Провадження № 2/0202/78/2015
29 жовтня 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська
у складі: головуючого судді Слюсар Л.П.,
за участю секретаря Фісун К.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до договору № MRC0AW0710021 від 15.11.2007 року відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 720,43 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 9,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.11.2014 року. Проте, в порушення умов договору ОСОБА_1 зобовязання належним чином не виконав, що стало підставою для звернення до суду.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року.
Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10 жовтня 2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» були задоволені.
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2013 року заочне рішення від 10 жовтня 2012 року було скасовано.
При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 29.10.2015 року просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлявся згідно правил ст. 76 ЦПК України, що підтверджується поштовими повідомленнями.
Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.
Представник позивача не заперечував щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд вважає за можливим розглянути справу за наявними доказами.
Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що між відповідачем ОСОБА_1 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») був укладений кредитний договір № MRC0AW0710021 від 15.11.2007 року, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 20 720,43 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 9,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14.11.2014 року.
Відповідно до п. 5.1 Кредитного договору, у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту, Позичальник сплачує Банку пеню у розмірі, який зазначений у п. 7.4 Договору за кожний день прострочки. При цьому відсотки за користування кредитом на суму простроченої заборгованості додатково до вищезазначеної пені Банком не нараховуються. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, ПАТ «Акцент-банк» зобовязався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобовязань за кредитним договором № MRC0AW0710021 від 15.11.2007 року, розмір відповідальності 10 000,00 грн.
Як зазначає позивач, у звязку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов договору № MRC0AW0710021 від 15.11.2007 року заборгованість станом на 31.08.2012 року склала 18 899,15 дол. США, що за курсом 7,99 відповідно до повідомлення НБУ станом на 31.08.2012 року складає 151 004, 20 грн., яка складається з наступного: 11 280,09 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 90 127,92 грн.) заборгованість за кредитом; 1636,29 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 13 073,95 грн.) заборгованість по процентам за користування кредитом; 960,96 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 7 678,07 грн.) заборгованість по комісії за користування кредитом; 4 092,05 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 32 695,48 грн.) пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 31,29 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 250,00 грн.) штраф (фіксована частина); 898,47 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 7 178,77 грн.) штраф (процентна складова).
Згідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обовязком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Згідно статей 598, 599 ЦК України договірні зобовязання припиняються на підставах встановлених договором або законом, а саме: виконання цього зобовязання, проведеним належним чином.
Згідно ст. ст. 549, 611 ЦК України однією із форм відповідальності за порушення зобовязання є сплата неустойки.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Позивач просить суд стягнути із відповідача заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1636,29 дол. США та комісію за користування кредитом у розмірі 960,96 дол. США (в гривневому еквіваленті складає 7 678,07 грн.).
Оскільки заборгованість по процентам за користуванням кредитом та комісія за користування кредитом є платою за користування грошима, вони підлягають стягненню в повному розмірі за правилами основного боргу, виходячи із вищевикладеного, позовні вимоги в цій частині законні і підлягають задоволенню.
Позивачем заявлено вимогу щодо стягнення пені нарахованої за неналежне повернення кредиту та сплату процентів в розмірі 4 092,05 дол. США .
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України) .
Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Виходячи із вищевикладеного, та оцінюючи докази в їх сукупності, беручи до уваги те, що відповідач відповідно до Довідки до акту огляду МСЕК № 376926, Серія 10 ААБ від 01.10.2012 року є інвалідом першої групи, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та стягнути із відповідача ОСОБА_1 пеню в розмірі 1000,00 грн.
Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення штрафів: 31,29 дол. США (фіксована частина) і 898,47 дол. США (процентна складова), що передбачено п. 4.3 Умов Кредитного договору № MRC0AW0710021 від 15.11.2007 року, як вид цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання, відповідно до якого при порушенні Позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. + 5 % від суми заборгованості.
За положенням ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Умовами кредитного договору, а саме п. 4.1, 7.4 передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань по даному договору, внаслідок чого нарахуванням пені відбувається за кожний день прострочення.
У той самий час, згідно з пунктами 4.3 кредитного договору сторонами передбачена сплата штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення будь-якого з грошових зобовязань, передбачених договором: несвоєчасне повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії.
Оскільки відповідно до статі 549 ЦК України штраф та пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.
Така правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду України від 21 жовтня 2015 року у справі за №6-2003цс15.
Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення штрафів є такими, що не підлягають задоволенню.
Враховуючи, що згідно до Договору поруки №167 від 20 жовтня 2010 року ПАТ Акцент-Банк поручився перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № MRC0AW0710021 від 15.11.2007 року, які останній не виконав, солідарному стягненню з відповідачів ПАТ Акцент-Банк та ОСОБА_1 підлягає заборгованість відповідно до договору поруки у розмірі 10 000 грн. 00 коп.
Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України із відповідачів підлягає стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 609 грн. 40 коп. з кожного
Керуючись: ст. ст. 530, 553, 554, 559, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7 11, 15, 27, 30, 60, 61, 84, 85, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар