Справа № 211/4640/15-ц
Провадження № 2/211/1911/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Бардін О. С.

при секретарі Мариненко Е.П.

за відсутності: позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 28 липня 2015 року звернулась до суду з позовом, вказавши, що з 01 жовтня 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які перебувають на її утриманні.

Сімейне життя з відповідачем не склалося, спільного господарства вони не ведуть.

За час перебування їх у шлюбі 17.08.2013 р. між нею та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір № НОМЕР_1 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до якого вона отримала кредит на купівлю холодильника LG GC439PL, пральної машини «Samsung WF 8598», після продажний сертифікат Технозахист, 2 екстра сервіс в розмірі 9643,50 грн. Вказана техніка знаходиться в користуванні відповідача.

28 грудня 2013 року між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 1568 про надання споживчого кредиту на суму 9273,27 грн., які були витрачені на придбання ноутбуку для потреб сімї.

09 січня 2014 року між нею та ПАТ «Ідея Банк» був укладений кредитний договір № Р22.217.70716, відповідно до якого банк надав їй кредит на поточні потреби в сумі 36374,00 грн., які були витрачені на сімейні потреби, а саме на ремонт квартири, яку вони з відповідачем знімали для проживання.

В березні 2014 року ОСОБА_5 вигнав з дітьми її з дому, тому вона змушена мешкати з дітьми у своїх батьків.

Шлюбний контракт між ними не укладався, однак кредити оформлені на неї, бралися вони нею в інтересах родини, оскільки побутова техніка та кредитні кошти використовувалися на потреби сім'ї. Відповідач же не приймає участі у погашенні кредитних зобовязань, однак продовжує користуватися побутовою технікою, яка фактично була придбана на потреби родини, вона власним коштом намагається сплачувати борги, тому вважає, що подружжя є солідарними боржниками, і боргові зобовязання несуть як чоловік так і дружина, а не тільки той з подружжя, хто підписав договір.

Тому позивач просить суд розірвати шлюб між ними, поділити між сторонами спільне сумісне майно подружжя: холодильник LG GC439PL та пральну машину «Samsung WF 8598», розподілити пропорційно між нею та ОСОБА_3Овитрати на погашення коштів за кредитними договорами: ПАТ «УкрСиббанк» договір № НОМЕР_1 на суму 9643,50 грн., ПАТ «Дельта Банк» договір № 1568 на суму 9273,50 грн. та ПАТ «Ідея Банк» договір № Р22.217.70716 на суму 36374,00 грн. (а.с. 2-4).

13 серпня 2015 року позивач заявлені вимоги уточнила, просила суд розірвати шлюб між ними, розподілити пропорційно між нею та ОСОБА_2 витрати на погашення коштів за кредитними договорами: ПАТ «УкрСиббанк» договір № НОМЕР_1 на суму 9643,50 грн., ПАТ «Дельта Банк» договір № 1568 на суму 9273,50 грн. та ПАТ «Ідея Банк» договір № Р22.217.70716 на суму 36374,00 грн (а.с. 19-21).

Позивач ОСОБА_6 звернулася до суду з заявою про слухання справи у її відсутність, на заявлених вимогах наполягала з підстав, викладених в позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, про дату слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки в суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що сторони перебувають з 01 жовтня 2005 року в зареєстрованому шлюбі (а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб).

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 5,6 копії свідоцтв про народження).

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї (ст. 51 Конституції України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Відповідно до положень ст.ст.105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження родини неможливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Позивач згідно наданої суду заяви наполягає на розірванні шлюбу, відповідач належним чином повідомлений в судове засідання не зявився, заперечень проти вимог не надав, тому суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і не може бути збережена.

Згідно зі ст.ст. 60, 112 ч.2 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З метою придбання побутової техніки між ОСОБА_1 та ПАТ «УкрсибБанк» 17.08.2013 року було укладено договір № 0 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, відповідно до якого вона отримала кредит в розмірі 9643,50 грн. на купівлю холодильника/морозильної камери LG GC 439PL, пральної машини «Samsung WF 8598», післяпродажного сертифікату Технозахист, 2 Екстра-сервіс (а.с. 9 копія договору).

28 грудня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 1568, про надання споживчого кредиту на суму 9273,27 грн., які були витрачені на придбання ноутбуку (а.с. 8 копія заяви).

09 грудня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Ідея Банк» було укладено кредитний договір № Р22.217.70716 відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит на поточні потреби в сумі 36374,00 грн. (а.с. 10 копія договору).

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Тобто у випадку укладення одним із подружжя, кредитного договору в інтересах сім'ї, подружжя є солідарними боржниками за цим договором, а тому один із подружжя, який виконав зобов'язання, що виникло з кредитного договору, має право пред'явити до іншого вимогу про відшкодування частини сплачених за кредитним договором коштів.

Судом встановлено, що гроші були отримані ОСОБА_1 за кредитними договорами з банками на споживчі цілі та використані в інтересах сім'ї, а тому дані кредитні договори створили обов'язки щодо повернення кредитних коштів і для відповідача ОСОБА_2 в зв'язку з чим у позивача виникло право щодо стягнення з відповідача половини розміру погашених нею кредитів, про що зазначено нею в позові.

Однак ОСОБА_1 ставиться вимога про розподілення пропорційно між нею та відповідачем витрат на погашення її кредитних зобовязань в повному обязі, а не фактично погашених нею сум, при цьому не зазначається сума, яку сплачено на погашення кредитів, не підтверджено належними доказами понесені витрати та обрано неналежний спосіб захисту порушених прав. Кредитні договори з банками укладено саме ОСОБА_1 і саме на неї покладено обовязок по виконанню кредитних зобовязань перед банками.

З огляду на викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_1 щодо розподілу непогашених кредитних зобов'язань.

Керуючись ст.ст. 60, 64, 70, 110, 112 СК України, ст.ст.10, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Косухіна) ОСОБА_8 та ОСОБА_5, зареєстрований 01 жовтня 2005 року Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, за актовим записом № 591 - розірвати.

В іншій частині в позові відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_9