Справа № 529/673/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2015 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Щабельської І. В.

при секретарі Іванченко В. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Диканька цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що після смерті матері ОСОБА_3 вони, як спадкоємці за заповітом, прийняли спадщуну, що складається з земельної ділянки площею 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території с. Великі Будища Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області /далі - Великобудищанська сільська рада/, однак через відсутність відомостей про цю землю у Державному земельному кадастрі позбавлені можливості нотаріально оформии право власності на неї, позивачі звернулись до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Позивачі подали до суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їхню відсутність.

Від відповідача - Великобудищанської сільської ради - надійшов лист про визнання позову та розгляд справи у відсутність його представника.

Треті особи - Диканська державна нотаріальна контора Полтавської області /далі - Диканська держнотконтора/, ОСОБА_4 - заперечень проти позову не подали, подали клопотання про розгляд справи у їхню відсутність.

За вказаних обставин розгляд справи був проведений без участі позивачів, представника відповідача та третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 174 ЦПК України відповідач має право визнати позов протягом усього часу судового розгляду справи, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладене в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. У разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши документи справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 05 грудня 2014 року в с. Великі Будища Диканського району Полтавської області померла ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 281928, виданим 09 грудня 2014 рокувиконавчим комітетом Великобудищанської сільської ради. За життя нині померлій ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503656, виданого 27 червня 2001 року Великобудищанською сільською радою народних депутатів, належала земельна ділянка площею 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території с. Великі Будища Великобудищанської сільської ради. Державний акт був виданий у встановленому на той час законом порядку і зареєстрований у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 461. Належність вказаної землі нині померлій ОСОБА_3 також підтверджено довідкою про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданою відділом Держземагенства у Диканському районі Полтавської області 07.07.2015 року.

Відповідно до положень ст. 23 ЗК України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами. Положенням ст. 125 ЗК України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування виникають з моменту реєстрації цих прав. Однак зміст ст. 125 ЗК України та порядок реєстрації земельних ділянок був змінений у 2009 році, а Закон України "Про Державний земельний кадастр" почав діяти лише з 01.01.2013 року, тобто після видачі ОСОБА_5 державного акту.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вказана вище земельна ділянка належала нині померлій ОСОБА_3 на законних підставах, хоча в подальшому після зміни земельного законодавства і не була внесена до Державного земельного кадастру, а тому є спадковим майном.

Відповідно до ст.1218, ч.1 ст. 1220, ч.1 ст.1225, ст. 1233, ст.1268, ст.1270 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися після його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право власності на земельну ділянку переходить до спрадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Якщо спадкоємець не проживав разом із спадкодавцем на момент смерті останнього, то для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк з моменту її відкриття.

Як вбачається з заповіту, посвідченого 24 грудня 2013 року секретарем Великобудищанської сльської ради, нині померла ОСОБА_3 в рівних частинах заповіла вказану земельну ділянку синові ОСОБА_1 та дочці ОСОБА_2 - позивачам по справі.

З довідки Диканської держнотконтори вбачається, що після смерті ОСОБА_3 26.05.2015 року була заведена спадкова справа № 61/2015 на підставі заяви позивачів, які є сином та донькою померлої, про прийняття спадщини. Також була подана заява про відмову від прийняття спадщини від ОСОБА_4 - третьої особи по справі. Однак позивачам нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірну земельну ділянку через відсутність в даний час реєстрації відповідних даних про неї у Державному земельному кадастрі.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка є спадковим майном, належала померлій ОСОБА_3 на законних підставах, позивачі, як спадкоємеці за заповітом, прийняли спадщину після смерті матері, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визнання за позивачами права власності на вказане спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1225, 1258, 1261, 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 78-81 ЗК України, ст. ст. 10, 11, 60, 208-209, 212 - 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Великі Будища Великобудищанської сільської ради Диканського району Полтавської області та належала померлій 05 грудня 2014 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503656, виданого Великобудищанською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 27 червня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 461.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 2,48 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Великі Будища Диканського району Полтавської області та належала померлій 05 грудня 2014 року ОСОБА_3 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 № 503656, виданого Великобудищанською сільською радою народних депутатів Диканського району Полтавської області 27 червня 2001 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 461.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі через Диканський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: