Справа № 467/419/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015 року Арбузинський районний суд

Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кірімової О.М.,

при секретарі Сіваченко Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Арбузинка скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту накладеного постановою про арешт майна боржника,

ВСТАНОВИВ:

11 березня 2015 року скаржник ОСОБА_1 звернувся до Арбузинського районного суду із скаргою, в якій просив звільнити з-під арешту житловий будинок № 25 розташований по вул.. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області накладеного постановою про арешт майна боржника.

Свою скаргу скаржник мотивував тим, що в провадженні відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області знаходився виконавчий лист про стягнення із нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини, виданий Арбузинським районним судом Миколаївської області 12.07.2007 року.

В рамках зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем ВДВС Арбузинського РУЮ у Миколаївській області Щуцьким С.О. винесено постанову від 04.12.2009 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. На підставі зазначеної постанови був накладений арешт на належний скаржнику на праві власності житловий будинок, який знаходиться за адресою: Миколаївська область, Арбузинський район с. Садове вул.. Учительська № 25

19 березня 2014 року в зв»язку із виниклою заборгованістю зі сплати аліментів, був складений акт опису й арешту вказаного житлового будинку. 10 жовтня 2014 року скаржником сплачена сума заборгованості в розмірі 15191 грн. 33 коп. Після повного погашення боргу за аліментними забов»язаннями, звернувшись до ВДВС Арбузинського РУЮ у Миколаївській області з проханням зняти з нерухомості арешт, він отримав відмову, оскільки виконавче провадження по стягненню аліментів не завершено, в зв»язку тим, що дитина не досягла повноліття. На сьогодні заборгованість за виконавчим листом становить 901 грн. 05 коп., яку скаржник зобов»язується платити стягувачу найближчим часом.

В порушення діючого законодавства, при заборгованості 901 грн. (яка не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати), державний виконавець накладає арешт на належну йому частину нерухомості, яка, до речі, є єдиним житлом. Вважає, що арешт майна, державним виконавцем накладений неправомірно.

На підставі викладеного просить суд звільнити з-під арешту житловий будинок № 25 розташований по вул.. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області накладеного постановою державного виконавця ВДВС Арбузинського РУЮ у Миколаївській області Щуцьким С.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.12.2009 року.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги, обґрунтувавши її з тих же підстав, що викладені у скарзі, просив суд її задовольнити, вказуючи на те, що має намір продати будинок та виїхати на постійне місце проживання до іншої області, крім того зазначив, що заборгованість по аліментним зобовязанням існує в не значному розмірі, яку має намір погасити найближчим часом.

Представник відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04.12.2009 року винесена правомірно в рамках виконавчого провадження. Станом на 01 березня 2015 року заборгованість скаржника перед стягувачем становить 901 грн. 05 коп. На сьогодні не має можливості зняти арешт із майна боржника, оскільки не настало повне виконання рішення суду. Але й на даний час відсутні правові підстави для реалізації описаного і арештованого будинку. При вирішенні даних вимог, поклався на розсуд суду.

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення вимог скарги, оскільки не впевнена, що в майбутньому скаржник буде сплачувати аліменти на утримання дитини. При цьому зауважила, що вона хворіє, а дитині, яка має 13 років, кошти необхідні для розвитку та проживання, тоді як батько дитини про неї не піклується.

Вислухавши доводи та пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку про необхідність задовольнити скаргу з наступних підстав, встановлених у судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні встановлено, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області знаходиться виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку, виданий Арбузинським районним судом Миколаївської області 31.07. 2007 року.

Відповідно до постанови від 02 серпня 2007 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-348 (а.с. 3)

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с. 6) скаржник мав борг по аліментам станом на 01.10.2014 року, який становив 15191 грн.33 коп. Заборгованість по аліментам ОСОБА_1В станом на 01.03.2015 року становить 901 грн. 05 коп.

В рамках виконавчого провадження постановою від 04.12.2009 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції ОСОБА_5 було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1В (а.с. 4).

Згідно акту опису й арешту майна (а.с. 7) було описано майно ОСОБА_1, а саме житловий будинок № 25 розташований по вул.. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області та господарські споруди та накладено на майно арешт.

Згідно копії договору купівлі-продажу (а.с. 5), житловий будинок № 25 розташований по вул. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області разом із земельними ділянками належить по ? частці ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Відповідно до ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 29 квітня 2008 року визнано право власності на житловий будинок № 25 розташований по вул.. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області за ОСОБА_1. Дане сторонами не заперечувалось.

Згідно довідки Арбузинського районного КП «Бюро технічної інвентаризації» житловий будинок № 25 розташований по вул.. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області зареєстровано за ОСОБА_1.

Згідно витягу відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна на все майно ОСОБА_1В накладено тимчасове застереження на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження ВДВС Арбузинського РУЮ від 02 серпня 2007 року

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України порушено їх права та обовязки.

В судовому засіданні встановлено, що арешт на все майно ОСОБА_1В був накладений 04 грудня 2009 року за виконавчим листом №2- 348.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах. Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються. На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця. У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобовязаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Також згідно частини 3 статті, з майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі звернення стягнення на будинок, квартиру, інше приміщення чи земельну ділянку державний виконавець подає запит до відповідних місцевих органів, що здійснюють реєстрацію та облік майна, про належність такого майна боржнику на праві власності, а також перевіряє, чи не перебуває це майно під арештом.

Згідно ст. 82 ч. Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із дослідженими в судовому засіданні доказами, суд вважає скаргу повністю обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Положеннями ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В силу ч. 3 ст. 59 ЦПК України, суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

В силу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що державний виконавець відділу державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції у Миколаївській області, не врахував, що розмір заборгованості недостатній для арешту житла боржника, яке є його єдиним місцем проживання.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення скарги в заявлений спосіб скаржником.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 52, 57, 63, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 383, 386, 387 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної виконавчої служби Арбузинського районного управління юстиції Миколаївської області, ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту накладеного постановою про арешт майна бортника задовольнити.

Звільнити з-під арешту житловий будинок № 25 розташований по вул.. Учительська в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області накладеного постановою державного виконавця ВДВС Арбузинського РУЮ у Миколаївській області Щуцьким С.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 04 грудня 2009 року

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_6