справа № 156/151/15-ц
Номер провадження: 2/156/69/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2015 року смт. Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Нєвєрова І.М.

за участю: секретаря Киці Л.Ф.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іваничі справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Литовезька сільська рада Іваничівського району про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернувся ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Литовезька сільська рада Іваничівського району про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свій позов мотивує тим, що він проживає в належному йому на праві власності житловому будинку, який розташований в АДРЕСА_1. У даному будинку зареєстровані його дочка ОСОБА_1, онуки, а також колишній зять ОСОБА_2 Згідно рішення Іваничівського районного суду від 28 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Відповідач з 2012 року покинув помешкання, у будинку не проживає, комунальні послуги не сплачує та догляд за будинком не веде. В даний час відповідач проживає з іншою сім'єю та має постійне житло. Зазначає, що він у зв'язку із пропискою відповідача у будинку, не може отримати пільг по оплаті за комунальні послуги та належним чином, як власник, ним володіти. А тому змушений звернутися до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримала, з підстав зазначених в позовній заяві та додатково пояснила, що в лютому 2012 року відповідач добровільно, самостійно покинув її помешкання та перейшов проживати до іншої сім'ї. У власності його матері є будинок, який знаходиться у с. Низкиничі Іваничівського району і відповідач має змогу прописатись за іншою адресою. Вона неодноразово зверталась до відповідача із проханням знятись із реєстрації, однак він цього не зробив.

Відповідач в судовому засіданні не заперечив той факт, що він добровільно виселився із будинку позивача весною 2013 року. Наміру проживати у ньому в майбутньому також немає. На даний час він має іншу сім'ю, з якою проживає на квартирі і немає можливості прописатися за іншою адресою. Ніяких перешкод у користуванні будинком позивачу він не чинить і його прописка не створює ніяких незручностей, у зв'язку з чим, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Литовезької сільської ради Іваничівського району в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача.

Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є власником житлового будинку, який розташований в АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок (а.с.6). У вказаному будинку також зареєстровані дочка позивача ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 та їхні діти. Згідно рішення Іваничівського районного суду від 28 липня 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.7). Ініціатором розірвання шлюбу був відповідач по справі ОСОБА_2

Із досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2, проживав за вище вказаною адресою та добровільно, без будь-якого примусу, покинув помешкання, забравши із собою належні йому речі. На даний час відповідач створив нову сім'ю та проживає за іншою адресою. Зазначений факт був підтверджений сторонами по справі.

Згідно пояснень представника позивача та акту обстеження господарства від 12 березня 2015 року, відповідач ОСОБА_2, з лютого 2012 року у будинку позивача не проживає.

Як встановлено в судовому засіданні, позивач у зв'язку з пропискою відповідача не може отримати пільг по оплаті за комунальні послуги, вартість яких на даний час значно зросла.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом належно встановлено, що відповідач у будинку позивача з лютого 2012 року не проживає, догляд за ним не веде та не наведено причин його відсутності за місце реєстрації, які б могли бути визнані судом поважними. Крім того, судом не здобуто доказів, які б свідчили про створення позивачем та членами його сім'ї відповідачу негативних умов для проживання за зареєстрованою адресою, а тому позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться в АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст. 6, 8, 10, 11, 60, 212 - 215 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору та 400 грн. витрат за надання правової допомоги.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І. М. Нєвєров