Провадження № 2-225/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ заочне/

17 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

при секретарі - Боровик О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом і просить стягнути з відповідачки 16243, 80 грн. заборгованості за Кредитним договором.

Посилається в позові на те, що 21 серпня 2010 року між банком та відповідачкою був укладений Договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 7000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком Договір, що підтверджено його підписом у заяві.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 31 липня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 16 243, 80 грн., яка складається з:

- 7 366, 73 грн. заборгованості за кредитом;

- 7627, 37 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом;

- 500,00 гр. штрафу/фіксована частина/;

- 749, 70 гр. штрафу/процентна складова/.

Виходячи з того, що добровільно сплатити дану суму відповідачка відмовляється, просить задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідачка в судовому засіданні проти позову заперечувала. Посилалася на те, що 21.08.2010 року позивач їй на кредитну картку кредит не надавав,і вона його не отримувала.

Крім того, до позовної заяви позивачем додано копію її паспорта, виданого їй у 2012 році, тобто отримати кредит по даному паспорту в 2010 році вона не могла.

Просила в позові відмовити.

В подальшому, після оголошеної в справі перерви для надання представником позивача доказів укладення Кредитного договору в 2010 році, відповідачка в судові засідання неодноразово з'являлася, про час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Судові повістки, що направлялися на її адресу, поверталися до суду без вручення з відмітками поштового відділення про повернення в зв»язку з закінченням терміну зберігання.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов»язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов'язується надати грошові кошти/кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Встановлено, що 21 серпня 2010 року між сторонами був укладений Договір № б/н, відповідно до якого відповідачці був наданий кредит у розмірі 7000, 00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Умовами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком Договір, що підтверджено її підписом у заяві.

Згідно з п.2.1.1.7.6 Умов при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов»язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500гр.+ 5% від суми позову.

В зв'язку з неналежним виконанням відповідачкою умов кредитного договору, станом на 31 липня 2014 року утворилася заборгованість в розмірі 16 243, 80 грн., яка складається з:

- 7 366, 73 грн. заборгованості за кредитом;

- 7627, 37 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом;

- 500,00 гр. штрафу/фіксована частина/;

- 749, 70 гр. штрафу/процентна складова/.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України обов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виходячи з викладеного вище, невиконання відповідачкою умова Кредитного договору, суд приходить до висновку про порушення відповідачкою свого зобов»язання за умовами договору, укладеного з позивачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акта планування, договору, а при відсутності таких вказівок- відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про порушення відповідачкою умов Кредитного договору, що привело до порушення нею зобов»язань, а тому вимоги позивача є обгрунтованими.

В той же час, з наданої представником позивача виписки по особовому рахунку, вбачається, що відповідачкою під час розгляду справи судом частково погашався кредит за умовами договору і станом на 15.01.2015 року заборгованість складає 9 731,03 гр.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача та стягнення з відповідачки даної суми боргу.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідачки в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Дійсно, з наданої позивачем при зверненні до суду копії паспорта відповідачки вбачається, що він був виданий їй 07.03.2012 року.

Кредитний договір між сторонами був укладений 21.08.2010 року.

Представник позивача суду пояснив і цього не спростовувала відповідачка, вона неодноразово оформляла кредит у ПАТ КБ»Приватбанк», в тому числі і на даний час у неї існують невиконані зобов»язання перед банком по інших договорах.

З наданої представником позивача копії паспорта відповідачки вбачається, що нею при укладенні Кредитного договору 21.08.2010 року був наданий паспорт від 14.12.2006 року і посвідчений нею власноручнопри оформленні договору 21.08.2010 року.

Представник позивача суду пояснив, що це є звичною практикою банку посвідчення копії паспорта особою, яка отримує кредит.

Крім того, з виписку по особовому рахунку за умовами договору вбачається, що відповідачкою, не дивлячись на заперечення надання їй позивачем кредиту, кредит погашався, в тому числі під час знаходження спору в суді.

Відповідно до ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Докази, надані позивачем в обґрунтування позову, є належними та відповідають способам доказування, визначених ст.ст.57-60 ЦПК України, і є достатніми для висновку суду про оформлення між сторонами Кредитного договору 21.08.2010 року та отримання відповідачкою кредитних коштів та подальше часткове погашення нею кредиту.

ч.1 ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Будь-яких правдоподібних доказів своїм твердженням, які б заслуговували на увагу, відповідачка в своїх запереченнях до суду не привела і суду в судовому засіданні не надала.

За таких обставин вони не можуть бути прийняті судом до уваги.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки на користь позивача сплачену ним суму судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст.15, 16, 526, ч.1 ст.509, 610,1054 ЦК України, ст.ст.3-4, 10-11, 57-60,209, 212-215,218, 224 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» 9731, 03 грн. заборгованості та 243, 60 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня його отримання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: