Провадження № 2/522/3321/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

при секретарі Прусс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1, Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту.

Позивач мотивує свої вимоги тим, що 07 грудня 2007 року між АКІБ «УКРСИББАНК», який на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року змінило назву на ПАТ «УКРСИББАНК», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УКРСИББАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. В порушення умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у ОСОБА_1 виникла заборгованість у розмірі 1476614,63 гривень. З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 іпотекодавець ОСОБА_1, передала відповідно до договору іпотеки № б/н від 07 грудня 2007 року в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатна квартира під АДРЕСА_1. Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек. 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами та договорами забезпечення публічному акціонерне товариству «ДЕЛЬТА БАНК». Між іпотекодавцем та іпотекодержателем досягнута домовленість щодо добровільного продажу предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості. Проте, стало відомо, що 14 травня 2010 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 винесена постанова АН № 311595, якою накладений арешт на майно, що є предметом іпотеки та оголошено заборону на його відчуження, 14 травня 2010 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 винесена постанова АН № 311595, якою накладений арешт на майно, що є предметом іпотеки та оголошено заборону на його відчуження, які банк просить зняти.

Сторони в судове засідання не з'явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Надає згоду на заочний розгляд справи.

На підставі ст.224 ЦПК України, справа розглядалась в заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що 07 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», який на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», який є правонаступником всіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0.

Відповідно до умов вказаного договору ОСОБА_1 отримала від банку кредит в сумі 74 000 доларів США, який зобов'язалась повернути в повному обсязі в строк до 07 грудня 2028 року або достроково зі сплатою процентів за користування кредитом.

В порушення умов договору позичальник свої зобов'язання належним чином не виконав, внаслідок чого у ОСОБА_1 перед Позивачем виникла заборгованість у розмірі 1 476 614,63 гривень що підтверджується довідкою 27.09.2014.

З метою забезпечення виконання грошових зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 іпотекодавець ОСОБА_1, передала відповідно до договору іпотеки № б/н від 07 грудня 2007 року в іпотеку нерухоме майно, а саме: двокімнатну квартиру під АДРЕСА_1.

Обтяження нерухомого майна іпотекою було зареєстроване Банком у порядку, передбаченому законом у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна та у Державному реєстрі іпотек.

Згідно з п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора, відповідно до ст. 514 ЦК України, переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором і

В силу вказаних норм 08.12.2011 р. ПАТ «УкрСиббанк» відступило свої права вимоги заборгованості за Кредитними договорами та договорами забезпечення публічному акціонерне товариству «ДЕЛЬТА БАНК», що підтверджується Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року.

Згідно ст. 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги, на іншу особу.

Таким чином, до ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» перейшли всі права у тому числі і право вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 за кредитним договором № та право звертати стягнення на предмет іпотеки, зазначений у договорі іпотеки № б/н від 07 грудня 2007 року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначають сторони між іпотекодавцем та іпотекодержателем досягнута домовленість щодо добровільного продажу предмету іпотеки в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору № 0 від 07 грудня 2007 року.

14 травня 2010 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 винесена постанова АН № 311595, якою накладений арешт на майно, що є предметом іпотеки та оголошено заборону на його відчуження.

16 березня 2012 року державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції під час здійснення виконавчих проваджень, боржником яких є ОСОБА_1 було винесено постанову В-6/226, код ЄДРВП 30208389, якою накладено арешт на майно, що є предметом іпотеки та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника є діями щодо звернення на нього стягнення.

Згідно з ч.5, 6 закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотеко держатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимог на передане в іпотеку нерухома майно виникає відповідно до Закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/ії виконання та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки.

Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

В даному випадку, право в ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» задовольнити вимоги за рахунок предмета іпотеки виникло 07 грудня 2007 року, а постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження було винесено 14.05.2010 р. та 16.03.2012 р., тобто пізніше ніж було укладено договір іпотеки.

При цьому, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», як іпотекодержатель не був повідомлений про накладення арешту на предмет іпотеки та оголошення заборони на відчуження, тому його право пріоритету на задоволення вимог щодо кредитного зобов'язання за рахунок іпотечного майна було обмежено, чим порушено ст. 54 Закону Укарїни «Про виконавче провадження»

Таким чином, ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» має вищий пріоритет на предмет у тому числі і на його реалізацію в рахунок погашення боргу перед кредиторами.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення з-під арешту.

Статтею 54 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право заставодержателя звернутися до суду про звільнення заставленого майна з-під арешту.

Таким чином, необхідно захистити цивільні права та інтереси заставодержателя нерухомого майна, тому необхідно звільнити майно з-під арешту,

Отже, відповідно ч. 5 ст. 60 та ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження», позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зняття арешту з майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12 Закону України «Про іпотеку», ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 212-215, 224-226 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Зняти арешт та заборону на відчуження нерухомого майна - двокімнатної квартири під АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), які накладено постановою АН № 311595 державного виконавця Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 14.05.2010 року та постановою В-6/22, код ЄДРВП 30208389 державного виконавця Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 16.03.2012 року.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області, через Приморський районний суд міста Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення.

Суддя Л. М. Чернявська

10.03.2015