Провадження № 2/712/102/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 березня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого судді - ТОКОВОЇ С. Є.
при секретарі - ТКАЧ А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Черкаської міської ради про встановлення безоплатного земельного сервітуту, -
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про встановлення безоплатного земельного сервітуту, мотивуючи тим, що на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27 вересня 2011 року їй на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 502 кв. м., розташована АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Купуючи вказану земельну ділянку вона мала намір збудувати на ній житловий будинок для власного проживання. На даний час будинок або господарські будівлі не збудовані, так як фактично проїзд та прохід до земельної ділянки по АДРЕСА_1 відсутній. У зв'язку із неможливістю позивача користуватися придбаною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за її цільовим призначенням, так як прохід та проїзд до земельної ділянки фактично відсутній, проїзд на транспортному засобі до земельної ділянки позивача можливий лише через земельну ділянку по АДРЕСА_2, іншим шляхом задовольнити потребу позивача у проході та проїзді на транспортному засобі до належної позивачу земельної ділянки неможливо, укласти договір про встановлення земельного сервітуту відповідачі відмовляються, вважає необхідним просити у суду встановити постійний безоплатний земельний сервітут.
У судове засідання представник позивача не з'явилася, скерувала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила суд їх задоволити, а також проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідачі в судове засідання не з'явились, належним чином були повідомлені, причини неявки суду не відомі.
Зі згоди представника позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються земельного законодавства.
На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 27.09.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка, площею 502 кв.м., розташована по АДРЕСА_1 з цільовим призначенням - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Стаття 98 Земельного Кодексу України визначає право земельного сервітуту як право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Тобто, земельний сервітут - це встановлене договором або судом речове право, наслідком якого є обмеження прав власників земельних ділянок в інтересах сусідів, що не породжують речового права інших осіб, тобто право користування чужою земельною ділянкою для задоволення потреб власника або володільця сусідньої земельної ділянки. Сервітут визначає порядок та межі використання чужої земельної ділянки через надання можливості користуватися нею лише в цільовий спосіб та певною її частиною. В цілому ж право користування земельною ділянкою, на яку встановлено земельний сервітут, повною мірою належить власнику.
Згідно викопіювання з генерального плану міста, наданого начальником управління планування та архітектури департаменту архітектури, містобудування та інспектування Черкаської міської ради прохід та проїзд до належної позивачці земельної ділянки по АДРЕСА_1 можливий лише через земельну ділянку багатоквартирного будинку АДРЕСА_2.
Відповідно листа Міського управління Держкомзему у місті Черкаси та Черкаському районі Черкаської області від 03.12.2010 року по АДРЕСА_2 частина земельної ділянки обліковується за ДКП «ВЖРЕУ №5» (правонаступником якого являється КП «Соснівська СУБ Дільниця №2); земельна ділянка площею 12,5 кв.м передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_2 (без проведення інвентаризації та видачі державного акту); земельна ділянка площею 118,0 кв.м передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_3 (без проведення інвентаризації та видачі державного акту).
Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, землекористувачі земельної ділянки по АДРЕСА_2 облаштували огорожу якою унеможливили прохід та проїзд позивача до придбаної земельної ділянки. Відповідачі прохання позивача укласти договір про встановлення земельного сервітуту на земельній ділянці будинку АДРЕСА_2 для забезпечення проходу та проїзду до земельної ділянки по АДРЕСА_1 ігнорують.
За приписами статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.
Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.
Отже, підставою встановлення сервітуту є відсутність у будь-якої особи, у тому числі і у власника майна, можливості задовольнити свої потреби іншим способом, як встановлення права користування чужим майном - сервітуту.
Статтею 404 ЦК України, зокрема, визначено правові підстави права користування чужою земельною ділянкою, а саме: право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладення та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця ) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.
Спеціальні норми стосовно об'єкта сервітуту, такого як земельна ділянка, викладені у Земельному кодексі України. Згідно із статтею 98 ЗК України право земельного сервітуту полягає в тому, що власник (користувач) однієї земельної ділянки має право на обмежене користування суміжною земельною ділянкою з метою усунення недоліків своєї ділянки.
Згідно ст. 100 ЗК України сервітут може бути встановлений за рішенням суду.
Ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, що потребує використання суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, обумовлені місцем розташування або природним станом. Він повинен звернутися до власника (користувача) суміжної ділянки за дозволом на обмежене постійне або тимчасове користування цією ділянкою в рамках конкретного земельного сервітуту.
У зв'язку із неможливістю позивача користуватись придбаною земельною ділянкою по АДРЕСА_1 за її цільовим призначенням, так як прохід та проїзд до земельної ділянки фактично відсутній, проїзд на транспортному засобі до земельної ділянки позивача можливий лише через земельну ділянку по АДРЕСА_2, іншим шляхом задовольнити потребу позивача у проході та проїзді на транспортному засобі до належної позивачу земельної ділянки неможливо, укласти договір про встановлення земельного сервітуту відповідачі відмовляються, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 5, 10, 11, 57-60, 212-215, 224-226 ЦПК України,
Встановити постійний безоплатний сервітут ОСОБА_1 на земельній ділянці по двору спільного користування домоволодіння АДРЕСА_2 у вигляді права проходу та проїзду транспортними засобами для забезпечення користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1згідно варіанту, вказаному у висновку земельно-технічної експертизи № 47/14/Буд. від 22 грудня 2014 року.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

ГОЛОВУЮЧИЙ :