Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області у складі:

головуючого: судді Максимчук З.М.,

суддів: Ковальчук Н.М., Рожина Ю.М.,

секретар судових засідань : ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 07 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно ,

УСТАНОВИЛА:

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 07.06.2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. .

Визнано за ОСОБА_3 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в с.Франівка, вул.Тополева, 25 Гощанського району Рівненської області.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку, площею 1,9 га, яка розташована на території Симонівської сільської ради Гощанського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, яка на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 218508, виданого 12 лютого 2008 року, належала ОСОБА_4, який помер 12.09.2011 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 вважає рішення суду першої інстанції таким, що не відповідає вимогам закону.

Вказує, що суд, задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, не врахував вимоги ст. 1241 ЦК України, що стосується обов»язкової частки у спадщині для непрацездатної вдови, незалежно від змісту заповіту, в розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. Зазначає, що на час відкриття спадщини їй було 78 років і вона була непрацездатною.

Доводить, що при розгляді справи присутньою не була, представляти її інтереси доручення адвокату ОСОБА_5 не давала.

_______________________________________________________________________________________________

Справа № 557/868/15-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_6

Провадження № 22-ц/787/2261/2015 Суддя-доповідач - ОСОБА_7

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове з врахуванням вимог ст.1241 ЦК України та її частки в спадковому майні, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_4

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з п.п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, померлого 12.09.2011 року, а отримати свідоцтво про право власності на земельну ділянку та частину будинку не має можливості, оскільки не має правовстановлюючих документів на майно.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, оскільки до нього суд дійшов через неправильне застосування норм матеріального права .

Відповідно до ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч. 1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі виписки з погосподарської книги № 8, особового рахунку № 650, виданою Симонівською сільською радою Гощанського району Рівненської області, будинок № 25 по вул.Тополевій в с. Франівка та земельна ділянка, площею 1,9 га, яка розташована на території Симонівської сільської ради Гощанського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого 12.02.2008 року належали батькові позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4

24 травня 2011 року ОСОБА_4 склав нотаріально посвідчений заповіт, яким належний йому житловий будинок, надвірні споруди, що знаходяться в с. Франівка по вул. Тополевій, 25, все його майно, де б воно не знаходилося і з чого воно б не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповідав синові ОСОБА_3 /а.с. 18/.

12.09.2011 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть /а.с.9/.

11.11.2011 року до Гощанської районної державної нотаріальної контори звернулась ОСОБА_2, дружина померлого, про прийняття спадщини за заповітом /а.с.30/, оскільки попередній заповіт ОСОБА_4 було посвідчено на її ім"я.

28.02.2012 року позивач ОСОБА_3 звернувся в Гощанську районну державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за заповітом /а.с.19/.

Відповідно до ч.2,3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить.

Судом також встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що за життя ОСОБА_4 неодноразово було складено і посвідчено заповіт, що вбачається з інформаційної довідки зі Спадкового реєстру /а.с.32-33/. Тобто в даному випадку, спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 є його син ОСОБА_3, так як заповіт на його ім»я було посвідчено 24.05.2011 року, що скасував попередній заповіт, який був посвідчений на ОСОБА_2

Статтею 1235, ч.3 ЦК України встановлено, що заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов»язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов»язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,3 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова /вдівець/ та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом /обов»язкова частка/.

Розмір обов»язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов»язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов»язкову частку.

Отже, предметом спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 є житловий будинок та земельна ділянка, які належали йому за життя.

Спадкоємцем за заповітом є його син ОСОБА_3 та дружина померлого - ОСОБА_2, яка має право на обов»язкову частку у спадщині.

Незважаючи на формальне недотримання нотаріусом вимог ст.49 Закону України «Про нотаріат» щодо оформлення постановою відмови у вчиненні нотаріальної дії, з повідомлення завідуючого Гощанською державною нотаріальною конторою від 16.05.2013 року безспірно вбачається, що позивачу ОСОБА_3 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки він не зміг подати до нотаріальної контори правовстановлюючих документів спадкодавця на спірне майно./а.с. 25/.

Рішенням Гощанського районного суду Рівненської області від 24.10.2012 року визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Франівка, вул.Тополева, 25 Гощанського району Рівненської області, який належав ОСОБА_4Г, що помер 12 вересня 2011 року.

На час розгляду апеляційної скарги рішення суду набрало законної сили, є чинним та відповідно до ст.14 ЦПК України є обов»язковим і підлягає виконанню на всій території України.

Статтею 174 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як убачається з матеріалів справи, 07.06.2013 року в суді 1 інстанції інтереси ОСОБА_2 представляв ОСОБА_5 та повністю визнав позов.

Приймаючи визнання позову представником відповідача, суд першої інстанції не перевірив чи не буде визнання позову представником відповідача суперечити закону та чи не буде порушувати права, свободи чи інтереси інших осіб.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та про наявність передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції з постановленням нового рішення про часткове задоволення позову. Оскільки, спадкуванню підлягає ? частина житлового будинку, на яку претендує син спадкодавця та його непрацездатна вдова /1/2 : 2 = по ? кожному по закону./ Обов»язкова частка ОСОБА_2 складає ? : 2 = 1/8 частина. ОСОБА_3 успадковує після смерті батька за заповітом ? + 1/8 = 3/8 частин житлового будинку.

Щодо спадкування земельної ділянки площею 1,90 га, яка розташована на території Симонівської сільської ради Гощанського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, то за позивачем необхідно визнати право власності на ? частин земельної ділянки в порядку спадкування після смерті батька за заповітом / 1 : 2 = ?; ? : 2 = ? /обов»язкова частка/. Частки ОСОБА_3 складають ? + ? = ?.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Гощанського районного суду Рівненської області від 07 червня 2013 року скасувати, ухвалити нове рішення наступного змісту:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_4, який помер 12 вересня 2011 року на 3/8 частин житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в с.Франівка по вул.Тополева, будинок № 25 Гощанського району Рівненської області та на ? частини земельної ділянки площею 1,90 га, яка розташована на території Симонівської сільської ради Гощанського району і призначена для ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку, виданого Гощанською районною державною адміністрацією 12 лютого 2008 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 906 /дев»ятсот шість/ гривень 17 копійок за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: З.М. Максимчук

Судді: Н.М. Ковальчук

ОСОБА_8