Провадження № 22ц/790/7576/15 Головуючий 1-ї інст. Нев'ядомський Д.В.
Категорія: окреме провадження
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа Харківська міська рада, про встановлення факту проживання однією родиною, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією родиною з в період з 05 липня 2009 року по день смерті ОСОБА_4 - 13 лютого 2015 року.

В обґрунтування доводів заяви зазначила, що з 05 липня 2009 року до 13 лютого 2015 року вона і ОСОБА_4 проживали однією сім'єю. 13 лютого 2015 року ОСОБА_4 помер, внаслідок чого відкрилась спадщина: квартира та інше майно.

За життя ОСОБА_4 ним не був складений заповіт. Враховуючи відсутність у спадкодавця спадкоємців за законом та заповітом, заявниця, відповідно до ст. 1264 ЦК України, має право на спадкування за законом у четверту чергу.

Встановлення юридичного факту спільного проживання однією сім'єю зі спадкодавцем не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення права на спадщину та одержання свідоцтва про право на спадщину.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, надавши письмові заперечення, згідно яких заперечував проти задоволення заяви та послався про наявність спору про право

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2015 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією родиною без реєстрації шлюбу із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в період з 05 липня 2009 року по день смерті ОСОБА_4 13 лютого 2015 року.

В апеляційній скарзі Харківська міська рада просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвали нове рішення, яким відмовити у задоволені заяви про встановлення юридичного факту. В обґрунтування доводів заяви посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення зявившихся учасників процесу, перевіривши надані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справу у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

П. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з'ясується, що має місце спір про право, суд на підставі частини шостої статті 235 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) залишає заяву без розгляду та роз'яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Згідно роз'яснень, викладених в п.п.1, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню та залишення без розгляду заяви ОСОБА_3 з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що з 13 березня 2015 року ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав у ІНФОРМАЦІЯ_3.

З довідки про проживання особи для предявлення за місцем вимоги від 21 квітня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 та з березня 2010 року по теперішній час фактично проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5.

В копії паспорту ОСОБА_4 міститься відмітка про реєстрацію 02 листопада 1984 року шлюбу з ОСОБА_5 Також, згідно відмітки у паспорті ОСОБА_3, остання 03 травня 1996 року зареєструвала шлюб із ОСОБА_6

Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів підтверджуючих, що за життя ОСОБА_4 шлюб з ОСОБА_5 був припинений, так і відомості щодо припинення шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_6

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» до числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою.

14 лютого 2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 484474, виданим 14 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина у вигляді квартири та іншого майна.

Під час розгляду справи Харківська міська рада надала до суду заперечення на заяву про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та зазначила, що Харківська міська рада як орган місцевого самоврядування оспорює право заявника на спадкування, оскільки існує спір про право, який може бути вирішено лише в порядку позовного провадження.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник протягом останніх 5 років проживала з ОСОБА_4 однією сім'єю. Даний факт підтверджується поясненнями заявника, показами свідків та представленими документами.

Проте, такий висновок рішення суду не відповідає обставинам справи та вимогам процесуального законодавства.

При ухвалені судового рішення судом першої інстанції не враховано вимоги ч. 6 ст. 235 ЦПК України та п. п. 2, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування».

За вказаних обставин у суду не було законних підстав ухвалювати рішення в порядку окремого провадження, оскільки виник спір про право, тому рішення суду підлягає скасуванню з залишенням заяви ОСОБА_3 без розгляду.

Зазначене судове рішення апеляційної інстанції не позбавляє ОСОБА_3 права, передбаченого ст.3 ЦПК України, звертатися до суду за захистом своїх невизнаних чи оспорюваних прав на спадщину в позовному провадженні з залученням до справи тих осіб, на права і обов'язки яких може вплинути майбутнє рішення.

Керуючись ч. 6 ст. 235, ст. ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 313, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 15 вересня 2015 року скасувати, заяву ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_3, що вона має право на пред'явлення позову на загальних підставах.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: