Справа № 211/2511/15-ц
Провадження № 2/211/1402/15
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08 грудня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченко С.В.

при секретарі Форманчук К.М.

за участі позивача ОСОБА_1

у відсутності: відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, вказавши, що йому на підставі договору дарування від 01 жовтня 2012 року належить 3/4 частки будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мудрьонівська, 16 Довгинцівський район . А інша 1/4 частка вказаного будинку належить йому на праві власності , згідно свідоцтва про право власності від 20.04.2011 року № 246. Відповідач по справі є його колишньою дружиною, зареєстрована в будинку, але з 10.01.2014 року вона не проживає в ньому та з 25.03.2014 року шлюб між ними розірвано. З того часу відповідач виїхала з будинку , забрала з нього свої речі, комунальні послуги не сплачує. Йому тяжко сплачувати комунальні послуги за відповідача, її реєстрація в будинку створює ряд незручностей та проблем, в нього виникають борги за комунальні послуги, які він намагається сумлінно сплачувати, тому просить суд ухвалити рішення яким визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 16 по вул.. Мудрьонівська, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області у звязку з відсутністю її в будинку понад рік без поважної на те причини та скасувати її реєстрацію за даною адресою.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про слухання справи повідомлялась.

Представник третьої особи Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг Головного управління ДМС України у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився.

Вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 01 жовтня 2012 року належить 3/4 частки будинку за адресою м. Кривий Ріг, вул. Мудрьонівська, 16 Довгинцівський район, та на праві власності , згідно свідоцтва про право власності на спадщину від 20.04.2011 року № 246, йому належить інша 1/4 частка вказаного будинку (а.с. 6 витяг, 7 договір дарування, 8 витяг з Державного реєстру правочинів, а.с. 9 витяг).

Відповідач по справі є колишньою дружиною позивача та зареєстрована в вказаному будинку. З 25.03.2014 року шлюб між ними розірвано. (а.с. 5 свідоцтво про розірвання шлюбу).

За відомостями адресно - довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України у Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_2 є зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, змінила своє прізвище на «Велько» (л.с. 16 - довідка).

Згідно довідки голови квартального комітету № 13 ОСОБА_3 від 28 квітня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 (колишня дружина позивача ОСОБА_1І.) не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_3 з 10.01.2014 року по теперішній час (л.с. 11 - довідка).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, та ОСОБА_5, кожний окремо, підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_2 за вказаною у позові адресою не проживає з 10.01.2014 року.

Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач не мешкає у будинку № 16 по вул.. Мудрьонівська, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області з 10.01.2014 року по теперішній час, тобто понад 1 рік.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - вищезазначеним будинком. Тому дана вимога підлягає задоволенню.

Наявність реєстрації ОСОБА_2 у вказаному будинку позбавляє можливості позивача здійснювати права власності у повному обсязі.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 як член сім'ї власника, не проживає в будинку понад рік без поважних причин, вона не є співвласником домоволодіння , суд вважає, що позовні вимоги в цій частині обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Разом з тим суд вважає, що позовні вимоги про скасування реєстрації відповідача за зазначеною адресою є зайвими, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-1У з послідуючими змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття відповідачів з реєстрації. Тому дана вимога задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.316, 317, 319, 321, 383, 391,405 ЦК України, керуючись ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні «, ст.ст. 3,11,15, 57-61, 208-210, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Головне управління Державної міграційної служби Дніпропетровської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 16 по вул.. Мудрьонівська, в м. Кривому Розі Дніпропетровської області.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу, протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6