Справа № 564/2670/14-ц
02 березня 2015 року
Костопільський районний суд Рівненської області в складі:
головуючий суддя - Цвіркун О.С.
при секретарі - Федас І.О.,
за участю представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя,
Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до ОСОБА_3 в якому просить розірвати шлюбу між ним та відповідачем, який було зареєстровано 08.09.2009 року Мочулищенською сільською рада Дубровицького району Рівненської області, актовий запис № 5, та окрім того просить поділити спільне майно подружжя, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, порівно по 1/2 частці кожному.
Позивач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом строк.
Представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги свого довірителя підтримав із підстав викладених у позовній заяві та просив суд їх задоволити. Окрім того представник позивача, зазначив, що не заперечує стосовно винесення заочного рішення по даній справі.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про місце та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.
Суд, враховуючи думку представника позивача, який не заперечував проти ухвалення заочного рішення та дослідивши докази належного повідомлення відповідача про дату та час розгляду справи, дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та постановлення заочного рішення по справі.
Заслухавши позицію представника позивача, суд всебічно, об'єктивно та неупереджено дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2009 року Мочулищенською сільською радою Дубровицького районну Рівненській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №5, що стверджується наявним у матеріалах справи свідоцтвом про шлюб (а.с.21). Від подружнього життя сторони не мають.
Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.
Судом встановлено, що сторони не проживають як сім'я тривалий час, вони мають різні характери, різні погляди на життя та сімейні цінності, позивач не бажає надалі проживати разом з відповідачем однією сім'єю, примирення є неможливим.
Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, являється порушенням їх права на повагу до сімейного життя, що розцінюється судом як таке, що має істотне значення, що у відповідності до положень ст. 112 СК України, є підставами до розірвання шлюбу. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає.
Аналізуючи зібрані у справі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявленого позову в частині розірвання шлюбу.
Встановлено, що за час шлюбу сторони спільно набули майно: пральну машинку , телевізор марки LG та холодильник.
Так, у відповідності до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Проаналізувавши докази надані сторонами, та враховуючи, що відповідачем перелік спільного майна, набутого подружжям, та його вартістю, не оспорювалось, суд приходить до висновку, що сторонами по справі під час перебування у шлюбі спільно нажито наступне майно: холодильнику вартістю 1500 гривень, телевізор LG вартістю 3000 гривень та пральну машинку вартістю 1500 гривень, а всього майна на загальну суму 6000 гривень.
У відповідності до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Приймаючи до уваги пояснення сторін щодо вартості спільно нажитого майна та можливості його поділу, суд вважає за вірне виділити у приватну власність ОСОБА_2: телевізор марки «LG» вартістю 3000 гривень, а ОСОБА_3 виділити у приватну власність: пральну машину вартістю 1500 гривень, холодильник вартістю 1500 гривень.
Таким чином, позовна вимога позивача з приводу поділу спільного майна подружжя підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 69-72, 105, 110, 112 СК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя - задовольнити.
Шлюб, зареєстрований 08 вересня 2009 року Мочулищенською сільською радою Дубровицького району Рівненської області, за актовим записом №5 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвати.
Поділити майно, що є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Виділити у приватну власність ОСОБА_2: телевізор марки LG вартістю 3000 гривень.
Виділити у приватну власність ОСОБА_3: холодильник вартістю 1500 гривень, пральну машину вартістю 1500 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте Костопільським районний судом за письмовою заявою відповідача, шляхом подачі заяви про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.