Справа № 242/4654/15-ц
Провадження № 2/242/1958/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Селидівський міський суд Донецької області в складі:

- головуючого судді Кротінова В.О.

- при секретарі Яцканич А.В.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Селидівського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про виправлення запису в трудовій книжці, щодо причин звільнення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що 20.12.2010 р. він був прийнятий до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті. Звільнений на підставі ст..38 КЗпП України за власним бажанням 14.09.2015 року. 26.03.2015 р. йому була назначена пенсія, про що зроблено відмітку в трудовій книжці. На момент звільнення він вже мав статус пенсіонера. Вважає, що при звільненні відповідач повинен був зробити запис в трудовій книжці, що його звільнено на підставі ст..38 КЗпП України у зв»язку з виходом на пенсію з виплатою трьох середньомісячних заробітків. Просить суд, зобов»язати відповідача виправити запис № 37 в його трудовій книжці та викласти його у такій редакції: звільнений на підставі ст..38 КЗпП України за власним бажанням у зв»язку з виходом на пенсію з виплатою трьох середньомісячних заробітків.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити.

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_2, в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, в обґрунтування своїх заперечень зазначила, що ОСОБА_1 дійсно працював в ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» прохідником 4 розряду з повним робочим днем в шахті. 15.09.2015 року надав до відділу кадрів власноручно написану заяву про звільнення його за власним бажанням згідно ст..38 КЗпП України, просив звільнити його з 14.09.2015 року, тобто в останній день роботи. Спеціалісту у відділі кадрів пояснив, що звільняється у зв»язку з переїздом у м.Донецьк на постійне місце проживання. Ніяких інших причин для звільнення він не надав. На момент подачі заяви, позивач вже знав про призначення йому пенсії, але правом про звільнення по причині виходу на пенсію не скористався. У адміністрації шахтоуправління прав звільнити його за власним бажанням та самостійно вказати причину звільнення не було. Вважає, що з боку відповідача ніяких порушень трудового законодавства при звільненні відповідача за власним бажанням також, не було. Просить відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1

Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Зібраними у справі доказами, судом встановлено, що 20.12.2010 р. ОСОБА_1 на підставі наказу пр. № 1796 кпр від 20.12.2010 року, був прийнятий до ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» прохідником 4 розряду підземним з повним робочим днем в шахті. 14.09.2015 року був звільнений на підставі ст..38 КЗпП України за власним бажанням на підставі наказу пр. № 1161 ку від 15.09.2015 р., що підтверджується записами в трудовій книжці БТ-ІІ № 5922911(а.с.11).

Згідно ухвали Донецького Апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2015 року, постановою Селидівського міського суду Донецької області від 2 липня 2015 року зобов»язано УПФУ в м.Селидове Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію відповідно до ст..14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення». Дану постанову апеляційною інстанцією залишено без змін(а.с.12-13).

Як вбачається із заяви позивача від 08.09.2015 р., ОСОБА_1 зазначив, що просить звільнити його за власним бажанням 14.09.2015 року.

Наказом № 1161 ку ПАТ «Шахтоуправління «Покровське» від 15.09.2015 року ОСОБА_1 звільнено за ст..38 КЗпП України за власним бажанням. Позивач був ознайомлений з наказом, про що свідчить його підпис.

Згідно ст.48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, з кожним записом, що заноситься до трудової книжки на підставі наказу (розпорядження) про призначення на роботу, переведення і звільнення, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний ознайомити працівника під розписку в особистій картці (типова відомча форма №П-2, затверджена наказом Мінстату України від 27.10.1995р. № 277), в якій має повторюватися відповідний запис з трудової книжки (вкладиша).

Згідно п.п.2.4, 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження), а у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом.

Відповідно до п.2.9 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників виправлені відомості про роботу, про переведення на іншу роботу мають повністю відповідати оригіналу наказу або розпорядження. У разі втрати наказу чи розпорядження або невідповідності їх фактично виконуваній роботі виправлення відомостей про роботу здійснюється на основі інших документів, що підтверджують виконання робіт, не зазначених у трудовій книжці.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, судом встановлено, що на час подання позивачем заяви про звільнення, йому була призначена пенсія, але правом про звільнення по причині виходу на пенсію позивач не скористався. В своїй заяві про звільнення він зазначив, звільнити його за власним бажанням.

Суд не вбачає порушень з боку відповідача щодо ведення трудової книжки, виявлення неправильного або неточного запису відомостей у трудовій книжці, оскільки запис № 37 зроблено у відповідності із наказом, з яким був ознайомлений позивач.

Тому, суд вважає відсутні підстави, які б давали право внести виправлення у трудовій книжці позивача та в задоволенні позову необхідно відмовити за його необґрунтованістю.

На підставі ст.ст. 48, 233 КЗпП України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Шахтоуправління «Покровське» про виправлення запису в трудовій книжці, щодо причин звільнення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя