Провадження №2-5836/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2015 року суддя Солом'янського районного суду м. Києва Лазаренко В.В., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права на майно, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права на майно.

23.10.2015 позивач ОСОБА_1 подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на грошові кошти, які знаходяться на всіх рахунках відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім'я відповідачки ОСОБА_2

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову у такий спосіб позивач зазначає, що невжиття вказаних заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду в даній справі.

Згідно ч. 1 статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у проваджені якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

В зв'язку з цим сторони та інші особи, які беруть участь у справі, судом не викликалися та не повідомлялися про розгляд заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Згідно зі ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов'язку вчинити певні дії; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Відповідно до роз'яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Судом встановлено, що 20.07.2015 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить, зокрема, визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти на депозитному рахунку відкритому у КБ «Приватбанк» в червні 2014 року на ім'я ОСОБА_2 в сумі 200000,00 дол. США, що еквівалентно 4397200,00 грн. по курсу НБУ, 30000,00 євро, що еквівалентно 716760,00 грн. по курсу НБУ, та 2000000,00 грн., визнати за ним право власності на ? вказаних грошових коштів та доходів від їх розміщення.

З поданої заяви та доданих до неї документів вбачається, що позивачем не надано доказів, які підтверджують факт відкриття банківських рахунків на ім'я ОСОБА_2 в ПАТ КБ «Приватбанк» та внесення грошових коштів у зазначених вище розмірах.

Таким чином на час розгляду заяви у суду відсутні підстави вважати, що не вжиття заходів забезпечення про які просить позивач може призвести до невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

В той же час, задоволення заяви позивача може призвести до необґрунтованого обмеження прав відповідачки, оскільки за фактичних обставин арешт може бути накладений на рахунки, які не є предметом позову у даній справі.

Виходячи з вище викладеного, суддя знаходить заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову необґрунтованою, у зв'язку з чим приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання права на майно - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя :