Справа № 183/4770/14
№ 2/183/282/15
28.01.2015 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:
головуючої судді Березюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом,-
ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до Новомосковської міської ради, третя особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, в якому просить визначити йому додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, та житловий будинок АДРЕСА_2, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.
В обґрунтування заявленого позову, позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка - ОСОБА_2, після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1.
Єдиним спадкоємцем вищезазначеного спадкового майна був брат померлої, батько позивача - ОСОБА_3. Прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2, його батько ОСОБА_3 не встиг, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_2 помер. За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким житловий будинок АДРЕСА_1, та житловий будинок АДРЕСА_1, заповів позивачу.
Спадкоємцем житлового будинку № 214 А з надвірними прибудовами та земельною ділянкою при ньому за правом представлення після смерті ОСОБА_2 є позивач, оскільки його батько, ОСОБА_3 помер. Інших родичів та дітей у ОСОБА_2 не було.
Однак, звернувшись до нотаріальної контори з заяву про прийняття спадини його було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки позивач пропустив строк для звернення із відповідною заявою.
Позивач зазначає, що пропустив строк звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори з поважних причин, оскільки юридично не обізнаний, на день смерті ОСОБА_2 вважав, що єдиним спадкоємцем її майна був його батько - ОСОБА_3, та не здогадувався про прийняття спадщини, тобто, що потрібно звертатися до нотаріальної контори, так як позивач вважав, що оскільки батько помер та переоформити спадщину не встиг, то позивач не має права на спадкове майно.
За таких обставин позивач вимушений звернутися до суду для захисту своїх невизнаних прав.
В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, тому суд, з погодження позивача, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, провів заочний розгляд справи.
Представник третьої особи - Новомосковської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2, що стверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.5), у зв'язку з чим припинилося її право власності.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_4, за №1922 від 04.10.2012 року, яким заповіла ОСОБА_1 належний їй на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_2, та житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.22).
В якості правовстановлюючих документів на належне померлій ОСОБА_2 нерухомого майна позивач надає наступні документи.
Рішення виконкому Новомосковської міської ради № 27/390 від 11.06.1982 року, згідно якого ОСОБА_2 надано дозвіл на проведення робіт по будівництву на земельній ділянці АДРЕСА_1(а.с.15).

Суду надано акт архітектурної групи від 25.06.1982 року, згідно якого земельна ділянка розташована по АДРЕСА_1 відведена для будівництва ОСОБА_2 (а.с.16).

Згідно договору про надання в користування земельної ділянки від 30.06.1982 року ОСОБА_2 надано в користування земельну ділянку розташовану по АДРЕСА_1 (а.с.19-20).

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Аналіз змісту положень ЦПК, ЦК та роз'яснень Верховного Суду України дає підстави для висновку, що право на судовий захист пов'язане виключно з порушенням суб'єктивного права позивача. Отже, суд може захистити лише порушене право позивача. Відсутність хоча б однієї з умов надання судового захисту суб'єктивного права виключає можливість задоволення матеріально-правових вимог позивача. Інше б суперечило основному завданню цивільного судочинства, - захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ст.ст. 1, 3 ЦПК, ст.ст. 15, 16 ЦК, абз. 2 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі»). При цьому варто враховувати, що обставину дійсного (реального) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача (або наслідки у вигляді збитків чи інших обмежень) має довести належними, допустимими і достовірними доказами саме позивач. Порушення прав позивача має існувати на момент розгляду спору в суді. В інших випадках, не дивлячись навіть на те, що порушення мало місце раніше, позов не підлягатиме задоволенню, оскільки до моменту ухвалення судового рішення об'єкт захисту буде відсутній.

Як зазначалося вище, за принципом змагальності кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Отже, на позивача, поряд із обов'язком довести факт порушення свого суб'єктивного права відповідачем, також покладено обов'язок довести підставу позову, а саме: обставини, якими він обґрунтовує свої позовні вимоги і з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків, тобто можливість задоволення позову.

Із цих положень випливає необхідність доведення для задоволення позову таких фактів: наявність обставин, з якими закон пов'язує настання певних правових наслідків для позивача (тобто доведення заявленої підстави позову) та факт порушення його суб'єктивного права відповідачем. Недоведеність цих фактів є підставою для відмови в позові за недоведеністю (необґрунтованістю) позовних вимог.

Так, позивачем не надано суду доказів того, що він звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, і йому було відмовлено нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії, що свідчить про відсутність порушеного права позивача у здійсненні ним права на спадкування після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. У зв'язку з цим, позовні вимоги про визначення позивачу додаткового строку для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, а також визнання за ним права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, є необґрунтованими, недоведеними, і в їх задоволенні слід відмовити.

Крім того, позивачем не надано суду жодного доказу, який би підтверджував право власності ОСОБА_3 на житлові будинки і земельні ділянки АДРЕСА_1, що також свідчить про безпідставність позовних вимог про визнання за позивачем права власності на житловий будинок АДРЕСА_2, в порядку спадкування за правом представлення після смерті ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Посилання позивача на норми цивільного законодавства щодо спадкування за правом представлення є необґрунтованими, оскільки судом встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, в той час як тітка ОСОБА_2 померла раніше, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1. Тому, дані норми законодавства в даному випадку не діють, а спадкування здійснюється на загальних підставах, про що також свідчить наданий суду заповіт ОСОБА_2, яким вона спірні житлові будинки і земельні ділянки заповіла позивачу.

Враховуючи те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, то суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог за таких обставин і в такій редакції.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 3, 58, 10, 57, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст. ст. 1223, 1225, 1261, 1267 ЦК України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради, третя особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з моменту отримання ним копії цього рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, що не була присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Суддя В.В. Березюк