АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Волошина М.П.,

суддів - Куценко Т.Р., Демченко Е.Л.,

при секретарі - Прудченко В.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на порушення судом норм процесуального права, у звязку з чим просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення компенсації, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28 липня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 було залишено без руху, оскільки позовна заява не відповідала вимогам ст.. 119 ЦПК України.

На виконання вимог вказаної ухвали позивачем 06 серпня 2015 року була подана уточнена позовна заява.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 10 серпня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 повторно була залишена без руху, оскільки подана з порушенням п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України.

07 вересня 2015 року позивачем на виконання ухвали була подана уточнена позовна заява.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року позовна заява ОСОБА_2 визнана непроданою та повернута позивачу.

Повертаючи, як неподану, позовну заяву на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України, суддя виходив з того, що вказані в ухвалі недоліки позивачем в повній мірі не усунуто.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, зважаючи на наступне.

Відповідно до положень ч.1ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Згідно ч.2 ст. 121 ЦПК України заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо він відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 119, 120 ЦПК України, не сплатить суми судового збору.

Відповідно до п.п.3,4,5,6 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог, ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

За змістом зазначеної норми саме позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин та зазначенням доказів, що підтверджують такі обставини. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною, тому вказані суддею недоліки позовної заяви знаходяться за межами вимог ст.. 119 ЦПК України і не можуть бути визнані обґрунтованими.

Питання про характер правовідносин, належність та допустимість доказів суд повинен вирішувати у відповідності з вимогами ст. 212 ЦПК України.

Крім зазначеного, питання про наявність порушеного, невизнаного або оспорюваного права суд повинен вирішувати під час розгляду справи, а уточнення позовних вимог суд може вирішити під час попереднього судового засідання відповідно до ст. 130 ЦПК України, зокрема з'ясовує, які докази подані чи подаються на попередньому судовому засіданні кожною стороною для обґрунтування своїх доводів чи заперечень щодо невизнання обставин, за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, вирішує питання про витребування доказів.

Залишаючи позовну заяву без руху з підстав не надання доказів, суд першої інстанції на зазначені вище вимоги закону уваги не звернув.

Такі висновки суду не можуть бути підставою для позбавлення позивача ОСОБА_2 права на звернення в судовому порядку за захистом порушених прав, свобод та інтересів, як складової частини права на справедливий суд, передбаченого ст.6 Європейської Конвенції прав людини.

За таких обставин ухвала судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року підлягає скасуванню на підставі ст.. 311 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 вересня 2015 року - скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, та оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.П.Волошин

Судді: Е.Л.Демченко

ОСОБА_5