ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 березня 2015 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді Соловей Г.В.,
з участю секретаря Никоненко Л.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що йому на праві власності належить 5/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 13 травня 2013 року. В даному будинку на постійній основі зареєстровані він, матір, сестра та відповідач, який є його батьком. В 1998 році батьки розлучилися і з цього часу відповідач змінив місце проживання і не проживає в будинку. На прохання знятися з реєстрації відповідач відмовляється.
Позивач надав до суду письмову заяву де просить справу слухати у його відсутність в зв"язку з його навчанням в учбовому закладі, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце слухання справи, повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази по справі суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 5/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування частини житлового будинку від 13 травня 2013 року посвідченого ОСОБА_3, приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області. Зареєстрованого в реєстрі за №1121 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.9,10).
В даному будинку зареєстровано на постійній основі позивач його матір, сестра та батько - відповідач по справі (а.с.13.14).
Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Як вбачається з матеріалів справи відповідач перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, матірю позивача і шлюб між якими розірвано 13 лютого 2008 року (а.с.8).
13 травня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено вищевказаний договір дарування частини житлового будинку, яким відповідач подарував позивачу належну йому 5/8 частини житлового будинку АДРЕСА_1.
Як передбачено п.2 ст.405 ЦК України, член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі вітсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік.
Згідно довідки №19-333 від 27 січня 2015 року виданої головою вуличного комітету ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 1998 року.
Відповідно до ст.391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.
За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням підлягають задоволенню, підстави для відмови у задоволенні останніх судом не вбачаються.
Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.
Небажання відповідача надавати докази зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 ЦПК України.
Також, згідно ст.88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст.3,10,11,60,88,212,215,218,224-226 ЦПК України, ст.ст.15,16,29,317,321,391,405 ЦК України, ст.ст.150,155 ЖК УРСР, суд,-
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившим право на користування житловим приміщенням - в квартирі АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 прож.АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 прож.АДРЕСА_3
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ Г.В.Соловей