У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.,

при секретарі Швидкій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа Червонослобідська сільська рада про визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

До Черкаського районного суду Черкаської області звернулася ОСОБА_1 з позовною заявою в якій просить визнати недійсним заповіт складений ОСОБА_4 05.08.2014 року у звязку з сумнівами у здатності спадкодавця усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За клопотанням позивача у даній справі ухвалою суду від 03 листопада 2014 року призначена посмертна судово-психіатрична експертиза. Згідно листа амбулаторної судово-психіатричної комісії №1105/03 від 12.12.2014 року експерт повідомив про неможливість вирішення питань зазначених в ухвалі суду у звязку з необхідністю надання додаткових відомостей; а саме детальних показів лікарів терапевта та хірурга, що проводили лікування ОСОБА_4, секретаря сільської ради та інші відомості.

Ухвалою суду від 10 лютого 2015 року відновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 11 березня 2015 року.

Представник позивача у судове засідання не прибув проте на адресу суду подав клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Від відповідачів на адресу суду надійшли заяви про стягнення з позивачки ОСОБА_1 понесених відповідачами витрат на правову допомогу по 2500 грн. на кожного.

Представник відповідачів ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, проте на адресу суду подав клопотання в якому зазначав, що проти залишення позовної заяви без розгляду він не заперечує та на підставі ст. 88 ЦПК України просив вирішити питання про стягнення з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідачів понесені витрати на правову допомогу.

Дослідивши матеріали справи та клопотання позивача про залишення позовної заяви без розгляду, суд вважає, що заявлене клопотання є обґрунтованим, оскільки згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обов'язків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Щодо клопотання відповідачів та їх представника про стягнення з позивача витрат на правову допомогу відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає, що зазначені клопотання до задоволення не підлягають з огляду на наступне.

Згідно ст. 79 ЦПК України, витрати на правову допомогу входять до судових витрат у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

Стаття 88 ЦПК України регулює порядок розподілу судових витрат між сторонами, так відповідно до ч. 4 ст. 88 ЦПК України у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави.

Таким чином суд вважає, що в даному випадку, заявлені в заяві вимоги про стягнення з позивачки витрат на правову допомогу не врегульовані в порядку ст. 88 ЦПК України, зазначене питання врегульовано ст. 89 ЦПК України, так в ч. 1 ст. 89 ЦПК України зазначено, що у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача.

Позивачем подано заяву про залишення позову без розгляду в порядку п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, а не в порядку передбаченому п.3 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, тому вимоги ч. 1 ст. 89 ЦПК України в даному випадку не можуть бути застосовані.

Згідно ч. 3 ст. 89 ЦПК України в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов'язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

З огляду на наведену норму суд вважає, що у вирішенні заяв відповідачів необхідно керуватись ч. 3 ст. 89 ЦПК України.

Відповідно до абз. 3 п. 38 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в інших випадках закриття провадження у справі, а також у разі залишення заяви без розгляду відповідач має право заявити вимоги про відшкодування здійснених ним витрат, пов'язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. У такому разі заявлені вимоги розглядаються у цій же справі одночасно із вчиненням наведених процесуальних дій. Розмір відшкодування доводить відповідач (статті 10, 11 ЦПК). При цьому саме по собі пред'явлення позову не може свідчити про необґрунтовані дії позивача.

Суд вважає, що позивач скористався своїм правом на подання заяви про залишення позовних вимог без розгляду у звязку відсутністю в його розпорядженні доказів у наданні яких клопотав судово-психіатричний експерт в своєму листі від 12.12.2014 року для проведення посмертної судово-психіатричної експертизи, як вбачається з матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_4М, дійсно за життя лікувався в лікувальних закладах, тому позивачка мала підстави сумніватись у його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому заяву про залишення позову без розгляду суд не розцінює, як необґрунтовані дії позивача у звязку з захистом своїх порушених прав та законних інтересів в розумінні ч. 3 ст. 89 ЦПК України, а тому вимоги заяв про стягнення витрат на правову допомогу з позивача, суд вважає необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Зазначені витрати несуть сторони відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись п. 5 ч. 1 ст. 207, ст. 79, 84, 89, 208, 209, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 третя особа Червонослобідська сільська рада про визнання заповіту недійсним - залишити без розгляду.

У задоволенні заяв ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представника про стягнення з позивача витрат на правову допомогу відмовити повністю.

Дана ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Морозов