Справа №167/1135/15-ц
Провадження №2/167/395/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2015 Рожищенський районний суд Волинської області

в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Чорнокозинській Н.Г.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 «Феміда-Інтер» - ОСОБА_3

представника відповідача відділу ДВС - ОСОБА_4

представника третьої особи ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_5

представника третьої особи ОСОБА_2 «Екзітос» - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Екзітос», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про виключення майна з акту опису й арешту та визнання права власності на майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_7 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 «Феміда-Інтер», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_2 «Екзітос», ПАТ «Комерційний банк Надра» про виключення майна з акту опису й арешту та визнання права власності на майно.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що 10.03.2015 року між ним та ОСОБА_2 «Екзітос» було укладено договір купівлі-продажу майна, а саме: станцію водоочистки (РКЗ); лінію підігріву, протирки і деаерації яблучного та морквяного пюре; лінію асептичної стерилізації і наповнювач для яблучного і морквяного пюре; лінію асептичної стерилізації і наповнювач яблучного пюре; лінію екстрагування яблучного пюре; лінію приймання ягід, слив, вишень, мийка і екстрагування пюре з усіма складовими та комплектуючими ліній на загальну суму 30 659 674 грн. 32 коп..

16 липня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої Міністерства юстиції України, при примусовому виконанні наказу №7/474-34/365-27/2 виданого 17 травня 2012 року господарським судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 «Феміда-Інтер» на користь ВАТ КБ «Надра» суми в розмірі 42 563 846,50 грн. складено акти опису та арешту майна ОСОБА_2 «Феміда-Інтер».

Покликаючись на те, що державний виконавець безпідставно включив до актів опису та арешту майна від 16.07.2015 року спірне майно, тому просить визнати за ним право власності на майно придбане на підставі договору купівлі-продажу від 10.03.2015 року та виключити з актів опису та арешту майна від 16.07.2015 року майно, а саме: дві асептичні лінії з виробництва ягідного пюре, лінію стерилізації та упаковки продукції, лінію з виробництва яблучного пюре.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, з підстав зазначених в позовній заяві, просить задовольнити їх.

Представник відповідача ОСОБА_2 «Феміда-Інтер» ОСОБА_3 позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що спірне майно є власністю ОСОБА_7, який набув таке право власності у відповідності до вимог чинного законодавства, а дії державного виконавця при арешті спірного майна є незаконними.

Представник відповідача ВДВС ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просить відмовити. Разом з тим, зазначив, що на виконання наказу №7/474-34/365-27/2, виданого 17.05.2012 року господарським судом м.Києва про стягнення з ОСОБА_2 "Феміда-Інтер" на користь ВАТ КБ "Надра" 42 563 846 грн. 50 коп. заборгованості за кредитним договором, державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 11.06.2012 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано строк для самостійного виконання рішення. У встановлений для самостійного виконання строк виконавчий документ боржником не виконаний. Після чого, державним виконавцем 24.07.2012 року та 15.01.2013 року винесено постанови про арешт коштів боржника в банківських установах, які були встановлені згідно повідомлення Державної фіскальної служби України та, у відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», 29.05.2013 року здійснено виїзд за адресою м.Рожище, вул.Селянська, 9 та складено акт опису та арешту майна, яким описано та арештовано майно боржника: асептичну лінію по переробці ягід та пюре. Крім того, зазначив, що 16.07.2015 року державним виконавцем було повторно проведено опис та арешт майна боржника ОСОБА_2 «Феміна-Інтер».

Представник третьої особи ОСОБА_2 «Екзітос» ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що 01.08.2011 року між ОСОБА_2 «Екзітос» та ОСОБА_2 «Феміда-Інтер» було укладено договір купілі-продажу спірного майна та проведено всі розрахунки по його оплаті. Після чого, 10.03.2015 року товариство продало дане майно гр.ОСОБА_7. Вважає, що позовні вимоги позивача є підставними, так як на час укладення договорів купівлі-продажу майна ніяких заборон на його відчуження не було. Тому, просить позов задовольнити.

Представник третьої особи ПАТ КБ «Надра» ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги позивача вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Суду пояснив, що 03.04.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_2 фірма «Феміда-Інтер» укладено кредитні договори №11/2008/980/978-КЛ/01, №11/2008/978-К/01, №11/2008/978-ЕКА/01. В забезпечення вказаних вище договорів між банком та ОСОБА_2 «Феміда-Інтер» 03.04.2008 року укладено договір застави обладнання відповідно до якого в заставу банку передано обладнання консервного цеху розташованого за адресою: Волинська область, м. Рожище, вул. Селянська, 9 згідно з переліком, що становить 227 одиниць, договір застави майнових прав відповідно до якого ОСОБА_2 фірма «Феміда-Інтер» передало в заставу ВАТ КБ «Надра» майнові права по контракту SFTE04 №01-2008 від 13.03.2008 року, що укладений між ОСОБА_2 фірма «Феміда-Інтер» та FMCTechnologiesItaliaS.p.A, що знаходиться за адресою: вул.Мантова 63/А, 43100, Парма, Італія, а саме: лінія розливу в скляні банки; обладнання для екстрагування яблучного пюре; обладнання для нагрівання, протирання, деаерації яблучного та морквяного пюре; установка прийому ягід, слив, вишень, мийка та екстрагування ягідного пюре; обладнання для асептичної стерилізації та наповнювання ягідного пюре. Дані договори застави обладнання та майнових прав залишаються чинними на даний час, чинність таких договорів не припинялась та не переривалась. Таким чином, відповідне майно будучи предметом застави, не могло бути відчужене ОСОБА_2 «Феміда-Інтер» будь-яким іншим особам без згоди банку.

Заслухавши пояснення сторін, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

З пояснень представника позивача, матеріалів справи судом встановлено, що 15 березня 2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Екзітос" (продавець) та ОСОБА_7 (покупець) укладено договір купівлі-продажу майна, а саме: станцію водоочистки (РКЗ); лінію підігріву, протирки і деаерації яблучного та морквяного пюре; лінію асептичної стерилізації і наповнювач для яблучного і морквяного пюре; лінію асептичної стерилізації і наповнювач яблучного пюре; лінію екстрагування яблучного пюре; лінію приймання ягід, слив, вишень, мийка і екстрагування пюре з усіма складовими та комплектуючими ліній загальною вартістю 30 659 674 грн. 32 коп. (а.с.9-10, 11-12, 13).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що 03 квітня 2008 року між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ фірма "Феміда-Інтер" було укладено кредитні договори №11/2008/980/978-КЛ/01, №11/2008/978-К/01, №11/2008/978-ЕКА/01.

В забезпечення вказаних вище кредитних договорів між ВАТ "КБ "Надра" та ТОВ фірма "Феміда-Інтер" 03 квітня 2008 року було укладено: - договір застави обладнання, у відповідності до якого ТОВ фірма "Феміда-Інтер" передало в заставу ВАТ "КБ "Надра" обладнання консервного цеху розташованого за адресою: Волинська область, м.Рожище, вул.Селянська, 9 згідно з переліком, що становить 227 одиниць; договір застави майнових прав, у відповідності до якого ТОВ фірма "Феміда-Інтер" передало в заставу ВАТ "КБ "Надра" майнові права по Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року, укладений між ТОВ фірма "Феміда-Інтер" та FMC Technologies Italia S.p.A., що знаходиться за адресою: вул.Мантова 63/А, 43100, Парма, Італія, а саме: лінія розливу в скляні банки; обладнання для екстрагування яблучного пюре; обладнання для нагрівання, протирання, деаерації яблучного та морквяного пюре; установка прийому ягід, слив, вишень, мийка та екстрагування ягідного пюре; обладнання для асептичної стерилізації та наповнювання ягідного пюре; договір іпотеки від 03.04.2008 року, у відповідності до якого ТОВ фірма "Феміда-Інтер" передало в іпотеку ПАТ "КБ "Надра" цілісний майновий комплекс будівель та споруд із 14 об'єктів, що знаходяться за адресою Волинська область, м.Рожище, вул.Селянська, 9 та 3 земельні ділянки (а.с.135-138, 139-146, 157-164).

Згідно п.1.3. Договору застави майнових прав, ТОВ фірма «Феміда-Інтер» на підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року належало право власності на предмет застави.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до пункту 2 статті 15 ЦК України (далі за текстом ЦК України) кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з положеннями статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Положеннями статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно та про звільнення майна з-під арешту.

Отже, виходячи із змісту зазначених норм власник або особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту, а умовою задоволення матеріально-правових вимог позивача має бути встановлення факту належності позивачеві права власності на спірне майно та безпідставність включення такого майна до опису боржника та накладення на нього арешту. Відтак, до предмету доказування у цій справі відноситься, зокрема, дослідження питання права власності позивача на спірне майно.

Відповідно до пункту 5.1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 звернення стягнення на майно боржника полягає в його виявленні (шляхом надіслання запитів до органів державної податкової інспекції, банків, дорожньої автомобільної інспекції, бюро технічної інвентаризації, нотаріату тощо), описі, арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Пунктом 5.1.4. даної Інструкції передбачено, що стягнення може бути звернено на майно боржника, яке належить йому на праві приватної власності.

В позовній заяві позивач ОСОБА_7 стверджує, що йому належить право власності на включену державним виконавцем до ОСОБА_6 опису та арешту майна від 16.07.2015 року асептичну лінію по переробці ягід та пюре FМС Food Tech 2008 року випуску, Parma Italia, проте зазначене твердження спростовується доказами наявними справі, з яких вбачається, що арештована державним виконавцем асептична лінія належить на праві власності ТОВ фірма «Феміда-Інтер» на підставі Контракту SFТЕ04 №01-2008 від 13 березня 2008 року, укладеного між ТОВ фірма "Феміда-Інтер" та FMC Technologies Italia S.p.A., що знаходиться за адресою: вул. Мантова 63/А, 43100, Парма, Італія.

Як зазначалось вище, вказана у ОСОБА_6 опису та арешту майна від 16.07.2015 року асептична лінія з 2008 року, на підставі Договору застави майнових прав 03.04.2008 року перебувала в заставі ПАТ КБ «Надра», при цьому в матеріалах справи відсутні докази cкасування заборони на відчуження рухомого майна, встановлені вказаним договором.

Таким чином, спірне майно будучи предметом застави, не могло бути відчужене Товариством «Феміда-Інтер» без згоди банку будь-яким іншим особам, в даному випадку Товариству з обмеженою відповідальністю «Екзітос», що стверджується постановою Вищого Господарського суду України від 10.06.2014 року (а.с.94-96).

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не доведено факту належності позивачу на праві власності описаного та арештованого майна, а відтак відсутні підстави для виключення асептичної лінії по переробці ягід та пюре з акту опису та арешту майна від 16.07.2015 року, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст.ст.316, 319, 328, 392 ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.10, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Феміда-Інтер», Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи на стороні відповідача без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Екзітос», Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про виключення майна з акту опису й арешту та визнання права власності на майно відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч