Справа №: 400/199/15-ц
Провадження № 2/400/112/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Жушмана О. М.

при секретарі - Комишовій С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про звернення стягнення,-

ВСТА НОВИВ :

Позивач звернувся з позовом до суду мотивуючи це тим, що відповідно до укладеного договору № 1/591-МК від 12.12.2007 року ОСОБА_2 12.12.2007 року отримав кредит у розмірі 32 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2012 року.

У порушення зазначених норм закону та умов договору ОСОБА_2 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом у зв'язку з чим станом на 17.12.2014 року має заборгованість - 27140,73 доларів США.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і ОСОБА_2 12.12.2007 р. уклали договір застави рухомого майна де надано в заставу автомобіль Мегсеdеs, модель: Веnz 312D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_3., що належив на праві власності ОСОБА_3 .

В порушення вимог закону та умов договору, ОСОБА_2, зобов'язання за кредитним договором не виконує; предмет застави в заклад банку не передав.

В ході здійснення моніторингу даного кредиту було встановлено, що в 2011 р. в порушення умов ст. 17.7 договору застави, ч.2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону України "Про заставу", без згоди Банку третя особа ОСОБА_3, реалізувала заставний автомобіль відповідачу ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про заставу" застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи.

ПАТ КБ "Приватбанк" згоду на відчуження рухомого майна Клієнтом без збереження обтяження не надавав, відчуження належного Клієнту автомобіля не здійснювалось в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу, а тому зареєстроване обтяження зберегло силу для нового власника , відповідача по справі.

17 червня 2013 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровск було винесено рішення про звернення стягнення на вищевказаний предмет застави, яке набрало чинності 27 червня 2013 року.

На підставі викладеного позивач просить вилучити у ОСОБА_1, та передати в заклад Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - предмет застави - автомобіль Мегсеdеz, модель: Вепz 312D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 , комплект ключів та свідоцт во про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) - автомобіля Мегсеdеz, модель: Вепz 312D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 1/591-МК від 12.12.2007 року в сумі 27140,73 доларів США , що за курсом 15,77 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17.12.2014 року складає 427968,52 грн., звернути стягнення на предмет застави: автомобіль Мегсеdez, модель: Веnz 312D, рік випуску: 1998, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_2, реєстраційний номер: НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк" з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ПАТ КБ "Приватбанк" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу, а також просить стягнути судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій прохав слухати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач та його представник в судове засідання також не з'явилися, однак звернулися до суду з заявою де прохали слухати справу без їх участі, з позовними вимогами не погоджуються в повному обсязі.

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в судове засідання не з'явилися, однак були належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч.3 ст.36 ЦПК України, суд повідомляє третю особу про справу, направляє їй копію заяви про залучення третьої особи і роз'яснює її право заявити про свою участь у справі. Копія заяви надсилається особам, які беруть участь у справі. Якщо від третьої особи не надійшло повідомлення про згоду на участь у справі, справа розглядається без неї.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 1/591-МК від 12.12.2007 року третя особа ОСОБА_2 12.12.2007 року отримав кредит у розмірі 32 000,00доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2012 року, у порушення зазначених норм закону та умов договору він зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості за кредитом.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором станом на 17.12.2014 року має заборгованість - 27140,73 доларів США, яка складається з наступного:

- 12547,55 доларів США - заборгованість за кредитом;

- 8202,99 доларів США- заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 6390,19 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується розрахунком суми заборгованості (10-11).

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ "Приватбанк" і третя особа ОСОБА_2, 12.12.2007 р. уклали договір застави рухомого майна (а.с.13-15). Згідно з договором застави третя особа ОСОБА_2, надав в заставу належний йому автомобіль Мегсеdеs, модель: Веnz 313СDІ, рік випуску: 2000, тип ТЗ: Автобус-D, № кузова/шасі: НОМЕР_4, реєстраційний номер: НОМЕР_5., а не вказаний в позовній заяві транспортний засіб марки Мегсеdez, модель Веnz 312 СDI, рік випуску 1998, тип ТЗ автобус - Д, номер кузова НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1

Крім того, у витягах з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.26-28), вказано лише боржника ОСОБА_2, а ОСОБА_3 взагалі не значиться.

Копію заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровськ від 17 червня 2013 року на яку посилається позивач як на доказ своїх позовних вимог, суд вважає неналежним та недопустимим доказом, так як дане рішення не завірене відповідним чином, а оригінал рішення суду для огляду позивачем не надавався .

Відповідно до ст. 577 ЦК України, застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Також позивач не надав на підтвердження вимог ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження" докази щодо наявності реєстрації в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, відомостей про звернення стягнення на предмет застави.

Відповідно до ст. 3 ЗУ "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяження", обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов'язує виникнення прав і обов'язків щодо рухомого майна.

Згідно з довідкою (а.с. 51), відповідач являється власником спірного автомобіля і його право власності зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно вимог ст. 10 ЦПК України - позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 ЦПК України, зазначені ним обставини. Однак таких доказів позивач не надав і не ставив питання перед судом про їх витребування.

Виходячи з наведеного суд вважає, що позивачем не доведено його позовні вимоги в повному обсязі, а тому в їх задоволенні необхідно відмовити.

У зв'язку з цим, відповідно до ст. 88 ЦПК України не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення судових витрат у справі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 179, 209, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 577, 321 ЦК України суд,

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Петрівський районний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя (підпис)

З оригіналом згідно

Суддя Петрівського районного суду О. Жушман