Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" березня 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Середи І.В.,

при секретарі - Стьопіну О.К.,

за участю:

представника відповідача - Білик Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання права користування кімнатою та зобов'язання укласти договір,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до Суворовської райадміністрації Одеської міської ради про визнання права користування кімнатою АДРЕСА_1 та зобов'язання укласти договір найму вказаної кімнати.

Вимоги обґрунтовані тим, що на підставі ордеру вона разом з батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вселилися в кімнати АДРЕСА_1 Спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Одессільмаш» №62 від 03.03.2003 р. було розділено вказані кімнати між батьками у зв'язку з їх розлученням. Про дане рішення вона дізналася від батька в грудні 2011 році незадовго до його смерті. За її зверненням вказане рішення було скасовано і визнано діючим попереднє. У серпні 2003 року житловий будинок було передано в комунальну власність Одеської міської ради. Рішенням апеляційного суду в позові райадміністрації про її виселення було відмовлено. Після її звернення райадміністрація відмовила в укладенні договору найму.

Позивач в судове засідання не з'явилася в матеріалах справи є заява про розгляд справи в її відсутності.

Представник відповідача заперечувала проти позову вказуючи на те, що у позивачки відсутні підстави для проживання в кімнаті НОМЕР_2, вона є зареєстрованою в кімнаті НОМЕР_1.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 23.03.2000 р. ОСОБА_3, на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Одессільмаш» від 03.02.2000 р. протокол № 5, отримала від ВАТ «Одессільмаш» ордер № 38 серії Н на вселення її разом з чоловіком - ОСОБА_4, донькою - ОСОБА_2 в кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2, загальною площею - 34,24 кв. м., в сімейному гуртожитку по АДРЕСА_1 Гуртожиток на час видання вказаного ордеру належав ВАТ «Одессільмаш».

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 поселилися у вказані кімнати і проживали, користуючись двома кімнатами. На час вселення в кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 ОСОБА_2 була неповнолітньою. Кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 є суміжними, вхід до них здійснюється через єдиний тамбур.

В 2003 р., у зв'язку з розірванням шлюбу між ОСОБА_3 з ОСОБА_4, за завою ОСОБА_3, згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Одессільмаш» від 03.03.03 р. № 62 про закріплення за ОСОБА_3 - кімнати НОМЕР_1, за ОСОБА_4 - кімнати НОМЕР_2, було оформлено два ордери: - ордер № 72 серії Н від 06.03.03 р., на вселення ОСОБА_3 разом з донькою - ОСОБА_2 в кімнату НОМЕР_1, загальною площею - 16,70 кв. м., в гуртожитку по АДРЕСА_1 ; - ордер № 36 серії Н, від 05.03.2003 р., на вселення ОСОБА_4 в кімнату НОМЕР_2, загальною площею - 17,80 кв. м., в гуртожитку по АДРЕСА_1 Було відкрито два окремих особових рахунка. Вказані ордери оформлені на вже зайняті житлові приміщення. Хоча батьки стали проживати окремо, ОСОБА_2 продовжувала користуватися двома кімнатами, маючи до них доступ. З 12.12.2008 р. ОСОБА_2 зареєстрована в кімнаті НОМЕР_1.

У серпні 2003 р. житловий будинок по АДРЕСА_1 було передано в комунальну власність територіальної громади м. Одеси та передано у повне господарське відання КП «Дирекція єдиного замовника».

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 з іншим чоловіком створила нову сім'ю, ОСОБА_2 почала постійно проживати разом з батьком в кімнаті НОМЕР_2. ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ОСОБА_4 помер . Відкритий на нього особовий рахунок на кімнату НОМЕР_2 було закрито . ОСОБА_2 залишилася проживати в кімнаті НОМЕР_2.

06.07.2012 р. спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Одессільмаш» було скасовано рішення адміністрації та профспілкового комітету ВАТ «Одессільмаш» від 03.03.03 р. № 62 в частині розподілу кімнат. В протоколі спільного засіданні адміністрації та профспілки ВАТ «Одессільмаш» зазначено, що, приймаючи рішення, адміністрація та профспілковий комітет ВАТ «Одессільмаш» керувалися тим, що після розірвання шлюбу і створення ОСОБА_3 нової сім'ї, ОСОБА_2 мешкала постійно разом з батьком в кімнаті НОМЕР_2.

Вказані обставини були встановлені рішенням апеляційного суду Одеської області від 26 квітня 2013 року, яке набрало чинності, по справі за позовом Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про виселення, зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, третя особа - публічне акціонерне товариство «Одессільмаш», про визнання недійсними ордерів, визнання ордеру дійсним, тому відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Крім того, при розгляді вказаної справи апеляційним судом також було встановлено право позивача користування вказаною кімнатою.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_2 вселилася в кімнати НОМЕР_1, НОМЕР_2 як донька ОСОБА_3 та ОСОБА_4, користувалася двома кімнатами, в тому числі і після розірвання шлюбу її батьків, і тільки після створення її матір'ю окремої сім'ї, ОСОБА_2 стала постійно проживати в кімнаті батька НОМЕР_2 і після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р., тому ОСОБА_2 набула право користування спірною кімнатою НОМЕР_2 в будинку АДРЕСА_1

Так, відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Статтями 64 ЖК України передбачено, що члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина, чоловік наймача, їх діти і батьки.

Нормами ч.2 ст.65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до вимог ч.1 ст.106 ЖК України повнолітній член сім'ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім'ї наймача.

Таким чином, встановлені в судовому засіданні факти дають підстави вважати, що позивач правомірно набула право користування кімнатою, а як наслідок набула усі права та обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення.

Як встановлено судом позивач зверталася до відповідача з питанням укладання договору найму на житлове приміщення, проте листом від 23.08.2013 року їй було відмовлено.

Підпунктами 3.2.7 Положення «Про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради», затвердженого рішенням Одеської міської ради від 13.02.2014 року №4584-VI (Додаток №4) визначено, що у галузі обліку та розподілу житла райадміністрація вирішує питання укладення та внесення змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання.

Отже, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними, тому необхідно визнати її право користування спірною кімнатою та зобов'язати відповідача укласти договір найму приміщення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58,59, 64, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право користування житловою кімнатою НОМЕР_2 жилою площею 17,8 кв.м, розташованою в будинку АДРЕСА_1

Зобов'язати Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради укласти з ОСОБА_2 договір найму житлової кімнати НОМЕР_2 жилою площею 17,8 кв.м, розташованої в будинку АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси протягом 10 днів з дня його проголошення, а для позивача - з дня отримання копії.

Суддя: