Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.02.2015 Справа №607/2527/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого Грицака Р.М.

за участю секретаря Палашовської У.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до відповідача Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності членам колгоспного двору, а саме їй, її дітям ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також її батькам: померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 та померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6. Станом на день смерті ОСОБА_6 останній належало 2/5 спірного будинковолодіння (1/5 її частка, як члена колгоспного двору та 1/5 успадкована після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5). ОСОБА_6 за час життя склала заповіт згідно якого заповіла належний їй вищевказаний житловий будинок позивачу. Однак державним нотаріусом було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно за заповітом оскільки в свідоцтві про право власності вказано, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_6, а в інформаційній довідці виданій Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації зазначено, що даний будинок рахується за п'ятьма членами колгоспного двору. Тому просить визнати за нею право власності на 2/5 частин спірного будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, а також визнати за нею право власності на 1/5 частину зазначеного будинку, як за членом колгоспного двору.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить його задовольнити.

Представник відповідача Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засіданні не з'явився, однак подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує проти його задоволення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:

ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області та її батьками є ОСОБА_5 батько та ОСОБА_7 - мати, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1.

Згідно свідоцтва про право власності на житло виданого 12.06.1980 року Виконавчим комітетом Великобірківської селищної Ради народних депутатів житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності колгоспному двору головою якого є ОСОБА_7.

Як вбачається з інформаційної довідки виданої 19.11.2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок АДРЕСА_1 рахується по 1/5 його частині за членами колгоспного двору ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

За умовами ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить членам на праві сумісної власності.

Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно заповіту, складеного 01.12.2005 року та посвідченого секретарем Великобірківської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за №197, ОСОБА_6 заповіла ОСОБА_1 належний їй житловий будинок АДРЕСА_1.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається з довідки виданої Великобірківською сільською радою, станом на день смерті ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1) з ним за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали - дружина ОСОБА_6, дочка ОСОБА_1 та онуки ОСОБА_3, ОСОБА_4

В силу ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 на час його смерті, тому, згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що фактично прийняла спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5.

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в с.Великі Бірки Тернопільського району Тернопільської області, про що видано свідоцтво про смерть НОМЕР_3.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що станом на день смерті ОСОБА_9, останній належало 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Згідно технічного паспорта виданого 12.11.2014 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, житловий будинок АДРЕСА_1 має загальну площу 92,5 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Відповідно до вимог ст. 1273 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом може відмовитись від прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. ( ст. 1268 ЦК України).

Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії 05.02.2015 року державним нотаріусом Тернопільської районної державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_6, а саме 2/5 частин житлового будинку АДРЕСА_1 оскільки в свідоцтві про право власності вказано, що вищевказаний житловий будинок належить на праві приватної власності ОСОБА_6, а в інформаційній довідці виданій Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації зазначено, що даний будинок рахується за п'ятьма членами колгоспного двору.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

У відповідності до ст.ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідного до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвічує його право власності.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до висновку, що в даному випадку порушене право власності позивача, яке підлягає захисту шляхом визнання за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частин житлового будинкуАДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 та визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину зазначеного будинку, як за членом колгоспного двору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215 ЦПК України, ст.ст. 370, 372, 392, 1216, 1268 Цивільного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 65,7 кв.м. в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1, загальною площею 65,7 кв.м., як за членом колгоспного двору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяР. М. Грицак