АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Винту Ю. М.

Суддів : Кулянди М.І., Половінкіної Н. Ю.

При секретарі : Герман Я. І.

За участю : відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, їх представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Надра» звернулось до Новоселицького районного суду Чернівецької області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на наступне.

17 травня 2007 року між позивачем та позичальником ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 579889 відповідно до якого Позичальнику Банком було надано кредит в сумі 20000 дол. США строком користування до 16 травня 2017 року.

Відповідно до п. 1.2. Кредитного договору цільовим використанням кредиту є споживчі цілі, а згідно п. 1.3.1 договору кредит надавався із сплатою 14,49 відсотків річних.

В забезпеченні виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором, 17 травня 2007 року відповідно до укладеного та нотаріально посвідченого договору іпотеки, Позичальником було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: земельну ділянку, що розташована в м. Чернівці, вул. Кобзарська, 46А, загальною площею, 0, 0902 га., цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за кадастровим номером :28:003:0079.

В якості забезпечення виконання Позичальником зобовязань за Кредитним договором, відповідно до укладеного Договору поруки від 17.05.20017 року фінансовим поручителем виступила відповідачка ОСОБА_1 Л ОСОБА_4, відповідно до п. 1.1. Договору поруки ОСОБА_2, поручилася перед Кредитором за належне виконання Позичальником ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору, в тому числі: повернути до 16 травня 2017 року кредит в сумі 20000 дол. США,

_______________________________________________________________________________________

№22ц-794/1621/15 р. Головуючий у 1 інстанції: Оленчук І. В.

Категорія : 19/27 Доповідач: Винту Ю.М.

сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі, бачені Кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня).

Відповідно до п. 1.2 1.4 Договору поруки та ч.ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України Позичальники і Поручителі відповідають перед Кредитним договором як солідарні боржники, що означає абсолютне право кредитора вимагати виконання зобовязання повністю від Позичальника та поручителів, як разом так і від кожного окремо. Поручителі відповідають перед Кредитором за виконання Зобовязання у повному обсязі всім належним їм на праві власності майном.

Пунктами 3.3.1.-3.3.3. Кредитного договору встановлено, що Позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п.п. 1.3.1. 1.3.2 Кредитного договору платежі шляхом здійснення перерахування мінімального необхідного платежу в сумі 334, 61 дол. США. При цьому Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору № 579889 у разі прострочення Позичальником строків сплати процентів, передбачених умовами Договору, а також прострочення строків повернення кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення. Від несвоєчасної суми за кожний день прострочення.

У звязку з неналежним виконанням обовязків позивальником, 14.05.2015 року відповідачам було направлено досудові вимоги за вих. № 0576/62/2/9 та № 0577/62/2/9 про порушення зобовязань по Кредитному договору щодо сплати мінімально необхідного платежу, на яке вони не відреагували.

У звязку з тим, що відповідачами вимоги позивача щодо добровільного погашення суми простроченої заборгованості, яка виникла в результаті невиконання умов Кредитного договору не виконані в повному обсязі, відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, п. 4.1.4 Кредитного договору № 579889 позивач вимагає дострокового погашення всієї заборгованості, що витікає з умов кредитного договору в судовому порядку. Крім того у відповідності до п. 5.1. Кредитного договору № 579889 відповідачу ОСОБА_1 нараховано пеню за прострочення сплати платежів по кредиту в сумі 811, 38 дол. США.

Таким чином загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 по вказаному Кредитному договору перед Позичальником станом на 14 травня 2015 року складала 14777,28 дол. США, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 10349,52 дол. США; несплачені відсотки - 1544,26 дол. США; комісії за користування кредитом - 72,12 дол. США; пені за прострочення сплати кредиту - 811,38 дол. США; штраф за построчення сплати кредиту - 2000 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 14.05.2015 року становить 303980,28 грн.

На підставі викладеного просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку заборгованість по кредитному договору в розмірі 14777,28 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ становить 303980, 28 грн.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22.09.2015 року позов задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1, 04.11.1969р.н., прож. в ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1 та ОСОБА_2. 03.02.1973р.н., прож. в ІНФОРМАЦІЯ_1, іден. номер НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» заборгованість на загальну суму 14777,28 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ, станом на 14 травня 2015 року становило 303980 (триста три тисячі девятсот вісімдесят) гривень 28 коп. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22.09.2015 року скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вважають, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Зібраними по справі доказами встановлено, що 17 травня 2007 року між позивачем та позичальником - ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 579889 відповідно до якого Позичальнику Банком було надано кредит в сумі 20000 дол. США строком користування до 16 травня 2017 року, що підтверджується кредитним договором (а.с. 14-17) та заявою на видачу готівки (а.с. 29).

Пунктами 3.3.1 .-3.3.3. Кредитного договору встановлено, що Позичальник повертає кредит та сплачує передбачені п.п. 1.3.1, 1.3.2. Кредитного договору платежі шляхом здійснення перерахування мінімального необхідного платежу в сумі 334,61 дол. США. При цьому Позичальник вносить черговий мінімальний платіж щомісячно до 20 числа поточного місяця.

Відповідно до п. 4.2.4 Кредитного договору № 579889 у разі не внесення Позичальником чергового платежу у термін, визначений п. 3.3.3 Кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених договором та можливих штрафних санкцій.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості по кредитному договору (а.с. 4-7) вбачається, що відповідачем було порушено вимоги п.п. 3.3.1 - 3.3.3 Кредитного договору щодо повернення суми кредиту та сплати інших платежів визначених п.п. 1.3.1, 1.3.2 договору та встановлено, що останнє погашення заборгованості за кредитом було здійснено 29.10.2014 року, що в судовому засіданні підтвердив відповідач ОСОБА_1

Згідно розрахунку загальна сума заборгованості відповідача - ОСОБА_1 по кредитному договору перед позивачем, станом 14 травня 2015 року, складає 14778,28 дол. США, в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 10349,52 дол. США; несплачених відсотків - 1544,26 дол. США; комісії за користування кредитом - 72,12 дол. США; пені за прострочення сплати кредиту - 811,38 дол. США; штрафу за прострочення сплати кредиту - 2000 дол. США, що у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 14.05.2015 року становить 303980,28 грн.(а.с. 4-7).

Як вбачається із матеріалів справи, в якості забезпечення виконання Позичальником - ОСОБА_1 зобовязань за Кредитним договором, відповідно до укладеного Договору поруки від 17.05.2007 року фінансовим поручителем виступила відповідачка ОСОБА_2 (а.с. 23-24).

Згідно із п. 1.1. Договору поруки відповідач - ОСОБА_2, поручається перед Кредитором за належне виконання Позичальником - ОСОБА_1 взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору, в тому числі: повернути до 16 травня 2017 року кредит у сумі 20000 дол. США., сплатити відсотки за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі, передбачені Кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеня)

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного Кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та цивільного законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 1 ст. 1048 Цивільного Кодексу України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

З положень кредитного договору та ст.ст. 1054, 1055 Цивільного Кодексу України вбачається, що сторонами дотримано в повному обсязі вимоги цивільного законодавства щодо предмету договору, його ціни, строку повернення кредиту, розміру відсотків, письмової форми.

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного Кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Згідно ст. 554 Цивільного Кодексу України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки та інше.

Посилання апелянтів на складну ситуацію в державі, яка склалася в 2013-2014 роках, як на основну причину невиконання своїх зобовязань, яка на їх думку надає можливість також відмовити у задоволенні позову є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не ґрунтується на вимогах діючого законодавства, яке регулює порядок укладання, дії та виконання кредитних зобовязань.

ОСОБА_4 необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про припинення дії договору поруки через укладання між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 17 жовтня 2014 року Додаткового договору №1, оскільки внесеними змінами в кредитний договір було визначено строки сплати штрафних санкції, що не є збільшенням обсягу відповідальності відповідачів.

Таким чином, судом першої інстанції було зроблено правильний висновок про наявність підстав для задоволення позову ПАТ КБ Надра про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони зобов'язані подати свої докази чи повідомити про них суд до або під час попереднього судового засідання у справі. Докази подаються у строк, встановлений судом з урахуванням часу, необхідного для подання доказів. Докази, подані з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, не приймаються, якщо сторона не доведе, що докази подано несвоєчасно з поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131 ЦПК України, відповідачі не надали суду першої інстанції належні та допустимі докази на спростування викладених позивачем в позовній заяві доводів про наявність підстав для дострокового стягнення з відповідачів в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального й процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 22 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий : /підпис/

Судді : /підписи/

Згідно з оригіналом :