У Х В А Л А

26.02.2015 Справа №607/3230/15-ц

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сташків Н.М. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 подав до суду позовну заяву до ОСОБА_2 про визнання права власності на кіоск, який придбаний позивачем на підставі укладеного між сторонами договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити відомості, передбачені пунктами 1 7 частини другої зазначеної статті, та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява має містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Втім, незважаючи на вказані вимоги закону, позивач, заявляючи позовні вимоги про визнання права власності на кіоск, не обґрунтовує, ким оспорюється чи не визнається його право власності. ОСОБА_1 зокрема вказує, що мав намір провести державну реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», однак, чи було органом державної реєстрації прав йому відмовлено в проведенні такої реєстрації не зрозуміло. Крім цього, договір купівлі-продажу спірного кіоска був укладений ще 14 серпня 2000 року, а Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» набрав чинності лише 03 серпня 2004 року. В обгрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що відповідач ОСОБА_3 не виконав узятих на себе зобовязань, передбачених договором купівлі-продажу, зокрема щодо передачі документів, які стосуються кіоску та підлягають переданню разом із ним. Однак із заяви не зрозуміло, чи звертався ОСОБА_1 до відповідача з приводу виконання зобовязань за договором з моменту його укладення по даний час, і в який спосіб на даний час відповідачем порушується чи не визнається право власності ОСОБА_1 на спірний кіоск, оскільки з позовної заяви слідує, що позивач у процесі використання кіоску здійснив його капітальний ремонт, а в 2012 році отримав право користування земельною ділянкою для його обслуговування. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Втім, на будь-які обставини, які б свідчили про те, що на даний час право позивача не визнається, порушується чи оспорюється, ОСОБА_1 не посилається, не вказує, які обставини перешкоджають зареєструвати належне йому майно у встановленому законом порядку та не зазначає жодних доказів на підтвердження таких обставин, що є порушенням вимог п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, згідно з якими в позовній заяві має бути зазначено докази, які підтверджують кожну обставину, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Коли позивач дізнався про порушення свого права, він теж не вказує, жодних доказів із цього приводу не зазначає.

Згідно з п. 7 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» позовна заява за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 слід виправити зазначені недоліки позовної заяви.

Зважаючи на характер та обсяг виявлених недоліків позовної заяви, строк на їх усунення доцільно визначити терміном п'ять днів із дня отримання копії ухвали.

Враховуючи наведене та керуючись ст.121 ЦПК України,

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху і надати позивачу строк для усунення виявлених недоліків терміном п"ять днів із дня отримання копії ухвали.

У випадку невиконання вимог даної ухвали позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_4