_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 4-с/520/39/15
УХВАЛА

16.03.2015 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого - судді Куриленко О.М.

за участю секретаря - Баранова Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,

В С Т А Н О В И В :

03.03.2015 року представник боржника звернувся до суду з скаргою, в якій просить суд постановити ухвалу, якою скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №46086197 від 17.01.2015 року про зобовязання ОСОБА_1 звільнити павільйон за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 80, винесену головним державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України.

У судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Головний державний виконавець другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги

Інші сторони по справі у судове засідання не зявились, про час, дату та місце розгляду справи сповіщались належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Суд, оглянувши матеріали справи вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, порушені їхні права і свободи.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/11489/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні орендованим майном.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 24 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області від 17.12.2014 року позов ОСОБА_4 - задоволено. Усунуто перешкоди в користуванні орендованим ОСОБА_6 павільйоном за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 80. Зобовязано ОСОБА_1 звільнити павільйон за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 80. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 витрати по сплаті судового збору у розмірі 243, 60 гривень.

З власної ініціативи суду ухвалою від 25.09.2014 року було виправлено описки в рішенні Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 року, справа № 520/11489/14-ц року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні орендованим майном, вказано вірно прізвище позивача Литовченко.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов'язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов'язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов'язаної особи та обов'язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов'язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов'язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов'язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

13 січня 2015 року Київський районний суд м. Одеси видав виконавчий лист №520/11489/14-ц року про примусове виконання рішення суду, проте у виконавчому листі помилково було зазначено прізвище стягувача як «Літовченко».

Не звернувши на це увагу, 17.01.2011 року головний державний виконавець другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, відповідно до вимог ст.ст. 17, 19, 20,25 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову ВП № 446086197 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 520/11489/14 від 13.01.2015 року, виданим Київським районним судом м. Одеси. Копії зазначеної постанови із супровідними листами в порядку, встановленому ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», направлено сторонам. Боржнику надано строк для добровільного виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Вирішуючи питання по суті, суд бере до уваги, що позивачем у справі та стягувачем є ОСОБА_4, а не ОСОБА_6, як вказано у виконавчому документі, таким чином, можна дійти до висновку про те, що при видачі виконавчого листа судом була допущена описка, яка підлягає виправленню в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України.

Відповідно до п 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» та п. 3.8.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим ст.. 18 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Згідно з ч. 4 ст. 82 Закону, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно частин 1,2 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Враховуючи встановлені обставини, суд доходить висновку, що скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції підлягає задоволенню в повному обсязі.

Виходячи з вищевикладеного та керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 27, 384 ЦПК України, ст.ст. 26, 82 Закону України «Про виконавче провадження» суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 на постанову державного виконавця другого Київського відділу державної виконавчої служби одеського міського управління юстиції задовольнити.

Скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 46086197 від 17.01.2015 року про зобовязання ОСОБА_1 звільнити павільйон за адресою: м. Одеса, вул.. Ак. Корольова, 80, винесену головним державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_2

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на протязі пяти днів з дня її проголошення через Київський районний суд м.Одеси.

Суддя Куриленко О. М.