Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 310/754/15 Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко А.І.
№ провадження 22-ц/778/5110/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1В
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„19 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Кочеткової І.В., Маловічко С.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на судовий наказ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2015 року у справі за заявою Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міського району електричних мереж до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2015 року ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського МРЕМ звернулось до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплату за спожиту електричну енергію .

В заяві зазначало, що ОСОБА_2 мешкає в будинку № 217а/3 в СОТ «Сонячний» в м. Бердянську та є споживачем електричної енергію, що постачається Бердянським МРЕМ ВАТ «Запоріжжяобленерго».

30.08.2011 року з відповідачем укладений договір про користування електричною енергією № 85.

Оскільки відповідач своєчасно та належним чином не виконує зобовязання щодо сплати в повному обсязі вартості спожитої електричної енергії, за період з 27.06.2014 року по 29.10.2014 року за спожиті 8 487 кВт/ год у неї утворилась заборгованість на суму 9 314 грн. 07 коп.

Посилаючись на те, що в добровільному порядку сума заборгованості не сплачена, просило суд видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по сплаті за спожиту електричну енергію в сумі 9 314 грн. 07 коп. за період з 27.06.2014 року по 29.10.2014 року та стягнення судового збору в розмірі 121 грн. 80 коп.

05 лютого 2015 року Бердянським міськрайонним судом Запорізької області видано судовий наказ, за яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міського району електричних мереж заборгованість за спожиті послуги за період з 27.06.2014 року по 29.10.2014 року в сумі 9 314 грн. 07 коп. та сплачений судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 22 червня 2015 року залишено без задоволення заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу, виданого Бердянським міськрайонним судом 05.02.2015 року

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить судовий наказ скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу вичерпно визначені ч.8 ст. 105-1 ЦПК України. При цьому як у разі залишення такої заяви без задоволення, так і в разі скасування судового наказу стягувач має право на розгляд його вимог у позовному провадженні шляхом предявлення позову за загальними правилами.

У разі зміни судового наказу суд видає новий судовий наказ, який за змістом має відповідати вимогам ст. 103 ЦПК.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, як змінений судовий наказ, так і судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку за правилами оскарження рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу, суд першої інстанції виходив з того, що факт надання стягувачем послуг з електропостачання за договором від 30.08.2011 року у період з 27.06.2014 року по 29.10.2014 року боржником не спростовано, як і не надано доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_2, як у багатодітної матері, пільг з оплати комунальних послуг у названий період, а тому сума заборгованості за цей період у розмірі 9314, 07 грн. є безспірною.

З вказаним висновком суду в повній мірі погодитися не можна з наступних підстав.

За положеннями п.1 ч.1 ст. 13, ч.2 ст. 14 Закону України від 24.06.2004 року „Про житлово-комунальні послуги залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, на комунальні послуги( централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення( з використанням внутрішньобудинкових систем), газо та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Ціна/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Відповідно до ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, зокрема, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Згідно із п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження наявність спору про право (п.2 ч.3 ст. 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру і обґрунтованості заявленої матеріально- правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (ч.3 ст. 267 ЦК України). Разом з тим лише той факт,що договірні зобовязання (наприклад у частині оплати заборгованості телекомунаційних послуг чи послуг телебачення і радіомовлення) не виконуються, без обгрунтування причин, не вважається наявністю спору про право.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборговаості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (п.3 ст. 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обгрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги(п.13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2011 року).

Між тим, відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про скасування судового наказу, суд не звернув достатньої уваги на заперечення боржника, зокрема, на те, що заборгованість була стягнута за спожиту електроенергію, яка надавалась за адресою проживання: СОТ „Сонячний, буд.217а/3, у той час, як доданий до заяви про видачу судового наказу договір про користування електричною енергією від 30.08.2011 року укладався з ОСОБА_2 на постачання електроенергії за адресою:СОТ „Сонячний, будинок 117а(дача).

Крім того, судом також не враховано, що доданий до заяви розрахунок заборгованості за період з 27.06.2014 року по 29.10.2014 року за адресою: СОТ „Сонячний , буд.217а/3, не містить даних щодо тарифів, застосованих при визначенні розміру заборгованості на суму 9314, 07 грн. При цьому не перевірені належним чином доводи боржника щодо наявності у неї, як у багатодітної матері, пільг щодо сплати комунальних посмлуг, враховуючи, що дані довідки Управління проаці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради від 27.01.2015 року про те, з 10.07.2011 року ОСОБА_2 була знята з обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, як багатодітна сімя, у звязку із втратою статусу, не погоджуються із даними довідок відділу у справах сімї та молоді від 30.07.2013 року № 222/03 та від 10.04.2015 року № 38/03-27, згідно яким ОСОБА_2 статусу багатодітної матері не втрачала.

Враховуючи вказані обставини, колегія суддів вважає, що вимоги ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського МРЕМ про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиту електроенергію за період з 27.06.2014 року по 29.10.2014 року не можуть вважатися безспірними, у звязку з чим судовий наказ підлягає скасуванню з розясненням стягувачеві, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 309-1, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Судовий наказ Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 лютого 2015 року по даній справі скасувати.

Розяснити ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського МРЕМ, що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо предявлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: