АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8700/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/2433/К/15 суддя Зімін М.В.
Категорія - 69 (ІІ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

Іменем України

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Чорнобук В.І.

суддів - Братіщевої Л.А., Митрофанової Л.В.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, -

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

заявник ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту належності йому заповідального розпорядження, яке міститься у договорі про депозитний вклад, що був укладений 10 листопада 2005 року між ОСОБА_4 та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року відмолено у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, у звязку з тим, що із заяви вбачається спір про спадкове право.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення судом норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, судом не враховано, що заявник є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті свого дядька та інших спадкоємців, які можуть спадкувати нарівні з ним наразі немає, тому спору про право немає. Єдиною обставиною, яка перешкоджає ОСОБА_2 у доступі до спадкового майна є помилка у написанні його прізвища, імя та по-батькові, яка допущена працівником банку під час складання заповіту. Крім того, суд першої інстанції не витребував копії спадкової справи, не перевіряв коло спадкоємців, та на думку заявника, на підставі припущень дійшов висновку про наявність інших спадкоємців і спору про право.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3, які кожен окремо підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав і інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень п.5 ч.2 цієї статті, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право. Аналогічні положення викладені у п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 із відповідними змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що із заяви ОСОБА_2 вбачається спір про спадкове право, а захист спадкових прав заявника може здійснюватись лише в позовному провадженні.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду виходячи з наступного.

Звертаюсь до суду з заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу, заявник посилався на те, що 10.11.2015 року його дядько ОСОБА_4 уклав договір про депозитний вклад з ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». У вказаному договорі міститься заповідальне розпорядження на імя ОСОБА_5. 16 січня 2010 року ОСОБА_4 помер. Заявник звертався до нотаріуса для оформлення спадщини, однак йому було відмовлено, оскільки в заповідальному розпорядженні невірно зазначено його по батькові як Авраамович, замість вірного Авраімович. (а.с.1-2)

Відповідно до ч.1,2 ст.235 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. З метою з'ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Однак, суд першої інстанції на вказані положення закону уваги не звернув і не витребував відомостей з нотаріальної контори для встановлення наявності відповідачів по справі та наявності спору про право, чим допустив порушення ч.1,2 ст.235 ЦПК України.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_2 та доданих до неї письмових матеріалів вбачається, що його право на спадщину ніким не оспорюється, він є єдиним спадкоємцем після смерті свого дядька, однак помилка у написанні його по батькові у заповідальному розпорядженні перешкоджає заявнику отримати спадщину. Відомостей, які б спростовували дані обставини, матеріали справи не містять. Але, вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не витребувавши копії спадкової справи та не перевіривши коло спадкоємців, дійшов висновку передчасного висновку про наявність інших спадкоємців і спору про спадкове право, захист якого має відбуватись в порядку позовного провадження.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню і звязку з тим, що суд першої інстанції під час вирішення питання щодо відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу допустив порушення норм процесуального права, ухвала суду підлягає скасуванню з направлення матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, п.3 ч.1 ст.312, ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 12 жовтня 2015 року скасувати.

Матеріали справи за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу направити до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: