АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И[1]

17 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді: Мазурик О.Ф.,

суддів: Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.,

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», в інтересах якого діє Шевченко Олександр Володимирович,

на рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про зобов'язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору, звернулися до суду з позовом про визнання протиправними дій та зобов'язання оформити додаткову угоду відповідно до п. 1.3 договору № ДФО-38-181379.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Актив-Банк» (далі - ПАТ КБ «Актив-Банк») виконати додаткові умови, визначені п. 1.3 договору № ДФО-38-181379 строкового вкладу «Актив Прибутковий» від 17.06.2014 року, укладеного між ПАТ КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_3 В іншій частині вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим та таким що порушує законні права та інтереси ПАТ КБ «Актив-Банк».

Вказував на те, що уклавши 17.06.2014 вищезазначений договір, Банком були порушені обмеження встановлені постановою правління Національного банку України № 349/БТ, в зв'язку з чим вказаний правочин є недійсним.

Зазначив, суд першої інстанції зобов'язавши виконати ПАТ «КБ «Актив-Банк» умови п. 1.3 договору, тобто укласти Додатковий договір, порушив норми ст. 19 Конституції України.

Вказав, що судом не враховано, що відносно ПАТ КБ «Актив-Банк» розпочато процедуру ліквідації.

Посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, просив рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове, яким повністю відмовити в задоволені позовних вимог.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити, з підстав наведених в ній.

ОСОБА_2 та ПАТ «Актив-Банк» про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином в судове засідання не з'явилися, своїх представників не направили, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження та вимог, що заявлялися у суді першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржено, тому у відповідності до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність й обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 17.06.2014 року між ПАТ «КБ «Актив-Банк» та ОСОБА_3 було укладено Договір № ДФО-38-181379 строкового вкладу «Актив прибутковий». Вказаний договір був укладений позивачем ОСОБА_3 на користь третьої особи, а саме позивачки по справі ОСОБА_2

Відповідно до п. 1.3 Договору Банк відкриває Вкладнику депозитний рахунок № 2176 (валюта - євро) та приймає на нього грошові кошти у сумі 2 000, 00 (дві тисячі євро 00 євро центів) євро на умовах визначених цим Договором. Вклад вноситься на строк 3 місяці, з 17.06.2014 до 17.09.2014. Днем повернення Вкладу є 17.09.2014. Процентна ставка, процентів річних - 8, 5.

Згідно ст. 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Згідно Додаткових умов п. 1.3 Договору Третя особа набуває права Вкладника з часу пред'явлення нею до Банку першої вимоги, що оформляється шляхом укладення між Банком та Третьою особою Додаткового договору до цього Договору. До набуття Третьою особою, прав Вкладника ці права належать Вкладнику. Розпорядження коштами за депозитним рахунком здійснюється лише після її ідентифікації Банком. Якщо Третя особа відмовилась від Вкладу, то Вкладник має право вимагати повернення Вкладу або перевести на своє ім'я шляхом укладення додаткової угоди або нового договору банківського вкладу і відкриття нового депозитного рахунку.

Отже, з договору вбачається, що сторони погодили оформлення права третьої особи, як вкладника, шляхом укладення додаткового договору з цією третьою особою.

ЦК України у ст. 3, 6, 203, 626, 627 визначає поняття договору, поняття свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів, як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

За загальним правилом під час укладання договорів діє принцип диспозитивності, який передбачає перш за все свободу волевиявлення сторін щодо укладення договорів. Це випливає з положень ст. 627 ЦК України, згідно з якою під поняттям «свобода договору» розуміється, що сторони є вільними: 1) в укладенні договору, 2) у виборі контрагента, 3) у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Частина 1 ст. 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначенні на розсуд сторін і погоджені ними, та умови які є обов'язковими до актів цивільного законодавства. Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст. 6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Суд першої інстанції, зобов'язавши виконати Додаткові умови п. 1.3 фактично зобов'язав ПАТ КБ «Актив Банк» укласти договір, чим порушив право свободи договору.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Не застосування судом першої інстанції вищевказаних норм закону, призвело до помилкового висновку про обґрунтованість позовних вимог, відносно зобов'язань щодо укладення договору.

Частиною 2 ст. 309 ЦПК України передбачено, що якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню, норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права є підставою для скасування рішення.

Враховуючи, що зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, рішення суду в частині задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з підстав, передбачених ст. 309 ЦПК України, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 309, 313-315, 317, 319, 325, 327 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк», в інтересах якого діє Шевченко Олександр Володимирович, - задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 15 січня 2015 року в частині задоволення позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Актив-Банк» про зобов'язання виконати Додаткові умови, визначені пунктом 1.3 Договору № ДФО-38-181379 строкового вкладу «Актив прибутковий» від 17.06.2014 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 758/11090/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4534/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Декаленко В.С.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Мазурик О.Ф.