АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/6310/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Герчаківська О.Я.
Провадження № 22-ц/789/1453/15 Доповідач - Загорський О.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Козак І. О., Демкович Ю. Й.,

при секретарі - Танцюра О.В.

з участю сторін - представника Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_2; представників Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 ОСОБА_3, ОСОБА_4; відповідача ОСОБА_5, та її представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року у справі за позовом Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 до ОСОБА_5, про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку,-

ВСТАНОВИЛА:

14.04.2015 року ТНТУ ім. І.Пулюя в особі Технічного коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що ОСОБА_5 проживає в гуртожитку по вул. Ген. М.Тарнавського, 7а, блок 16, кім. 7-8, балансоутримувачем якого є Технічний коледж ТНТУ ім. І.Пулюя. Відповідач користувалася і продовжує користуватися житлово-комунальними послугами, що забезпечуються Технічним коледжем ТНТУ ім. І.Пулюя, але не повністю їх оплачує і станом на 01.03.2015 року заборгованість ОСОБА_5 складає 10 056,95 грн. Неодноразові вимоги оплатити борг відповідач залишила без виконання, а тому позивач просить суд стягнути з ОСОБА_5 - 10 056,95 грн. боргу.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07.10.2015 року позов задоволено частково і вирішено стягнути з ОСОБА_5 на користь Технічного коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя 5541,71 грн. заборгованості за проживання в гуртожитку.

В апеляційній скарзі ТНТУ ім. І.Пулюя в особі Технічного коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя просить рішення суду першої інстанції змінити та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального права. Зазначає, що судом не враховано п.27 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Вартість додаткових послуг, що не пов'язані з утримання будинків і спруд та прибудинкових територій надаються у гуртожитках для проживання сімей, визначаються понад розмір плати за послуги на підставі договорів, укладених відповідними надавачами послуг з наймачами та (або) власниками житлових приміщень у гуртожитках. Вказує, що інші платні послуги надаються за фактом оплати надання платної послуги.

В судовому засіданні представник Технічного коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя підтримала апеляційну скаргу і надала відповідні пояснення. Вказала, що відносини між коледжом та університетом грунтуються на договірній основі і коледж перераховує університету плату за проживання ОСОБА_5 Зазначила, що відповідач не має відношення ні до коледжу, який є структурним підрозділом університету, ні до університету. Вказала, що доказів надання додаткових послуг немає.

Представники ТНТУ ім. І.Пулюя підтримали апеляційну скаргу і надали відповідні пояснення. Вказали, що гуртожиток з находиться на балансі коледжу і ОСОБА_5 живе на площі яка належить університету, але згідно договору за її проживання платить коледж. Зазначили, що в додаткові послуги входить оплата праці директора студмістечка, інспектора студмістечка, завідуючого гуртожитку, слюсара-сантехніка, слюсара-електрика, відомчої охорони, але плату за додаткові витрати міська рада не погоджувала.

Пояснили, що фактів надання додаткових послуг представити не можуть.

ОСОБА_5 заперечила у задоволенні апеляційної скарги і надала пояснення аналогічні поданому запереченню. Вказала, що оплату здійснювала за світло, опалення, воду без заборгованості і не оплачувала додаткові послуги, оскільки ними не користувалася. Зазначила, що оплата праці працівників входить в квартплату. Просила зменшити суму стягнення заборгованості.

Представник ОСОБА_5 заперечив у задоволенні апеляційної скарги і надав відповідні пояснення. Вказав, що стягнення заборгованості повинна бути на 2200 грн. менша ніж вказана судом першої інстанції і суд допустив арифметичну помилку в підрахунку заборгованості.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує зобов'язання з оплати проживання у гуртожитку і враховуючи п.38 Примірного положення про гуртожитки, заборгованість становить 5541,71 грн.

Судом встановлено, що згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19282262 від 12.09.2014 року та №19273613 від 11.09.2014 року, зареєстровано у вказаному реєстрі - ТНТУ ім. І.Пулюя і як відокремлений підрозділ юридичної особи - Технічний коледж Тернопільського національного технічного університету ім. І.Пулюя (а.с.17-20).

Згідно наказу Тернопільського національного технічного університету ім. І.Пулюя №227-01 від 16.05.2007 року, з метою покращення забезпечення студентів ТДТУ та Технічного коледжу ТДТУ місцями для проживання в гуртожитку №3 університету по вул.Тарнавського, 7а та раціонального використання житлового фонду університету та Технічного коледжу ТДТУ, наказано передати на баланс Технічному коледжу ТДТУ з 01.06.2007 року частину студентського гуртожитку №3 університету по вул.Тарнавського, 7а (а.с.13).

ТДТУ ім.І.Пулюя передав з балансу, а Технічний коледж ТДТУ ім.І.Пулюя прийняв на баланс частину гуртожитку по вул.Тарнавського, 7а згідно наказу ТДТУ №227-01 від 16.05.2007 року (а.с.14).

Згідно наданого Технічним коледжем ТНТУ ім.І.Пулюя розрахунку суми заборгованості ОСОБА_5 за відшкодування комунальних послуг за період з вересня 2013 року по лютий 2015 року, розмір заборгованості відповідача становить 10 056,95 грн (а.с.12).

В ч.1 ст. 509 ЦК України вказано - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 38 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 03.06.1986 року № 208 визначено, що плата за користування жилою площею в приміщеннях, що знаходяться в спільному користуванні кількох осіб, які не перебувають у сімейних стосунках, провадиться за встановленими ставками. Витрати на комунальні послуги входять до ставки плати за користування жилою площею і окремо плата за них не стягується. Громадяни, які проживають у приміщеннях, що перебувають у їх відособленому користуванні, вносять плату за користування жилою площею і за комунальні послуги по ставках квартирної плати (тарифах), установлених для будинків державного та громадського житлового фонду.

Як вказано в рішенні від 07.10.2015 року договір про надання надання послуг між сторонами не укладався і ОСОБА_5 наголошує на цьому в суді апеляційної інстанції. Представники технічного коледжу і університету цього не заперечують.

Проаналізувавши представлені і здобуті докази, встановлені факти, колегія суддів прийшла до преконання, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що правовідносини які склалися між сторонами є грошовим зобов'язанням, оскільки з матеріалів справи вбачається, що має місце одержання ОСОБА_5 житлово-комунальних послуг і обов'язок їх оплати випливає із Закону.

З розрахунку заборгованості ОСОБА_5 за відшкодування комунальних послуг за період 01.09.2013 року - 01.02.2015 року вбачається, що в суму загальної заборгованості 10056,95 грн. включено 4515,24 грн. додаткових послуг (а.с.143), однак і представник коледжу, і представники унверситету вказали, що не можуть представити доказів надання додаткових послуг ОСОБА_5

Відповідно до ч.2 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідженні з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Твердження апелянта про надання додаткових послуг ОСОБА_5 оцінюється критично, оскільки:

представником технічного коледжу ТНТУ ім. І.Пулюя не подано доказів факту надання додаткових послуг;

судом першої інстанції в рішенні вказано, що в ході судового розгляду суд неодноразово пропонував представнику позивача надати докази, які б обгрунтували включення до витрат на проживання в гуртожитку додаткових послуг та їх вартість, - що не оспорюється апелянтом;

між сторонами не укладено договору, який би регламентував надання додаткових послуг.

Судом критично оцінюється клопотання ОСОБА_5 про зменшення суми заборгованості з 5541,71 грн. до 3299,50 грн., та її представника про зменшення суми заборгованості за проживання в гуртожитку на 2200 грн., бо суд допустив математичну помилку в рішенні від 07.10.2015 року, оскільки ні ОСОБА_5, ні її представник з апеляційною скаргою не звертався. Суд апеляційної інстанції, згідно ч.1 ст.303 ЦПК України, перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України саме апелянт повинен довести належними доказами обставини, на які він посилається як на підставу для задоволення його вимог, що ним зроблено не було.

У відповідності до ч.1 ст.308 Цивільного процесуального кодексу України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду постановлено у відповідності до чинних норм матеріального і процесуального права і підстав для його скасування немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 в особі Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_7