АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

26 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» - Бережної Наталії Миколаївни на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 17 вересня 2015 року,

встановила:

у січні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 952 грн. 75 коп., посилаючись на те, що 04 вересня 2008 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір, умови якого відповідач належним чином не виконав.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 17 вересня 2015 року в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що між ним та відповідачем 04.09.2008 р. було укладено договір, відповідно до умов якого йому було видано платіжну картку зі встановленим кредитним лімітом. Відповідач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою» та Тарифами банку. Оскільки відповідач порушував взяті не себе зобов'язання, виникла заборгованість, яка складається із заборгованості по кредиту - 6 901 грн., заборгованості по процентам - 10 143 грн. 47 коп., заборгованості по комісії - 3 273 грн. 17 коп. З цієї суми позивач відраховує суму, яка була стягнута рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2012 р. - 12 267 грн. 40 коп. та просить стягнути з відповідача 8 952 грн. 75 коп. з урахуванням штрафу - фіксована частина 500 грн. та 402 грн. 51 коп. як процентна складова.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17.09.2015 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що заявлена позивачем вимога є необґрунтованою, оскільки остаточна сума заборгованості була стягнута на користь позивача рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 27.01.2012 р. Вказаний висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що позивачем пропущено строк позовної давності, оскільки після 17.08.2011 р. відповідач заборгованість не погашав. З висновком суду першої інстанції в цій частині погодитись не можна, оскільки він не відповідає встановленим по справі обставинам.

Як видно з матеріалів справи, між сторонами 04.09.2008 р. було укладено договір на обслуговування кредитної картки. 20.10.2008 р. він отримав в кредит суму 6 901 грн., яку мав погасити до 31.01.2011 р. та сплачувати щомісяця проценти в розмірі 30% річних і комісію - 69 грн. 01 коп.

Станом на 17.08.2011 р. позивач зазначив заборгованість, яка складалась із: заборгованості по кредиту - 6 901 грн.., заборгованості по процентам - 7 404 грн., 63 коп. та заборгованості по комісії і пені - 3 846 грн. Того дня відповідачем було погашено 8 020 грн. Вказану суму позивач розподілив на погашення пені, комісії та частково процентів і визначив суму залишку процентів - 3 299 грн. 98 коп.

При зверненні до суду в 2011 р. позивач вказував, що станом на 31.10.2011 р. заборгованість відповідача складається із: заборгованості по кредиту - 6 901 грн., заборгованості по процентам - 3 668 грн. 03 коп., заборгованість по комісії - 638 грн. 02 коп., штраф - 500 грн. фіксованої частини та 560 грн. 35 коп. процентної складової. Вказана сума була стягнута рішенням суду від 27.01.2012 р. і позивач просить зарахувати вказану суму, однак не визначає, на яку саме частину заборгованості було розподілено погашення.

Таким чином, залишок суми заборгованості був стягнутий за рішенням суду і підстав для стягнення повторно суми кредиту, процентів, комісії та пені немає.

Однак, рішення суду підлягає зміні шляхом виключення з рішення суду посилання на пропуск строку позовної давності, оскільки відповідно до ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові в разі встановлення судом обґрунтованості заявлених позивачем вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Приват Банк» - Бережної Наталії Миколаївни задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 р. змінити та виключити з рішення посилання на ст. 256, 257, 266, 267 ЦК України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 756/1310/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14746/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Маринченко М.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.