Справа № 758/1593/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Зарицької Ю. Л. ,

при секретарі - Цілуйко Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з зазначеним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 06.11.2012 між сторонами був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки. Позивач також вказав, що на підставі зазначеного договору, ПАТ Банк «Контракт» було відкрито рахунки в гривні, в доларах США та в євро, після чого банк емітував та надав позивачу платіжну картку типу MasterCard, взявся здійснювати та обслуговувати дані рахунки. Позивач вказав, що 31.05.2014 на його мобільний номер телефону, ним було отримано чотири смс-повідомлення з інформацією про те, що з його банківського рахунку у м. Новомосковськ, Російська Федерація, було здійснено низку транзакцій та знято грошові кошти у російських рублях, а саме о 16:52:01 - було знято 1000 рублів (341,48 грн.), о 16:52:40 - ще знято 3000 рублів (1024,44 грн.), о 16:53:20 - знову знято 3000 рублів (1024,44 грн.) та о 16:53:59 - знято 4000 рублів (1365,92 грн.). Позивач також вказав, що він за межі України не виїжджав. Крім того, позивач зазначив, що 02.06.2014 він звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій просив надати виписку щодо здійснення платіжних операцій за його банківським рахунком, однак така виписка була надана працівниками відповідача за період з 24.04.2014 по 28.05.2014. Також позивач зазначив, що 04.09.2014 він звернувся до МВС України, управління по боротьбі з кіберзлочинністю з проханням розібратись у вказаній ситуації. У зв'язку з зазначеним позивач звернувся до суду та просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 3756,28 грн. та судові витрати.

Позивач та його представник позов підтримали з підстав, зазначених вище, просили позов задоволити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив в його задоволенні відмовити.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

05.11.2012 між сторонами був укладений договір № В/1141 про відкриття та обслуговування рахунку фізичної особи з використанням банківської платіжної картки (а.с. 6), відповідно до умов якого банк на підставі наданих держателем у відповідності до вимог чинного законодавства України документів відкриває рахунок № НОМЕР_1 в гривні, в доларах США, в євро, емітує та надає банку держателю платіжну картку типу MasterCard, а також здійснює обслуговування рахунку на умовах, що передбачені цим договором, правилами та тарифами на обслуговування операцій з міжнародними платіжними картками, емітованими ПАТ Банк «Контракт» «Вигідний».

Відповідно до п. 3.2 вказаного договору, держатель несе повну відповідальність за виконання зобов'язань за операціями, здійсненими із застосуванням усіх БПК, емітованих до Рахунку/Рахунків, у тому числі у випадку дискредитації БПК, до моменту одержання банком повідомлення держателя БПК про призупинення здійснення операцій із застосуванням БПК та внесення БПК у Стоп-лист.

Відповідно до п. 4.4 договору, держатель зобов'язується не передавати БПК або ПІН-код іншим особам, не допускати несанкціонованого використання БПК, тримати в таємниці свій ПІН-код, не записувати ПІН-код на БПК або інших предметах, що, як правило, зберігаються разом із БПК.

02.06.2014 позивач звернувся до ПАТ Банк «Контракт» з заявою, в якій зазначив про те, що з його картки 31.05.2014 були зняті в 00:18:24 останній раз зняті готівкові кошти в банкоматі банку «Правекс» (а.с. 8). Також вказано, що в цей же день декілька разів були зняті гроші в рублях в м. Новомосковськ. Крім того, позивач просив повернути кошти на рахунок, посилаючись на те, що вказане сталось з вини банку.

У відповідь на вказану заяву ПАТ Банк «Контракт» позивачу було надано роздруківку за вищезазначеним банківським рахунком позивача за період з 24.04.2014 по 28.05.2014 (а.с.а.с. 9-10).

11.06.2014 позивач звернувся до ПАТ Банк «Контракт» з заявою-притензією, в якій зазначив про те, що 31.05.2014 року з його рахунку було знято грошові кошти в сумі 11000 в російських рублях в м. Новомосковському Російської Федерації (а.с. 11). Також позивач зазначав у вказаному листі про те, що за межі м. Києва він не виїжджав. У зв'язку з зазначеним позивач просив провести перевірку його банківського заробітного рахунку № НОМЕР_1 в ПАТ Банк «Контракт».

У відповідь на вказану заяву позивачу листом від 16.06.2014 було надано відповідь, в якій було зазначено про те, що за карткою позивача проводились наступні транзакції: 31.05.2014 о 16:52:01 в сумі 341,48 грн.; 31.05.2014 о 16:52:40 в сумі 1024,44 грн.; 31.05.2014 о 16:53:20 в сумі 1024,44 грн.; 31.05.2014 о 16:53:59 в сумі 1365,92 грн. (а.с. 12). Також зазначено про те, що всі операції було проведено на АТМ; операції супроводжувались введенням PIN-коду; операції проводились у регіоні «RU»; м. «NOVOMOSKOVSK».

Крім того, позивачу відповідачем був направлений лист від 16.07.2014 за № 14/12-193, в якому було зазначено про те, що в ході розслідування ПАТ Банк «Контракт» було отримано підтвердження процесингового центру «УкрКарт» стосовно того, що всі операції по зняттю готівки в АТМ (ID 660461) супроводжувались введенням PIN-коду (а.с. 13). Також в листі зазначено, що до моменту блокування картки всі операції зі зняття готівки у АТМ за платіжною карткою держателя, що супроводжувались введенням PIN-коду, вважаються правомірними.

Аналогічного змісту відповідачем був направлений на адресу позивача лист від 29.09.2014 за № 062/07-254 (а.с. 15).

04.09.2014 позивач звернувся з заявою з приводу викладених вище обставин до Міністерства внутрішніх справ України, Управління по боротьбі з кіберзлочинністю, в якій просив провести перевірку щодо шахрайських дій відносно використання його карткового банківського рахунку, притягнути до відповідальності винних осіб.

Відповідно до даних довідки, виданої Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 11.09.2014, відомостей про перетинання державного кордону громадянином України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у період з 29.05.2014 року по 02.06.2014 року не виявлено (а.с. 16).

Відповідно до даних повідомлення про початок досудового розслідування, заява про вчинене кримінальне правопорушення, яка надійшла до Подільського РУ ГУ МВС України в м. Києві 25.09.2014 року розглянута, відомості про кримінальне правопорушення відповідно до вимог ч.ч. 1,4 ст. 214 КПК України внесено до ЄРДР (а.с. 18).

Згідно вимог ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 626 та ст. 629 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Також суд вважає за необхідне зазначити про те, що однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, зокрема щодо незаконно списання відповідачем коштів з карткового рахунку позивача, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Статтею 4 ЦПК України регламентовано, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Позивачем не було обґрунтовано позовні вимоги, не надано доказів на підтвердження того, що зняття коштів відбулось з вини відповідача. Вказане свідчить про наявність шахрайських дій відносно відповідача, а не про наявність спірних відносин між сторонами з приводу договірних зобов'язань. Крім того, позивачем були подані відповідні заяви про вчинення кримінального злочину відносно нього, та відомості про кримінальне правопорушення з вказаних обставин було внесено до ЄРДР. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача коштів, що були зняті з його платіжної картки за операціями, проведеними в Російській Федерації, не знайшли свого обґрунтування. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст. 626, 629, 1073 ЦК України, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк «Контракт» про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Ю. Л. Зарицька