Справа № 171/3257/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 березня 2015 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

- головуючого - судді - Хоруженко Н.В.,

при секретарі - Ровній Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 07 вересня 1979 року відділом РАЦС Апостолівського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між ним та ОСОБА_2. Ви шлюбу малолітніх та неповнолітніх дітей немає. Розірвати шлюб в органах ВРАЦС відповідачка не згодна. Життя з Відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені. спільне господарство не ведеться. Підставою для розірвання шлюбу є втрата почуття взаємної поваги та любові, відсутність нормального морального клімату в родині. Враховуючи вищевикладені обставини, позивач вважає, що подальше збереження сім'ї з відповідачкою не можливе, тому шлюб між ними повинен бути розірваний.

У судове засідання позивач не з'явився, надав суду письмове клопотання про розгляд справи у його відсутності, розгляд справи на підставі наявних у справі доказів у випадку неявки відповідачки.

Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позов визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати.

Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 07.09.1979 року ЗАГС Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 126, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 від 07.09.1979 року.

На теперішній час сторони сімейні відносини фактично припинили, спільного господарства не ведуть. Причиною роздільного проживання є небажання позивача проживати спільно з відповідачем.

Стаття 24 СК України визначає добровільність шлюбу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Тому, суд приходить до висновку, що відновлення сімейних стосунків неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу.

На підставі ст.ст. 24, 51. 54, 55, ч. 3 ст. 56, ст. 112 Сімейного кодексу України, та керуючись ст. ст. 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 07 вересня 1979 року виконкомом ЗАГС Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 126 - р о з і р в а т и.

Прізвище після розірвання шлюбу прошу залишити дошлюбне - «ОСОБА_2».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:Н. В. Хоруженко