Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Ужгородський міськрайонним суд

Закарпатської області

в складі головуючого - судді: Семерак І.О.

при секретарі: Віраг Е.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 25.01.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 15000 грн., строком по 25.01.2016 року, із сплатою 12% річних.

24.03.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Фкторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю №б/н, відповідно до кого «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло зобов'язання за кредитним договором № від 24.03.2014 року.

Вказує, що взяті на себе зобов'язання відповідач щодо повернення кредиту та відсотків за його користування належним чином не виконує і станом на 12.08.2014 року заборгованість по кредитному договору складає 20002,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13935,86 грн.; заборгованість за відсотками - 1526,66 грн., заборгованість по комісії - 4537,50 грн.

На підставі наведеного, просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість в сумі 20002,02 грн. та сплачений позивачем судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак надав суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує і просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечив щодо задоволення позову. Вважає, що ТОВ «ОТП Фкторинг Україна» немає права вимоги до нього так, як вказане право від ПАТ «ОТП Банк», на його думку, до позивача не передавалось і ПАТ «ОТП Банк» про відступлення прав вимоги за кредитним договором його не повідомляло.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.01.2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1, було укладено договір про надання споживчого кредиту №, згідно якого останній отримав кредит в розмірі 15000 грн., строком до 25.01.2016 року, із сплатою 12% річних.

Відповідно до п.1.4.2 та 1.4.3 даного договору, сума отриманого кредиту погашається щомісяця в дату платежу та в розмірі зазначених в графіку платежів. Проценти за користування кредитом сплачуються щомісяця одночасно з погашенням суми отриманого кредиту, виходячи із розміру процентної ставки визначеної п.1.1. даного договору.

Згідно ч.1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк надає грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що ПАТ «ОТП Банк» на виконання умов зазначеного договору надав відповідачу 15000 грн., що стверджується заявою на видачу готівки №7 від 25.01.2013 року.

В свою чергу, відповідач взяті на себе обов'язки не виконує, у зв'язку з чим, згідно представленого позивачем розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 перед позивачем за договором про надання споживчого кредиту № від 25 січня 2013 року, станом на 12.08.2014 року становить 20002,02 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 13935,86 грн.; заборгованість за відсотками - 1526,66 грн., заборгованість по комісії - 4537,50 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 24.03.2014 року ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна», у відповідності до ст.ст.512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України уклали договір факторингу №24/03/2014 року, відповідно до умов якого право вимоги за кредитними зобов'язаннями, в тому числі і за договором про надання споживчого кредиту № від 25.01.2013 року, перейшло до ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Згідно ст.516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Таким чином твердження відповідача про те, що ТОВ «ОТП Фкторинг Україна» немає права вимоги до нього є безпідставним.

В ст.610 ЦК України зазначено, що порушення зобов'язання є його невиконання або не належне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно з п. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Окрім того у ст. 629 ЦК України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходить права первісного кредитора в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 25.03.2014 року новим кредитором - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» була надіслана досудова вимоги позичальнику ОСОБА_1 про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № від 25.01.2013 року, в якій повідомлялось про придбання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги за кредитним договором. Однак ОСОБА_1 така вимога залишена без реагування.

Враховуючи наведене та те, що в судовому засіданні належними доказами встановлено, що ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання по поверненню кредиту, відсотків за користування ним та комісії належним чином не виконав, що привело до виникнення заборгованості, суд приходить до висновку, що з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № в розмірі 20002,02 грн.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача понесені останнім та документально підтверджені судові витрати по справі, які складаються з 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 514, 516, 526, 610, 611, 625, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст. ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 294 ЦПК України, суд, -

РІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № від 25.01.2013 року в сумі 20002 (двадцять тисяч дві) гривні 02 коп., а також 243,60 грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення рішення без участі особи, яка її оскаржує, протягом десяти днів з дня його отримання.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.