АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7903/15 Головуючий 1 інстанціїВовк Л.В.
Справа № 627/512/15-ц Доповідач: Коваленко І.П.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Коровіна С.Г.

при секретарі Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння недійсним.

В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що в жовтні 2009 року домовився з ОСОБА_3 придбати у нього житловий будинок по вул. Китченка,128 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області за 5 000 доларів США. 17 жовтня 2009 року він передав вказану суму дружині відповідача ОСОБА_4, про що була складена розписка. Договір купівлі-продажу в нотаріальному порядку не посвідчувався. Вважаючи, що він є власником вищевказаного будинку, в січні 2015 року виявив намір оформити вказаний житловий будинок, але дізнався, що будинок належить його матері ОСОБА_2

На думку позивача, ОСОБА_2 ввела в оману ОСОБА_3 та шляхом обману, уклала угоду купівлі-продажу спірного домоволодіння.

У звязку з цим просив визнати договір купівлі-продажу домоволодіння недійсним та зобовязати ОСОБА_2 повернути вказане домоволодіння ОСОБА_3

У судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали позов, просили задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, просив задовольнити , пояснивши суду , що дійсно гроші за проданий будинок отримала від ОСОБА_1 його дружина ОСОБА_4 , а договір купівлі-продажу домоволодіння укладений з ОСОБА_2 , так як вважав, що між матірю ОСОБА_2 і її сином ОСОБА_1 була домовленість про оформлення будинку на матір.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснивши, що дійсно її син ОСОБА_1 в листопаді 2009 року знайшов вказаний житловий будинок в с.Качалівка та запропонував їй придбати. Вона разом зі своїм чоловіком ОСОБА_5 передала ОСОБА_3 32 139 грн. та 20.11.2009 року оформила вказаний житловий будинок в нотаріальному порядку. Всі перебували в здоровому розумі, ясній памяті та діяли добровільно, в оману вона продавця не вводила.

Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року в позові ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати ухвалити по справі нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Посилається на незаконність, необґрунтованість рішення, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 655, 656, 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому.

Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до вимог ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин , які мають істотне значення , такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Із матеріалів справи вбачається, що 20 листопада 2009 року між ОСОБА_3 з однієї сторони та ОСОБА_2 з другої сторони укладено договір купівлі-продажу жилого будинку по вул.Китченка,128 в с.Качалівка Краснокутського району Харківської області за 32 139 грн..

Договір посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за №1525.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.2009 року ОСОБА_2 є власником спірного домоволодіння.

Даний договір купівлі-продажу жилого будинку посвідчений нотаріусом, зареєстрований у встановленому порядку і є дійсним.

Ставлячи питання про визнання цього договору недійсним ОСОБА_1 посилається на вимоги ст. 230 ЦК України, вважаючи, що він укладений під впливом обману, оскільки гроші за будинок сплатив саме він дружині відповідача ОСОБА_4, а договір купівлі-продажу жилого будинку вчинений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Матеріали справи свідчать, що договір купівлі - продажу жилого будинку від 20.11.2009 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Ніякого відношення ОСОБА_1 до цієї угоди немає, стороною цієї угоди він не являється.

Як зазначено в договорі купівлі-продажу жилого будинку, продаж зазначеного будинку вчиняється за ціною 32 139 грн., які продавець на час вчинення правочину одержав повністю до підписання цього договору .

Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, остаточною і змінам після укладення цього договору не підлягає. На час підписання цього договору сторони не мають одна до одної жодних претензій щодо проведення розрахунків.

Відповідно до вимог ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

Сторони узгодили таку суму продажу і це є їх правом.

Крім того, вказаний договір купівлі-продажу посвідчувався за попередньою згодою подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5, про що свідчить їх підписи у вказаній згоді.

Допитана по справі свідок ОСОБА_4І пояснила, що дійсно отримала гроші від ОСОБА_1 за продаж будинку, а договір купівлі- продажу будинку укладений з ОСОБА_2, про що їй відомо зі слів чоловіка ОСОБА_3 В нотаріальній конторі під час укладення угоди купівлі-продажу жилого будинку 20.11.2009 року вона присутня не була, згода нею на продаж домоволодіння ОСОБА_2 не надавалася.

Показання свідка ОСОБА_4 спростовуються, оглянутою в судовому засіданні письмовою згодою на купівлю-продаж жилого будинку , згідно якої вона 20.11.2009 року надала згоду, в присутності приватного нотаріуса, на продаж будинку ОСОБА_2 та укладання договору відповідало її вільному волевиявленню.

Щодо наданої розписки ОСОБА_4 про отримання коштів від ОСОБА_1 за продаж будинку, то колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вказана розписка не є підставою для визнання договору купівлі-продажу жилого будинку недійсним.

Будь-яких доказів того, що укладений договір купівлі-продажу жилого будинку від 20.11.2009 року вчинений під впливом обману, позивачем, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, не надано.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду законне і обґрунтоване, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 12 жовтня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -