Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року с.м.т. Новотроїцьке

Новотроїцький районний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді - Бугрименка В.В.

при секретарі - Голумбієвській С.Ф.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що між сторонами 12 липня 2007 року укладено кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Разом з тим, відповідач, скориставшись кредитними коштами, останні та проценти за їх користування не повернув, у зв'язку з чим, станом на 31 грудня 2014 року заборгованість складає 26601 грн. 98 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 4943 грн. 57 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 20153 грн. 55 коп., та штрафів відповідно до умов договору: 250 грн. штраф (фіксована частина), 1254 грн. 86 коп. - штраф (процентна складова). На підставі ст.ст.526, 530, 631, 1049, 1054 ЦК України просив стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 26601 грн. 98 коп. та судовий збір - 266 грн. 02 коп.

В судове засідання представник позивача не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, пояснив, що дійсно в 2007 році отримав кредит у позивача, у зв'язку з матеріальним становищем не зміг повернути вчасно кредитні кошти, проценти та інші обов'язкові платежі, разом з цим вказує, що позивач недобросовісно звернувся до суду з вказаними вимогами, оскільки строк дії договору скінчився в 2009 році, а позов до нього пред'явлено лише у 2015 році, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа зобов'язана надати грошові кошти позичальникові у розмірах та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Судом встановлено, що 12 липня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк "Приватбанк", правонаступником якого є публічне акціонерне товариствокомерційний банк "Приватбанк" (далі - ПАТ КБ "Приватбанк") та ОСОБА_1 укладено кредитний договір який складається із анкети-заяви, умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Умов). На підставі вказаного договору, відповідач отримав кредит у розмірі 7000грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку №832579, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,8% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 6.5 Умов та Правил позивальник зобов'язувався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Разом з цим, скориставшись кредитними коштами, відповідач свого зобов'язання щодо їх повернення, а також повернення процентів не виконав. З дослідженого в судовому засіданні розрахунку заборгованості за кредитом вбачається, що станом на 31 грудня 2014 року заборгованість за кредитом складає 4943 грн. 57 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 20153 грн. 55 коп..

Таким чином доводи позивача, про те, що відповідач порушив зобов'язання є обґрунтованими.

Разом з цим, відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Зі змісту ст. 257 ЦК України вбачається, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Частиною першою статті 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до п.п. 3.1.1, 5.4 Умов, строк дії карти (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця вказаного на картці.

З кредитної карти №832579 вбачається, що строк її дії - до січня місяця 2009 року. Останній платіж відповідач зробив у грудні місяці 2010 року, при цьому банк звернувся до суду за захистом своїх прав лише в лютому місяці 2015 року, тобто із пропуском строку позовної давності.

Враховуючи, що відповідач заявив клопотання про застосування позовної давності, у задоволенні позову має бути відмовлено. Така ж правова позиція Верховного Суду України викладена в постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14цс, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Керуючись ст.ст. 7,10, 15, 60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, на підставі ст.ст.256, 257, 261, 266, 526, 1049, 1054 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Новотроїцький районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: В.В. Бугрименко