АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/90/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19, 27 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоТрюхана Г. М.
суддівМагди Л. Ф. , Міщенка С. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" , Черкаського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк'" , ОСОБА_8 про припинення поруки та визнання недійсним договору про внесення змін до договору поруки,

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом до ПАТ "Укрсоцбанк", Черкаського відділення ПАТ "Укрсоцбанк'", ОСОБА_8, посилаючись на те, що 24 жовтня 2006 року між сторонами укладено договір поруки № 1-895/06-034-518, вказаний договір поруки був укладений в забезпечення виконання ОСОБА_8, зобов'язань за кредитним договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/06-034-518, укладеним 24 жовтня 2006 року між останньою та банком по якому банк надав ОСОБА_9, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 52 000 доларів США зі сплатою 13,00 % річних з кінцевим строком повернення кредиту до 21 жовтня 2016 року.

Наприкінці березня 2014 року позивачу стало відомо, що в жовтні 2008 року між відповідачами по справі була укладена додаткова Угода № 1 про внесення змін до кредитного договору, згідно умов якої з 20 жовтня 2008 року розмір відсоткової ставки за користування кредитом по кредитному договору збільшився до 15 % процентів річних.

Банк, ніяких повідомлень про вказані зміни відсоткової ставки для ОСОБА_8 за користування кредитом по кредитному договору, йому не направляв та згоди на продовження його поруки щодо таких змін умов кредитного договору він не надавав, а також ніяких додаткових угод до договору поруки щодо вказаних змін з відповідачами на момент підвищення відсоткової ставки не підписував, тому змушений звернутись до суду за захистом своїх прав з припинення поруки та визнання недійсним договору про внесення змін до договору поруки.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, з чим погоджується і колегія суддів, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності звернення до суду, оскільки в даному випадку, практичне застосування строку позовної давності при вирішенні спору можливе, оскільки судом встановлено, що право позивача, про захист якого він просить, є порушеним.

Встановлено, що 24 жовтня 2006 року між позивачем ОСОБА_6, відповідачем

Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (на даний час ПАТ

«Укрсоцбанк» ) та відповідачкою ОСОБА_8 укладено договір поруки № 1-895/06-034-518 (а.с. 5-6)

Вказаний договір поруки був укладений в забезпечення виконання ОСОБА_8 зобов'язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/06-034-518 від 24 жовтня 2006 року, між нею на ПАТ «Укрсоцбанк», та па підставі якого Банк надав

ОСОБА_8 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового використання грошові кошти в сумі 52 000 доларів США зі сплатою 13% річних, з кінцевим строком повернення кредиту до 21 жовтня 2016 року.

Згідно з п. 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором у повному

обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання не відновлювальної кредитної лінії № 895/06-034-518 від 24 жовтня 2006 року.

Відповідно до п.п. 2.1.1-2.1.4 п. 2.1 договору поруки зміст забезпеченого порукою зобов'язання становить: повернення кредиту в розмірі 52 000 доларів США, відповідно до наведеного графіку та кінцевим терміном погашення до 21 жовтня 2016 року; сплати відсотків за користування кредитом в порядку та в строки визначені договором кредиту у розмірі 13% річних; сплата можливих штрафних санкцій, визначених договором кредиту; відшкодування витрат на здійснення забезпеченою порукою вимоги.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554 ЦК України).

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника та кредитором боржника.

Ч. 2 ст. ст.. 553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється, зокрема у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя.

Враховуючи вищевказані норми закону, суд вірно прийшов до висновку про те, що оскільки у зв'язку зі збільшенням процентної ставки відповідно збільшується і майнова відповідальність поручителя у разі невиконання основного зобов'язання позичальником, тому згода позивача на збільшення процентної ставки є обов'язковою.

Разом з тим, суд встановив, що згода позивача на зміну процентної ставки отримана не була, банк не погоджував з поручителем це питання, адже в жовтні 2008 року лише між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_8 було укладено додаткову угоду № 1 про внесення змін до кредитного договору, згідно з умовами якої з 20.10.2008 року розмір відсоткової ставки за користування кредитом по кредитному договору збільшився до 15% річних. При цьому, про те, що відсоткова ставка за кредитним договором була збільшена 20 жовтня 2008 року позивач не був проінформований.

Позивачем не було підписано додаткової угоди про збільшення відсоткової ставки за користування кредитними коштами, він не отримував письмових повідомлень від банку з даного приводу у 2008 році.

Збільшення розміру процентної ставки відбулося без згоди поручителя і призвело до збільшення обсягу його відповідальності, а тому висновок суду про наявність підстав для припинення договору поруки відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦПК України відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Твердження апелянта про те, що йому не було відомо про підвищення відсоткової ставки від 28 жовтня 2008 року спростовуються належними та допустимими доказами по справі.

Зокрема, 22.12.2010 року на адресу ОСОБА_6 банком направлена вимога про погашення ним, як поручителем, заборгованості за забезпеченим його порукою кредитним договором. В тексті вимоги, зокрема, було зазначено суму виданого кредиту та розмір процентної ставки 15% річних, тобто зазначено обсяг відповідальності поручителя. Зазначену вимогу позивач отримав 23.12.2010 року особисто, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 41).

Таким чином, позивач у грудні 2010 року був обізнаний про збільшення відсоткової ставки, що призвело до збільшення обсягу його відповідальності, але не звернувся за захистом свого порушеного права.

Крім того, 29 жовтня 2012 року ОСОБА_6 укладено із відповідачами договір про внесення змін до договору поруки, яким були змінені редакції підпунктів 2.1.1 та 2.1.2 пункту 2.1 ст.2 договору поруки щодо зміни умов та обсягу відповідальності перед ПАТ «Укрсоцбанк» як поручителя (а.с. 7)

Відповідно до ч.1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк , у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу , яка його порушила.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі є підставою для відмови у позові .

Представником відповідача заявлено вимогу про застосування судом позовної давності (а.с. 239)

Суд вірно застосував строк позовної давності до правовідносин щодо визнання договору поруки припиненим, оскільки в даному випадку практичне застосування строку позовної давності при вирішенні спору можливе, адже судом встановлено, що право позивача, про захист якого він просить, є порушеним.

З огляду на це, суд також правильно відмовив у задоволенні вимог позивача щодо визнання недійсним договору від 29 жовтня 2012 року про внесення змін до договору поруки оскільки вони є похідними від вимог щодо визнання договору поруки припиненим.

Наведене свідчить, що судом першої інстанції ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують та не дають підстав для її задоволення, оскільки носять суб'єктивний характер і ґрунтуються на неправильному трактуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" , Черкаського відділення Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк'" , ОСОБА_8 про припинення поруки та визнання недійсним договору про внесення змін до договору поруки - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно після її проголошення але може бути оскаржена до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів, починаючи з часу проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :