АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1621/1953/12 Номер провадження 22-ц/786/2811/15Головуючий у 1-й інстанції Стрельченко Т.Г. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді : Карнауха П.М.

Суддів: Кривчун Т.О., Чумак О.В.

при секретарі: Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3

на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_4 до Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, про визнання права власності на нерухоме майно

та за зустрічним позовом територіальної громади в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним усного договору позики та угоди про погашення позики.

Колегія суддів, заслухавши судді-доповідача,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, в обґрунтування якого зазначив, що 03 липня 2003 року він надав ПАФ «Україна» у позику 7 350 грн. терміном на 1 місяць. У визначений місячний строк позику підприємство йому не повернуло. У серпні 2003 року на пропозицію власника директора підприємства ОСОБА_5 він уклав з ПАФ «Україна» угоду, за умовами якої у рахунок погашення позики йому передано корівник, 1971 року побудови, залишковою вартістю 5 701, 00 грн., та готівковими коштами 1549 , 00 грн. Дана угода нотаріально не посвідчувалась за відсутності адреси та технічної документації на корівник. Тому просив визнати за ним право власності на нерухоме майно - нежитлове приміщення (корівник) по вул. Польовій , 7 в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області.

Ухвалою Новсанжарського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2012 року до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача залучено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_11 г.І.. ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17

У березні 2014 року територіальна громада в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області звернулася до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_4 про визнання недійсним усного договору позики та угоди про погашення позики, в обґрунтування якого зазначила, що спірний корівник по вулиці Польовій , 7 в с. Шовкопляси Новосанжарського району був виділений для пайового фонду, згідно протоколу розпаювання КСП «Україна» від 24.02.2000 року. Договір позики був укладений в усній формі 03.07.2003 року. Тому просили суд визнати недійсним усний договір позики укладений між ОСОБА_4В та ПАФ «Україна» на суму 7 350,00 грн. від 03 липня 2003 р та угоду про погашення позики від 12.08.2003 року.

Ухвалою суду від 24 березня 2014 року позови обєднані в одне провадження.

Ухвалою суду від 10 липня 2014 року до участі у справі як третю особу залучено відділ архітектури та містобудування Новосанжарської районної державної адміністрації.

Рішенням Новосанжарськогорайонного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року позов ОСОБА_4 до Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, про визнання права власності на нерухоме майно, задоволено.

Визнано за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на нежитлове приміщення корівник, 1971 року побудови, що знаходиться за адресою: вул. Польова, 7 у с. Шовкопляси, Новосанжарського району Полтавської області.

Стягнуто з Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на користь ОСОБА_4 1030 грн. судового збору.

Стягнуто з Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на користь ОСОБА_4 5439,12 грн. за проведення судових експертиз.

У задоволенні позовних вимог територіальної громади в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області до ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, про визнання недійсним усного договору позики та угоди про погашення позики, - відмовлено.

Додатковим рішенням Новосанжарськогорайонного суду Полтавської області від 17 вересня 2015 року стягнуто з Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області на користь держави 243,60 грн. судового збору.

З рішенням суду не погодився третя особа ОСОБА_2, який в поданій апеляційній скарзі прохає рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольнити зустрічний позов територіальної громади в особі Великокобелячківської сільської ради.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що рішення суду, яке ґрунтується на висновку додаткової судово-будівельної експертизи № 434 від 19.06.2015 року, якою встановлено, що спірний корівник може бути побудований 1971 року, - суперечить висновку судової будівельно-технічної експертизи № 951 від 27.02.2015 р., в якому встановлено, що рік побудови корівника встановити неможливо. Звіти про будівельно-технічне обстеження виробничої будівлі (корівника), виконаного ФОП ОСОБА_18 та про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж, виконаного ТОВ «САКРАЛ», мають посилання на технічний паспорт від 20.11.2012 р., в якому також різні дати побудови корівника. Тому вважає, що висновки суду суперечать матеріалам справи та діючому законодавству, оскільки визначення року побудови обєктів нерухомого майна виходить за межі повноважень судово-технічних експертів.

Вказує на те, що суд залишив поза увагою лист БТІ № 6863 від 13.08.2014 року, згідно якого на спірний корівник існує два технічних паспорта, за якими роки побудови корівника різняться.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки акту обстеження залізобетонних конструкцій корівника, покази свідків; не спростував доводи відповідача щодо вартості корівника, який неможливо ідентифікувати як предмет укладеної 12.08.2003 р. угоди та який не передавався до статутного фонду КСП «Україна».

Посилається на те, що суд не застосував до правовідносин норми ст. 374, 153, 215 ЦК УРСР 1963року, а позивачем за первісним позовом не надано достатніх доказів на підтвердження своїх вимог.

В апеляційній скарзі третя особа ОСОБА_3 з цих же підстав прохає рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4, а також задовольнити зустрічний позов територіальної громади в особі Великокобелячківської сільської ради.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 12.08.2003 року між ПАФ «Україна» та ОСОБА_4 було укладено угоду, за умовами якої в рахунок погашення позики, що надавалась на підставі прибуткового касового ордеру №30 від 03 липня 2003 року на 7 350,00 грн., ОСОБА_4 передано корівник, 1971 року побудови, балансовою вартістю 9 561,00 грн., сума зносу 3 760,00 грн., розміщеного в с. Шовкопляcи, залишковою вартістю 5 801,00 грн. ПАФ Україна також брало на себе зобовязання виплатити останньому готівковими коштами 1 549,00 грн. залишкової суми позики (т. 1 а.с. 6,7).

Задовольняючи позов ОСОБА_4, місцевий суд виходив із законності, обґрунтованості та доведеності позовних вимог.

Також суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення зустрічного позову територіальної громади в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області до ОСОБА_4 про визнання недійсним усного договору позики та угоди про погашення позики.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вказувалося вище, угода між ПАФ «Україна» та ОСОБА_4 укладена 12 серпня 2003 року, тому до спірних правовідносин має застосовуватися Цивільний кодекс УРСР, який діяв до 01 січня 2004 року.

Відповідно ч. 1 ст. 42 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено форми угод, в яких їх може бути укладено: усно або в письмовій формі (простій чи нотаріальній).

Стаття 47 ЦК України (в редакції 1963 року) встановлює, що нотаріальне посвідчення угод є обовязковим лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими частиною другою ст. 48 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року) обовязковому нотаріальному посвідченню підлягають договори купівлі-продажу жилих приміщень.

При цьому ЦК України (в редакції 1963 року) не містив спеціальної норми щодо укладення угод купівлі-продажу нежитлових приміщень.

Таким чином, правове регулювання такої угоди має здійснюватись за загальними нормами чинного на момент виникнення спірних правовідносин ЦК України.

Згідно ст. 128 ЦК УРСР, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі, якщо інше не передбачено законом або договором.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі укладеної 12.08.2003 року угоди між директором ПАФ «Україна» ОСОБА_5 та ОСОБА_4 14.08.2003 року був підписаний ОСОБА_19 прийому-передачі, згідно якого передано ОСОБА_4 нежитлове приміщення тваринницької будівлі (корівника), 1971 року побудови, що знаходиться в с. Шовкопляси, Новосанжарського району, балансова вартість якого 9561 грн., сума зносу 3760 грн., залишкова вартість 5801, згідно поетажного плану тваринницької будівлі (корівника) на території бувшої ферми КСП «Україна», площа забудови 1864,2кв.м., будівельний обєм 7500 куб.м., загальна площа 1807 кв.м., корисна площа 1774,5 кв.м. (т. 1 а.с. 114,115).

Установлено та не заперечується сторонами, що на час укладення вказаної угоди у КСП Україна, яке здійснювало будівництво обєктів нерухомості, була відсутня належна технічна документація на корівники у с. Шовкопляси, у тому числі про прийняття їх в експлуатацію, як і адреси обєктів.

07.09.2012 року Великокобелячківською сільською радою було прийнято рішення № 6 про присвоєння номерів житловим будинкам та іншим обєкта сільської ради щодо нумерації житлових будинків та інших приміщень, які знаходяться в селі Шовкопляси по вулиці Польовій, серед іншого будівлі 4-х рядного панельного корівника із ж/б полурам (1989 року побудови) присвоєно № 7; а будівлі 4-х рядного цегляного корівника із дер. перекриттям (1971 року побудови) - № 8 (т. 5 а.с. 132-133).

Разом з тим, за інформацією Великокобелячківської сільської ради, нежитлове приміщення цегляний корівник з деревяним перекриттям, 1971 року побудови, знаходився по вулиці Польовій, 7 у селі Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області (т. 2 а.с.65).

Нежитлове приміщення панельний корівник, 1989 року побудови, знаходиться по вулиці Польовій, 6 у селі Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області (т. 2 а.с.66).

Нежитлове приміщення (корівник) по вул. Польовій,7 в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області не використовується від моменту проведення розпаювання КСП «Україна», з 2000 року до цього часу (т. 4 а.с. 67 б).

20.11.2012 року ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» був виготовлений технічний паспорт на виробничу будівлю (корівник) по вул. Польова,7, в с. Шовкопляси, копія якого міститься в матеріалах справи, згідно якого за вказаною адресою розташовано корівник А-1, одноповерховий, загальною площею приміщень 1513,5 кв.м., 1984 року побудови. В описі конструктивних елементів корівника значиться, що фундамент корівника бетон, стіни панелі, цегла, покрівля шифер, перекриття з/б, підлога бетон. Площа 1875,8 кв.м., висота 2.4/5,20, обєм -7514 ( т. 1 а.с.29-33),

Також у справі наявна копія технічного паспорту, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» 20.11.2012 року на виробничу будівлю (корівник) за адресою с. Шовкопляси, вул. Польова,7, (т. 1 а.с. 88-91), А-1, одноповерховий, загальною площею приміщень 1513,5 кв.м., 1971 року побудови. В описі конструктивних елементів корівника значиться, що фундамент корівника бетон, стіни панелі, цегла, покрівля шифер, перекриття з/б, підлога бетон. Площа 1875,8 кв.м., висота 2.4/5,20, обєм -7514 (т. 1 а.с. 88-91).

Як убачається з листа ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 13.08.2014 р. за № 6863, на замовлення ОСОБА_4 за № 15, 15-12472 від 20.11.2012 р. проведена технічна інвентаризація та виготовлено технічний паспорт на обєкт нерухомого майна (корівник) за адресою с. Шовкопляси вул. Польова,7, Новосанжарського району Полтавської області, в якому зазначено 1984 рік побудови будівлі корівнику.

Рік побудови вказується зі слів замовника, як визначає Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 127 від 24.05.2001 року зі змінами (Розділ 10).

Згідно замовлення ОСОБА_4 № 15, 15-146 від 22.01.2013 року на внесення змін в технічну документацію інженером ПП ПБТІ «Інвентаризатор», внесені зміни в звязку з уточненням року побудови, а саме змінено рік побудови будівлі корівнику з 1984 року на 1971 рік, згідно наданого замовником акту прийому-передачі нежитлової будівлі від 14.08.2003 року (т. 5 а.с. 81).

30.08.2012 р. на замовлення ОСОБА_4 ФОП судовим експертом ОСОБА_19 здійснено будівельно-технічне дослідження будівлі корівника загальною площею 1590,9 кв.м, який розташований по вул. Польова,7, в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області та надано відповідний Висновок № 125-12, згідно якого ринкова вартість будівлі корівника, який розташований по вул. Польова, 7, с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області складає 102990 грн.

Технічний стан будівлі-корівника, який розташований по вул. Польова, 7, с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області відноситься до стану ІІ задовільний. У будівлі відсутні несучі та огороджуючи конструкції, які відповідають стану ІІІ (непридатний до нормальної експлуатації) і ІУ (аварійний) (т. 1 а.с. 8-16).

Разом з тим, колегія суддів критично ставиться до вказаного висновку, оскільки з нього не можливо встановити, дослідження якого саме корівника проводилося експертом, та якого року побудови.

У справі також наявний ОСОБА_19 обстеження залізобетонних конструкцій чотирьохрядного корівника, побудованого з використанням рам прямокутного перетину довжиною 21 метр, по вул. Польова,7 в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області від 31.07. 2014 року, яке проводилося за ініціативи сільського голови комісією в складі: сільського голови ОСОБА_20.Я., депутата сільської ради ОСОБА_21, громадянки ОСОБА_22, згідно якого під побілкою виявлено маркування стінових панелей із вказаною датою виготовлення виробником продукції: панель стінова із датою виготовлення 18.08.88 р., панель стінова із датою виготовлення 14.06.1988 р.; панель стінова із датою виготовлення 18.08.88 р., панель стінова із датою виготовлення 1.06.88 р.. Зафіксовано фрагменти стінових панелей, що містять маркування, шляхом фотографування (т. 5 а.с. 52-57).

Даний акт підписаний складом комісії, завірений печаткою сільської ради.

Згідно акту від 18.08.2014 року, складеного та підписаного комісією у складі: голови комісії депутата Великокобелячківської сільської ради ОСОБА_23, членів комісії депутата ОСОБА_24, ОСОБА_25 в присутності ОСОБА_4, ОСОБА_26 проведено обстеження будівельних конструкцій та конструктивних елементів нежитлового приміщення (корівник), що знаходиться за адресою: с. Шовкопляси, вул. Польова,7, Новосанжарського району Полтавської області, 1971 року побудови та встановлено наявність нанесення свіжою фарбою коричневого кольору на конструктивному елементі з надписом: «18.08.1988».

У 2014 році фізичною особою-підприємцем ОСОБА_27 на замовлення позивача складено Звіт про будівельно-технічне обстеження виробничої будівлі (корівника) в цілому та її конструкцій зокрема по вул. Польовій, 7, в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області, в ході якого проведено натурне обстеження технічного стану будівельних конструкцій та дослідження фізико-механічних характеристик матеріалу цих конструкцій, а також технічного стану і експлуатаційної надійності інженерних комунікацій і устаткування виробничої будівлі (корівника) (т. 4 а.с. 160-185).

В розділі 8 Звіту зазначено, що конструктивні схеми виробничих будівель із застосуванням залізобетонних напіврам в якості несучого каркасу почали широко впроваджувати в будівництво в 1968-1969 роках. Враховуючи технічний стан та орієнтовний період експлуатації можна зробити висновок про те, що дана виробнича будівля (корівник) побудована в 1971 році ( т. 4 а.с. 180).

Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта: виробнича будівля (корівник) по вул. Польовій,7 в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області, виконаного на замовлення ОСОБА_4 ТОВ «Сакрал» 01.10.2014 року (т.6 а.с. 101-127), для побудови конструктивної схеми будівлі корівника було використано залізобетонні напіврами. Дані рами широко використовувалися для побудови несучого каркасу типових корівників починаючи з 1968 року. Аналіз технічного стану окремих елементів будівлі. що довгий час не експлуатувалася, дає підстави зробити висновок, що дана виробнича будівля (корівник) побудована до 1971 року.

Даний висновок підтверджує дані про рік побудови (1971 рік) наведені в технічному паспорті на виробничу будівлю (корівник), що був виготовлений 20.11.2012 року ПП «ПБТІ «Інвентаризатор» (інвентаризаційна справа 34901).

Окрім того, у справі міститься науково-технічний висновок про спорудження чотирирядного корівника в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області, складений за зверненням ОСОБА_28 доцентом кафедри автомобільних доріг, геодезії та архітектури сільських будівель ОСОБА_29, затверджений проректором з наукової та інноваційної роботи ОСОБА_30 від 24.11.2014 року.

Так, згідно вказаного висновку, ураховуючи результати ідентифікації основних збірних залізобетонних конструкцій чотирирядного корівника в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області можна стверджувати, що вони виготовлені не раніше 80-х років минулого століття.

Виявлені під побілкою маркування збірних залізобетонних конструкції свідчать, що вони були виготовлені у 1988 році.

Таким чином час спорудження чотирирядного корівника побудованого по вул. Польова,7 у с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області може бути не раніше 1988 року (т. 6 а.с. 86- 93).

В ході розгляду справи у суді першої інстанції була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Так, згідно Висновку № 951 судової будівельно-технічної експертизи, складеної 27.02.2015 рок судовим експертом ПВ ХНДІ СЕ ім.засл.проф. ОСОБА_31 ОСОБА_32, по першому питанню надано такі висновки: відповідно наданих на дослідження документів встановити чи відповідає рік побудови нежитлового приміщення корівника, що знаходиться в с. Шовкопляси по вул. Польовій,7, Новосанжарського району Полтавської області, який вказаний в технічному паспорті № 34901, що видний ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 20.11.2012 р. 1971 рок побудови не представляється можливим.

По другому питанню: нежитлове приміщення корівник, що знаходиться в с. Шовкопляси по вул.. Польовій,7, Новосанжарського району Полтавської області, відповідає технічним параметрам, що зазначені в технічному паспорті № 34901, виданий ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 20.11.2012 р.

По третьому питанню: технічний стан конструктивних елементів не житлової будівлі «корівник», що знаходиться в с. Шовкопляси по вул. Польовій,7, Новосанжарського району Полтавської області - ІІІ не придатний до нормальної експлуатації. У будівлі (споруді) відсутні несучі та огороджувальні конструкції, які відповідають стану конструкцій ІУ (аварійний) (т. 6 а.с. 2-38).

У таблиці № 1 до висновку експерта (т. 6 а.с. 9-10) вказано, що корівник 1989 року побудови знаходиться по вул. Польовій,6 в с. Шовкопляси.

Згідно Висновку № 434 додаткової судової будівельно-технічної експертизи, складеного 19.06.2015 року судовим експертом ПВ ХНДІ СЕ ім. засл. проф. ОСОБА_31 ОСОБА_32 згідно ухвали суду першої інстанції, враховуючи проведення експериментального будівництва з застосуванням залізобетонних рам з прольотом 21 м, даних Звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта: виробнича будівля (корівника) по вул. Польовій,7, в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області, на який мається посилання в ухвалі суду від 15.0.2015, рік побудови нежитлового приміщення «корівника» по вул. Польовій,7, в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області може відповідати 1971 року побудови, який вказаний в технічному паспорті № 34901, що виданий ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 20.11.2012 р. (т. 6 а.с.166-170).

Відповідно до ст. ст. 57-60, 212 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Встановивши зазначені обставини, здійснивши аналіз правових норм, що регулюють дані правовідносини, а також акти та висновки спеціалістів і експертів, колегія суддів приходить до висновку про те, що жодний з наявних у справі доказів достеменно не встановлює, якого саме року побудови є нежитлова будівля корівник, на яку позивач прохає визнати право власності.

Окрім того, як пояснила допитана у суді першої інстанції свідок ОСОБА_33, вона працювала бухгалтером ПАФ «Україна» в період розпаювання майна сільськогосподарського підприємства та їй відомо, що ОСОБА_4 було виділено будівлю корівника в рахунок погашення заборгованості, яка знаходилася поруч з будівлею корівника, на який прохає визнати право власності позивач. Виділена йому будівля є значно старішою ніж спірне майно, на даний час розібрана на будівельні матеріали. Під час розпаювання будівлі не мали присвоєних адрес, тому встановити їх неможливо.

Зазначені обставини підтверджені поясненнями третіх осіб, які пояснили, що існувало дві будівлі корівника різних років побудови, одна з яких розібрана позивачем.

Як убачається з письмових пояснень ОСОБА_34М, (т. 1 а.с. 258), йому відомо зі слів директора ПАФ «Україна» ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 по позиці був переданий панельний корівник.

Як вказувалося вище, 07.09.2012 року Великокобелячківською сільською радою було прийнято рішення № 6 про присвоєння номерів житловим будинкам та іншим обєкта сільської ради щодо нумерації житлових будинків та інших приміщень, які знаходяться в селі Шовкопляси по вулиці Польовій, серед іншого будівлі 4-х рядного панельного корівника із ж/б полурам (1989 року побудови) присвоєно № 7; а будівлі 4-х рядного цегляного корівника із дер. перекриттям (1971 року побудови) - № 8 (т. 5 а.с. 132-133).

Таким чином, позивачем не доведено та обставина, що корівник, розташований по вул. Польова,7 у с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області, на який він просить визнати право власності, є 1971 року побудови, та що саме цей корівник був предметом укладеної 12.08.2003 року угоди між ним та директором ПАФ «Україна».

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4 та ухвалення в цій частині нового рішення про відмову у задоволенні його позову за недоведеністю.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Звертаючись до суду з зустрічним позовом, територіальна громада в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області зазначила, що нежитлове приміщення (корівник) по вул. Польовій,7 у с. Шовкопляси Новосанжарського району було виділено до пайового фонду згідно протоколу розпаювання КСП «Україна» за № 2 від 24.02.2000 р.

Разом з тим, як убачається з листа Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавськї області від 30.11.2012 р. № 02-24/265, сільська рада не має ніякого відношення до колишнього майна ПАФ «Україна» (т. 1 а.с.34).

Як убачається з виписки з протоколу № 7 засідання комісії по врегулюванню майнових відносин ПАФ «Україна» від 11.09.2003 року, ухвалено виділити на майнові паї корівник № 4 (1989 р.) в с. Шовкопляси, вул. Польова,7, на суму 300 000 грн. співвласникам майнових паїв згідно поданих заяв ОСОБА_15, ОСОБА_3, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37 та інші, а також директором ПАФ «Україна» ОСОБА_5 проведено передачу в рахунок майнового паю згідно поданих заяв корівник № 4 (1989 року) с. Шовкопляси, вул. Польова,7 (т. 5 а.с. 138-139).

У протоколі № 2 від 15.09.2003 року зборів ПАФ «Україна» зафіксовано, що на розгляд зборів ставилося питання щодо розпаювання майна між членами ПАФ «Україна» згідно майнових сертифікатів та залишення частини майна в погашення кредиторської заборгованості.

Директор ОСОБА_5 запропонував на розпаювання майна серед іншого виділити корівник 3 в с. Козуби, корівник № 4 (1989) с. Шовкопляси, вул. Польова,7.

Для погашення кредиторської заборгованості залишити серед іншого будівлю корівника № 3 /!/ .!/ с. Шовкопляси (т. 1 а.с.218-219).

За даними питаннями виступили бухгалтер ОСОБА_38, інженер-механік ОСОБА_39, завгаражем ОСОБА_40, ОСОБА_41

Проголосували «за» -218 чол., «утримались» - 3 чол. (т. 1 а.с.228-229).

Разом з тим, як зазначено у листі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району від 05.04.2013 р., рішення зборів співвласників КСП «Україна» від 20.01.2000 року чи інші документи стосовно розпаювання КСП колишнім керівництвом КСП в сільську раду не надавалися (т. 1 а.с. 259).

Окрім того, за інформацією ТОВ «Дукла», на території Великокобелячківської сільської ради в с. Козуби Новосанжарського айону ТОВ «Дукла» орендує майнові частки (паї) у громадян вартістю: ОСОБА_2 1406 грн., ОСОБА_2 м.Г. 6894 грн., ОСОБА_10- 8999 грн., ОСОБА_11 9938 грн., ОСОБА_7 4592 грн., ОСОБА_42 3143 грн.. ОСОБА_12 4874 грн., ОСОБА_16 9730 грн., ОСОБА_17 6249 грн., ОСОБА_3 - 7299 грн.. ОСОБА_15 - 8619грн., ОСОБА_8 1228 грн., ОСОБА_9 - 5181 грн., ОСОБА_14 2891 грн. (т. 1 а.с. 149).

Корівник чотирьох рядний, розташований в с. Шовкопляси Новосанжарського району, на балансі ТОВ «Дукла» не рахується (т. 1 а.с. 36,116).

Корівник по вул. Польова,7, в с. Шовкопляси Новосанжарського району Полтавської області не входив у перелік майна, яке було здано в оренду ТОВ «Дукла» пайовиками ПАФ «Україна» (т. 1 а.с. 230).

Враховуючи вищенаведене, а також те, що територіальна громада в особі Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області не була учасником оспорюваних угод, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні зустрічного позову.

Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим.

Відповідно до п.п.1-4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, п. 2 ч. 1 ст.307, п.п 1-4 ч. 1 ст. 309, ст..ст.316, 317 ЦПК ЦПК України, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, - задовольнити частково.

Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року в частині задоволення позову ОСОБА_4 до Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно та стягнення з Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району на користь ОСОБА_4 1030,00 грн. судового збору та 5439,12 грн. витрат за проведення судових експертиз, - скасувати.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 до Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області, треті особи - ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_2, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_3, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання права власності на нерухоме майно, - відмовити.

В іншій частині рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28 липня 2015 року, - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_1

Судді /підпис/ ОСОБА_43

/підпис/ ОСОБА_44

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного

суду Полтавської області ОСОБА_1