Справа №2/243/967/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2015 року Слов'янський міськрайонный суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Чернишова Ю.В.

при секретарі - Морозової Н.С.

за участі представника органу опіки- Цвєткової О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Слов'янська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав,

В С Т А Н О В И В:

До Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі з 27.02.1997року по 16.07.2002рік. Під час перебування у шлюбі в них народився син- ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту розірвання шлюбу , до теперішнього часу батько дитини не цікавиться життям та здоров'ям дитини не приймає участь в його утриманні та вихованні. Не виконує батьківські обов'язки. Вихованням та утриманням сина вона займається сама. У зв'язку з тим, що ОСОБА_2 не виконує своїх батьківських обов"язків просить позбавити його батьківських прав.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_4 позов підтримали, навели аналогічні доводи.

Відповідач - ОСОБА_2 позовні вимоги визнав. При цьому в суді пояснив, що дійсно є батьком ОСОБА_3. Після розірвання шлюбу з позивачкою, тобто з 2002року він не займається вихованням та утриманням дитини.

До школи, де навчається син він не ходить, не цікавиться його успіхами в навчанні, батьківські збори не відвідує. Взагалі з сином спілкується рідко, кілька разів на рік, частіше влітку бере його з собою на рибалку. Перепон у спілкуванні з сином, прийнятті участі в його вихованні йому ніхто не чинив. Яких би то не було поважних причин для цього в нього не було. Аліменти з нього стягуються за рішенням суду, добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає.

Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради в особі представника Цвєткової О.А.- позов підтримав, вважає за необхідне в інтересах дитини позбавити відповідача батьківських прав. Надав висновок з якого вбачається, що з 2002року дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, постійно до теперішнього часу проживає з матір'ю , яка займається його вихованням та піклується про нього. Батько дитини, не займається фізичним та духовним розвитком дитини, не забезпечує його необхідним харчуванням, не спілкується в необхідному об'ємі, не виконує свої батьківські обов'язки. Вважає за необхідне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заслухавши пояснення сторін, інших учасників процесу та дослідивши надані

сторонами докази, суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню.

В суді з вірогідністю встановлено, що батьками ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1, відповідно до свідоцтва про народження дитини.

Відповідачем не оспорюється той факт, що після розірвання шлюбу з 2002 року він проживає окремо від дитини.

Відносно своїх дітей батьки мають як права так і обов'язки стосовно її виховання.

Так відповідно до приписів ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

В суді встановлено, що дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1., проживає разом з матір'ю за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та актом про обстеження житлово-побутових умов.

Як вбачається із постанови суду від 26.04.2002року та довідки ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, було стягнуто аліменти в розмірі ? частки з усіх видів доходів боржника. Однак за цей час ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам в сумі 50835,66грн., що свідчить про невиконання відповідачем своїх батьківських обов"язків по утриманню дитини.

Як вбачається із довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м. Слов"янська» та характеристики на учня ЗОШ №5 ОСОБА_3, саме мати здійснює виховання, цікавиться фізичним та духовним розвитком дитини та піклується про його здоров'я.

Допитаний в якості свідка в суді неповнолітній ОСОБА_3, відповідно до приписів ст.182 ЦПК України, за участі представника органу опіки та піклування та представника служби у справах дітей, пояснив в суді , що з батьком зустрічається на частіше 1-2 разів на рік. Такі зустрічі є випадковими. Батько до нього сам ніколи не приходить. як і він до нього. Батько не приймає участі в його вихованні, матеріальної допомоги на його утримання не надає, школу ніколи не відвідував та не цікавився успіхами в навчанні.

Вище перелічені доводи позивача та наведені докази, суд розцінює, як неналежне виконання батьківських обов'язків ОСОБА_7, оскільки саме на батьків, покладено обов'язок виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом же встановлено, що ці обов'язки відповідач не виконує, оскільки з дитиною не проживає з 2002року та не спілкуються з нею, не приймає участі в її вихованні та розвитку.

Як вбачається з висновку органу опіки Орган опіки та піклування , цей орган вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав стосовно дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до роз'яснень наданих в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду україни №3 від 30.03.2007року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя,зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає для її нормального самоусвідомлення; не створюють умов до для отримання нею освіти; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків.

Судом встановлено, що з 2002року батько дитини не проживає з нею не займається її вихованням та утриманням, таким чином відповідач не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини. Не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Перешкод для належного виконання цих обов'язків у відповідача не було. Таке відношення до виконання батьківських обов'язків зумовлено лише його особистим ставленням.

З огляду на встановлені у справі обставини, батько дитини без достатніх підстав ухиляється від виконання своїх обов'язків.

Доказів, які б спростовували такі доводи відповідач суду не надав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 155, 164 ч.1 п.2, 165 СК України, ст.10,11,58,60, 209,212-215 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити .

Позбавити ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 батьківських прав відносно дитини - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, мешкає АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4. мешкає АДРЕСА_1 судові витрати у справі за сплату судового збору в сумі 243грн.60коп.

Рішення може бути оскаржене в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Запорізької області через Слов'янський міськрайонний суд протягом десяти днів, з моменту його проголошення , а для осіб які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Слов'янського міськрайонного суду

Донецької області Ю.В. Чернишов