Справа № 461/348/14 Головуючий у 1 інстанції: Государський А.В.
Провадження № 22-ц/783/290/15 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ясиновської Я.М.

з участю: представника позивача - Верцімага О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Кредитної спілки "Християнська злагода" на заочне рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2014 року відмовлено у задоволенні позову Кредитної спілки "Християнська злагода" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Рішення суду оскаржив позивач - Кредитна спілка "Християнська злагода".

В апеляційній скарзі зазначає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт не погоджується з висновками районного суду щодо відмови у задоволенні позову з підстав спливу строку позовної давності. Посилається на те, що до спливу строку позовної давності призвели дії колишнього керівництва КС "Християнська злагода", проти якого було порушено кримінальну справу та в процесі її розслідування були вилучені всі оригінали кредитних справ. Так як провадження по кримінальних справах не закінчено, то відповідно оригінали кредитних справ до цього часу не повернуті кредитній спілці, а копії цих кредитних справ почали видавати їм лише у 2013 році, тобто після того як слідче управління ГУ МВС України у Львівській області подало до Залізничного районного суду м. Львова нову кримінальну справу про обвинувачення 25 осіб. Крім того вказує на те, що КС "Християнська злагода" в позовній заяві просила суд поновити строк позовної давності, посилаючись на вищезгадані обставини, однак таке клопотання залишилось судом першої інстанції не розглянутим.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов КС "Християнська злагода" задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення не відповідає даним вимогам.

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України "Про кредитні спілки" кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об'єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об'єднаних грошових внесків членів кредитної спілки.

Районним судом встановлено, що 30.01.2008 року між КС "Християнська злагода" та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, згідно з яким позивач надав відповідачеві споживчий кредит в розмірі 20 000 гривень, що еквівалентно 3960,4 доларів США, строком на 12 місяців з 30.01.2008 року по 30.01.2009 року із сплатою 48% річних.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ч.3 ЦК України).

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 24.10.2013 року заборгованість за договором про надання кредиту №14/08 від 30.01.2008 року становить 69893,70 грн.

Разом із позовною заявою позивач подав клопотання про поновлення строку позовної давності для звернення до суду.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки(ст.257 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

ЦК України не передбачає заборони пред'явлення окремих вимог у зв'язку з пропущенням позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності, а причини його пропуску, які наводить КС "Християнська злагода", не є поважними.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, так як він дійшов до них з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, у клопотанні про поновлення строку позовної давності, позивач вказує про те, що у березні 2009 року органами досудового слідства були вилучені документи, які стосуються діяльності КС "Християнська злагода", і копію кредитної справи ОСОБА_3 позивач отримав лише у лютому 2013 року.

Колишня голова КС "Християнська злагода" ОСОБА_4 14 червня 2011 року була засуджена Галицьким районним судом м. Львова за скоєння злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч.ч. 2, 3 ст. 358, ч. 2 ст. 366 КК України, до позбавлення волі на строк 12 років з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на 3 роки.

Колегія суддів вважає, що дані обставини слід розцінити як поважні причини невчасного звернення КС "Християнська злагода" до суду із позовом про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_3, а тому позивачу слід поновити строк позовної давності.

Крім того, колегія суддів вважає, що районний суд помилково застосував до спірних правовідносин п.7 ч.11 ст.11 Закону України "Про захист прав споживачів"(хоча у рішенні неправильно зазначає, що це п.7 ч.13 ст.11 даного Закону), яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, оскільки у системному зв'язку з самою ч. 11 ст. 11 зазначеного Закону цей пункт стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року у справі №6-126цс13.

А згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом(судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно - правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Крім того, зіславшись на п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" від 30.03.2012 року №5, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в ній роз'яснюється застосування ч.13, а не ч.11 ст.11 цієї Постанови Пленуму.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що оскільки місцевим судом порушено норми матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення, то оскаржуване рішення слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно уточненої позовної заяви позивач просив стягнути з відповідача 44946,85 грн.(а.с.38), а тому саме цю суму слід стягнути із ОСОБА_3

Крім того, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави 449, 47 грн. судового збору за подання позовної заяви та 224,74 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки "Християнська злагода" задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 04 серпня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким:

Поновити Кредитній спілці "Християнська злагода" строк позовної давності для звернення до суду.

Позов Кредитної спілки "Християнська злагода" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь Кредитної спілки "Християнська злагода" заборгованість за кредитним договором у розмірі 44946,85 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 449,47 грн. судового збору за подання позовної заяви та 224,74 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: