АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8311/15 Головуючий 1 інст. Пашнєв В.Г.
Справа № 642/7645/15-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: судді Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 02 листопада 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 міської ради Харківської області, Гаражного кооперативу «Машинобудівник», третя особа: Акціонерне товариство «Ощадбанк», ОСОБА_5 державна нотаріальна контора про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду із позовною заявою, у якій просили визнати причину пропуску строку неподання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 поважною, встановити додатковий строк для подання заяв про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6, а також просили визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7, померлого 07.01.1989 року та за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 25.01.2007 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилались на те, що їх батьками були: батько ОСОБА_7, який помер 07.01.1989 року та мати ОСОБА_6, яка померла 25.01.2007року. Після смерті батька ОСОБА_7Л, їх мати ОСОБА_6 та ОСОБА_3 прийняли спадщину, про що було видане свідоцтво про право на спадщину за законом по 2/3 частині в рівних частках. Також їх мати отримала свідоцтво про право на спадщину у вигляді 1/4 частини вкладу з процентами. 1/3 частина вкладу та 1/3 паєнакопичення в гаражному кооперативі залишилися не оформленими. Після цього їх мати ОСОБА_6, на випадок своєї смерті 15.04.1997 року склала заповіт, яким призначила ОСОБА_3 своїм спадкоємцем. 25.01.2007 року ОСОБА_6 померла. Після її смерті позивач ОСОБА_3 став доглядати за своїм хворим братом ОСОБА_4, який є інвалідом 1-ої групи, непрацездатним та таким, що потребує сторонньої допомоги. Після смерті їх матері відкрилась спадщина у вигляді: ? частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, грошові вклади з процентами, які знаходяться в АТ «Ощадбанк», ? паєнакопичення в гаражному кооперативі «Машинобудівельник». Протягом восьми років позивачі були впевнені, що спадкове майно фактично належить їм, а коли вони звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, то їм було відмовлено, оскільки вони пропустили строк звернення, у звязку з чим позивачі вимушені були звернутися до суду.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволені частково. Визначено ОСОБА_3, ОСОБА_4 для подання заяви до державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом після смерті матері ОСОБА_6, померлої 25.01.2007 року додатковий строк два місяці з дня набрання рішенням законної сили. В інший частині позовних вимог відмовлено.

Частково не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3, який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення в частині відмови у задоволенні позову щодо визнання права власності за спадкоємцями після смерті їх батька є незаконним та необґрунтованим, тому у своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно за спадкоємцями після смерті батька та постановити нове, яким визнати за ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 на 1/6 грошових вкладів з процентами, що знаходяться в ощадбанку № 3297 на рахунку №048214 та 3297/0292 на рахунку № 888 м. Харкова, на ? паєнакопичення в гаражному кооперативі «Машинобудівник». Визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_7 на 1/6 грошових вкладів з процентами, що знаходяться в ощадбанку № 3297 на рахунку № 048214 та 3297/0292 на рахунку №888 м.Харкова, на ? паєнакопичення в гаражному кооперативі «Машинобудівник». В іншій частині рішення суду 1 інстанції просять залишити без змін.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, відповідно до ст.303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Колегією суддів рішення переглядається тільки в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання права власності за позивачами на відкриту частину спадщини після смерті батька. В інший частині рішення суду 1 інстанції не переглядається.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_7Л та ОСОБА_3, обґрунтовано виходив з того, що пред'явлені позовні вимоги в частині визнання за позивачем права власності в порядку спадкування є передчасними, оскільки ОСОБА_4 не позбавлений права на звернення у встановленому законом порядку до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду, оскільки вони правильні, обґрунтовані, відповідають фактичним обставинам по справі та вимогам діючого законодавства.

Згідно зі ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали справи містять дані про те, що батьком ОСОБА_3, 08.01.1959р.н. та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_7, який помер 07.01.1989 року в м.Харкові.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.1989 року після смерті ОСОБА_7, спадщину прийняли ОСОБА_6 та ОСОБА_3.

Відповідно до свідоцтва про право власності від 14.11.1989р. ОСОБА_6, була дружиною померлого ОСОБА_7, належало право власності на половину частки в спільному майні набутому в шлюбі.

25.01.2007 р. ОСОБА_6 померла в м.Харкові.

Згідно свідоцтва про право власності на житло - квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 та ОСОБА_4.

Відповідно до заповіту від 15.10.1997 року ОСОБА_6, що мешкала за адресою: АДРЕСА_3 на випадок своєї смерті заповіла все майно ОСОБА_3.

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 27.06.2014 року визнано ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним та призначено опікуном ОСОБА_4.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який на час відкриття спадщині не проживав постійно разом із спадкодавцем, повинен подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 14.11.1989р., спадщину після померлого ОСОБА_7 прийняли його дружина - ОСОБА_7 та син - ОСОБА_3 В цьому свідоцтві зазначено, що 1/3 частина вкладу залишилась не оформленою, оскільки ОСОБА_4 постійно проживав з матірю та батьком- Іваненко М.Л., та був зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто на час смерті спадкодавця проживав разом з ним, але не звертався до нотаріальної контори і тому не отримав свідоцтво про право на спадщину на своє імя.

Пункт 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказується, що визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину.

Таким чином, єдиною правовою підставою для набуття права власності на спадкове нерухоме майно є видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за законом. Суд не може підміняти дію нотаріуса, який уповноважений посвідчити право власності в порядку спадкування.

Колегія суддів погоджується з висновком суду 1 інстанції, що ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 не позбавлений можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою заяви про прийняття спадщини, та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, і тому ці вимоги про визнання права на спадщину розгляду в судовому порядку не підлягають.

Суд правильно зазначав, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. До компетенції суду віднесено тільки вирішення питання щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини та надання спадкоємцеві додаткового строку, достатнього для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини. При цьому вирішення судом спору щодо визнання права власності в порядку спадкування, може відбуватися лише після звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду 1 інстанції, що позивач ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4, який є інвалідом першої групи та не може самостійно реалізувати своє право на прийняття спадщини, не позбавлений можливості на звернення у встановленому законом порядку та подати заяву про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 до нотаріальної контори.

А тому пред'явлені позовні вимоги в частині визнання за позивачами права власності в порядку спадкування є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлює, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Доводи, які викладено в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують.

В звязку з чим судова колегія не вбачає правових підстав для скасування рішення суду і задоволення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, 308, 313, ст.314, 315,317 ЦПК України, судова колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, який діє від імені ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді