Справа № 524/8063/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.15 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Нестеренка С.Г.

при секретарі Бельченко Н.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулося ТОВ «ОТП Факторинг Україна» з вказаним позовом, у якому позивач зазначав, що 30 січня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна» - надалі позивач) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір за № НОМЕР_1, згідно п.1.2 якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 23610 грн. строком до 30 січня 2016 року зі сплатою 0,01% річних.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н.

Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконує.

Відповідач перестала здійснювати своєчасні платежі у погашення кредиту та сплати процентів, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобовязання.

Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за цим договором, яка станом на 20 серпня 2015 року становить 31867,52 грн.

Представник позивача у судове засідання не прибув, просив розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, про що надав письмову заяву.

Відповідач у судове засідання не прибув повторно, про дату розгляду справи повідомлявся належним чином - засобами рекомендованого поштового зв'язку, про причини своєї неявки суд не повідомляв.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

Згідно ст.ст. 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти), кредит у строк і в порядку, встановленому договором.

Відповідно ст. 1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 525 цього Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі ст.526 цього Кодексу постає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного

законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок:

1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги);

2) правонаступництва;

3)виконання обов'язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);

4) виконання обов'язку боржника третьою особою.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Згідно ч. 1 ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Зі ст. 1084 ЦК України постає, що якщо відповідно до умов договору факторингу фінансування клієнта здійснюється шляхом купівлі у нього фактором права грошової вимоги, фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржника на виконання вимоги, а клієнт не відповідає перед фактором, якщо одержані ним суми є меншими від суми, сплаченої фактором клієнтові.

Якщо відступлення права грошової вимоги факторові здійснюється з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором, фактор зобов'язаний надати клієнтові звіт і передати суму, що перевищує суму боргу клієнта, який забезпечений відступленням права грошової вимоги, якщо інше не встановлено договором факторингу.

Якщо сума, одержана фактором від боржника, виявилася меншою від суми боргу клієнта перед фактором, який забезпечений відступленням права вимоги, клієнт зобов'язаний сплатити факторові залишок боргу.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Судом достовірно встановлено, що між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 30 січня 2014 року було укладено договір про надання кредиту № НОМЕР_1.

Згідно п.1.1 цього договору позивач зобовязувався надати відповідачеві кредит у вигляді (грошові кошти) в сумі 23610 грн., а позичальник зобовязувався прийняти ці кошти та сплачувати проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором.

На виконання умов кредитних договорів банк надав відповідачеві кредитні кошти.

Строк надання кредиту було визначено з 30 січня 2014 року по 30 січня 2016 року відповідно до п.п. 1.2.3 договору шляхом зарахування банком коштів на поточний рахунок відповідача у банку для подальшого використання за цільовим призначенням згідно п.п. 1.2.1 цього договору.

За умовами кредитного договору відповідач зобов'язувався повернути банку кредит у повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту (додаток № 1 до договору), але в будь-якому випадку не пізніше 30 січня 2016 року.

22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю б/н, у тому числі щодо фактичної переуступки прав вимоги за кредитним договором, укладеного між банком та відповідачем.

Сторонами у договорі були визначені всі істотні умови, зокрема: предмет договору, строки дії договору, порядок надання коштів у кредит, права, обовязки та відповідальність сторін.

Цей договір не було оскаржено. Позивач відповідно до договору факторингу має право на вимогу до відповідача щодо повернення заборгованості за кредитним договором.

Відповідач у порушення умов договору перестав здійснювати платежі у погашення суми заборгованості по кредиту та процентам у повному обсязі.

Станом на 20 серпня 2015 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 31867,52 грн.

Суд враховує, що загальна сума заборгованості за висновком суду обчислена до умов кредитного договору, у тому числі, пеня за прострочку платежів у погашення кредиту, обчислена в межах однорічного строку позовної давності.

Станом на день розгляду справи вказаний борг відповідачем банку не сплачено.

Суд враховує, що така сума заборгованості обчислена станом на 20 серпня 2015 року, але представник позивача відмовився від збільшення позовних вимог, незважаючи на відповідне роз'яснення суду.

Суд вважає, що відповідач не подав належних і допустимих, безспірних і достовірних доказів на спростування позову, встановлених судом обставин та на підтвердження наявності підстав для звільнення відповідача від обовязку щодо повернення грошових коштів, одержаних в кредит.

На підставі встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Необхідно стягнути з відповідача заборгованість в сумі 31867,52 грн. по кредитному договору № НОМЕР_1 від 30 січня 2014 року в межах позовних вимог станом на 20 серпня 2015 року та у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 551, 553-559, 625,626, 1046-1052, 1054 1056-1 ЦК України, ст.ст. 14, 57-59, 208, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором за № НОМЕР_1 від 30 січня 2014 року станом на 20 серпня 2015 року на загальну суму 31867,52 грн. та кошти у повернення сплаченого судового збору в розмірі 1218 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення упродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука упродовж десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу упродовж десяти днів з дня отримання копії цього рішення після розгляду заяви про перегляд заочного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним Судом Полтавської області.

Суддя: