Категорія 6Доповідач Береговий О. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючого: Берегового О.Ю.,

суддів: Панасюка О.С., Іванюка М.В.,

за участю секретаря: Кирилюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року у цивільній справі за позовом виконкому Вінницької міської ради до ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити дії,

встановила:

Виконком Вінницької міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зобов'язання демонтувати самочинно збудовану комору розміром 1,67х1,44 на 5 поверсі в будинку АДРЕСА_2 за власний рахунок, стягнення судових витрат зазначивши, що рішенням виконкому Вінницької міської ради від 16.05.2005 року № 942 затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці житлового будинку для малосімейних по АДРЕСА_1 загальною площею 5111,2 кв.м. Житлово-експлуатаційне обслуговування даного будинку здійснює МКП «ЖЕК-12».

Власниця квартири № 79 самочинно влаштувала комору розміром 1,67х1,44 в коридорі загального користування, що заважає іншим мешканцям користуватись коридором та проходом до ліфта.

Зважаючи на викладене, просив зобов`язати відповідачку демонтувати самочинно збудовану комору розміром 1,67х1,44 на 5 поверсі в будинку АДРЕСА_2 за власний рахунок.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року позов задоволено, зобов'язано ОСОБА_2 демонтувати самочинно збудовану комору розміром 1,67х1,44 на 5 поверсі в будинку АДРЕСА_2 за власний рахунок.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволенні позову.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України, - рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалено на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України, - під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правові норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення відповідає.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням виконкому Вінницької міської ради від 16.05.2005 року № 942 затверджено акт приймання-передачі у комунальну власність територіальної громади м. Вінниці житлового будинку для малосімейних по АДРЕСА_1 загальною площею 5111,2 кв.м.

Житлово-експлуатаційне обслуговування даного будинку здійснює МКП «ЖЕК-12», працівниками якого 24.07.2014 року складено акт про те, що мешканцями квартири АДРЕСА_1 самочинно влаштовано комору розміром 1,67х1,44 в коридорі загального користування, що спричиняє незручності у користуванні коридором та проході до ліфту іншим мешканцям (а.с. 13).

Згідно особового рахунку на зазначену квартиру, власником даного житла є ОСОБА_2 (а.с. 11, 12).

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вінницької міської ради на ОСОБА_2, за самовільне встановлення комори на території коридору загального користування по АДРЕСА_1, притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 150 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 51 грн. (а.с. 14).

Відповідно до ст. 2 ЖК УРСР завданнями житлового законодавства є, зокрема, використання і схоронність житлового фонду, зміцнення законності в галузі житлових відносин.

Згідно ст. 177, 100 ЖК УРСР громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і при домової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування. Переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п. 1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України 17.05.2005 р. № 76 переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 14 ЖК України контроль за використанням житлового фонду здійснюється виконавчими комітетами відповідних рад.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про самочинне влаштування ОСОБА_2 комори в коридорі загального корисування житлового будинку АДРЕСА_1, в зв'язку з чим вона підлягає демонтажу для відновлення стану приміщення, що існував до порушення.

Положення Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», на які посилається апелянт як на підставу для скасування рішення суду, до спірних правовідносин застосуванню не підлягає, так як він регулює відносини приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання і утримання, а не порядок переобладанання і перепланування таких приміщень.

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному судовому рішенні від 02 грудня 2014 року, оскільки вони є правильними, обґрунтованими і справедливими, такими, що відповідають матеріалам справи.

Посилання скаржника носять формальний характер, та не спростовують вірний висновок суду першої інстанції.

Судом вірно застосовано норми матеріального права, не порушено вимог процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги судова колегія не знаходить.

Статтею 308 ЦПК України встановлено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія cуддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: