Справа № 635/4928/15-ц
Провадження № 2/635/2352/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді - Токарєва Н.М.,

при секретарі - Браварець К.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в сел. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, з урахуванням уточненої позовної заяви, звернулась до суду про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що вона є власником автомобіля марки Chevrolet Aveo д/н. АХ 9509 ЕЕ. 17 серпня 2014 року водій ОСОБА_2 (надалі Відповідач 2), керуючи автомобілем марки ВАЗ 21033 д/н. 547-63 ХА, по вул. Кірова в с. Циркуни № 61, порушив правила дорожнього руху, спричинивши ДТП, із завданням матеріальної шкоди автомобілю Позивача. Постановою суду від 15 вересня 2015 року ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП транспортний засіб Позивача зазнав ушкоджень.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, відповідно до полісу страхування серії АС/6729655, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (надалі Відповідач 1).

Позивач, 29 вересня 2014 року, звернулася до Відповідача 1 з заявою про виплату страхового відшкодування та надала всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування і рахунок-фактуру з СТО № 1/9 від 01 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_3, відповідно до якої вартість її пошкодженого автомобілю марки Chevrolet Aveo д/н. АХ 9509 ЕЕ, від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, становить 33629,00грн.

15 вересня 2014 року вказана в рахунок-фактурі вартість ремонтних робіт була сплачена Позивачем.

15 січня 2015 року Позивачем було отримано лист від Відповідача 1, згідно якому вартість страхового відшкодування на її користь склала 14312,59грн.

15 лютого 2015 року Позивачем було отримано ще один лист від Відповідача 1, згідно якому розмір збитку був обрахований відповідно до звіту № 8769 від 24.10.2014р. ТОВ «Експертум АВЕ» та додатково нараховані до сплати 2942,52грн.

Тобто загальна сума з урахуванням зносу належного Позивачу транспортного засобу склала 17255,11грн., що значно нижче рахунку предявленому Позивачу на СТО.

Також, на думку Позивача, Відповідачем 1 не було враховано вартості послуг евакуатора з місця ДТП до місця ремонту транспортного засобу у розмірі 600,00грн.

На тій підставі, що Відповідачі добровільно не відшкодували їй завдану ДТП шкоду, вона була змушена витратити за подання позовної заяви до суду у розмірі 243,60грн. Окрім цього Позивач протягом усього часу після ДТП відчуває стрес, нервується з приводу того, що їй не було виплачено у передбачені законом строки страхові виплати, Відповідач 2 уникає відповідальності за завдану їй шкоду, що призвело до її моральних страждань, які вона оцінює в розмірі 4000,00грн.

На підставі вищевказаного, Позивач просила суд стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта»вартість послуг евакуатора з місця ДТП до місця ремонту її транспортного засобу у розмірі 600,00грн.; стягнути з ОСОБА_2 на її користь завдану її автомобілю матеріальну шкоду в сумі 16373,89грн.; стягнути з ОСОБА_2на її користь моральну шкоду в сумі 4000,00грн.; стягнути з Відповідачів судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача, який діє на підставі довіреності, просив задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі, надавши суду пояснення аналогічні тим, що викладеному позові, при цьому представник позивача вказував, що Позивачу досі не було відшкодовано завдану ДТП шкоду Відповідачами. Також, зазначив, що автомобіль Позивача у теперішній час відремонтовано.

Представник Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», до судового засідання не з'явився, надавши заяву з проханням вирішити спір у відсутність представника товариства на підставі письмових заперечень, за якими, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки розрахунок вартості страхового відшкодування було складено з урахуванням зносу та виплачено в повному обсязі (а.с.97-99).

ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог частково, вказавши на те, що його цивільно-правова відповідальність відповідно до полісу страхування серії АС/6729655, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», яка і повинна провести всі необхідні Позивачу виплати. Щодо стягнення з нього моральної шкоди в розмірі 4000,00грн. не заперечував.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ОСОБА_4 до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що автомобіль марки Chevrolet Aveo д/н. АХ 9509 ЕЕ згідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_1 (а. с.6).

Вимогами ст. 61 ЦПК України визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

17 серпня 2014 року водій ОСОБА_2 (надалі Відповідач 2), керуючи автомобілем марки ВАЗ 21033 д/н. 547-63 ХА, по вул. Кірова 61 в с. Циркуни Харківського району Харківської області порушив правила дорожнього руху, спричинивши дорожньо-транспортну пригоду (ДТП). Постановою суду по справі про адміністративне правопорушення № 635/7816/14-п від 15 вересня 2015 року, ОСОБА_2 було притягнуто до відповідальності за ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП у вигляді штрафу. Внаслідок ДТП транспортний засіб Позивача зазнав ушкоджень (а.с.8).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, відповідно до полісу страхування серії АС/6729655, була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (а.с.50).

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом рішення - Закон), потерпілими за цим законом є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок ДТП з використанням транспортного засобу.

На підставі ч. 4 ст. 1 Закону особи, відповідальність яких застрахована, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. При цьому володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду.

Відповідно ч. 7 ст. 1 Закону забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За ч. 1 ст. 2 Закону відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. При цьому у вказаній нормі зазначено, що якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми саме Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

ОСОБА_4 до ст. 6 Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 9 Закону страховою сумою є грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50000 грн. на одного потерпілого.

На підставі ч. 1 ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За ч. 1 ст. 22 Закону в разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

ОСОБА_4 до ст. 979 ЦК за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Позивач, звернулася до Відповідача 1 з заявою про виплату страхового відшкодування, яка була зареєстрована 29.09.2014р. за № 135, і надала всі необхідні документи для виплати страхового відшкодування (а.с.9, 10).

Також, Позивач надала до Страхової компанії рахунок-фактуру з СТО № 1/9 від 01 вересня 2014 року ФОП ОСОБА_3, відповідно до якої вартість її пошкодженого автомобілю марки Chevrolet Aveo д/н. АХ 9509 ЕЕ, від пошкоджень, отриманих внаслідок ДТП, становить 33629,00грн. (а.с.13).

На підставі ст. 34 Закону страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про ДТП страховик зобов'язаний направити свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з'явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

У відповідності до ч. 1 ст. 36 Закону страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування, яке приймається в зв'язку із визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування розглядався в судовому порядку.

За ч. 2 ст. 36 Закону страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. При цьому якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. А доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

15 вересня 2014 року вказана в рахунку-фактурі вартість ремонтних робіт була сплачена Позивачем в повному обсязі, що підтверджується копією квитанції № 050385 (а.с.15).

ОСОБА_4 № 15/9 здачі-приймання наданих послуг від 15 вересня 2014 року були виконані роботи, згідно рахунку-фактури № 1/9 від 01.09.2014р. (а.с.14).

15 січня 2015 року Позивачем було отримано лист від Відповідача 1 за вих. № 1821 від 12.01.2015р., згідно якому вартість страхового відшкодування на її користь склала 14312,59грн. (а.с.11).

15 лютого 2015 року Позивачем було отримано ще один лист від Відповідача 1 за № 1963 від 12.02.2015р., згідно якому розмір збитку був обрахований відповідно до звіту № 8769 від 24.10.2014р. ТОВ «Експертум АВЕ» та додатково нараховані до сплати Позивачу 2942,52грн. (а.с.12).

Тобто, загальна сума з урахуванням зносу належного Позивачу транспортного засобу, яка була нарахована страховим товариством склала 17255,11грн.

Відповідно до ст. 29 Закону в зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

ОСОБА_4 копії товарного чеку № 17 від 17.08.2014р. та ОСОБА_4 виконаних робіт б/н від 17.08.2014р., вартість послуг евакуатора з місця ДТП до місця ремонту транспортного засобу Позивача склали 600,00грн., які підлягають стягненню з Відповідача 1 на користь Позивача, оскільки вказана сума не була сплачена товариством на користь ОСОБА_1, що є порушенням вимог ст. 29 Закону.

У відповідності до ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, тобто шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки є, крім іншого, діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

ОСОБА_4 до ст. 1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи, що Страхове товариство відшкодувало потерпілій розмір шкоди з урахуванням зносу (17255,11грн.), а фактичні витрати Позивача по ремонту транспортного засобу значно перевищили суму страхового відшкодування (33629,00грн.), суд вважає за необхідне стягнути з Відповідача 2 на користь Позивача різницю за завдану матеріальну шкоду в ДТП у розмірі 16373,89грн., яка була підтверджена Позивачем вищевказаними доказами.

Також, Позивачем було заявлено, як одну із вимог про стягнення з Відповідача 2 моральної шкоди, яка полягає в тому, що остання протягом усього часу після ДТП відчуває стрес, нервується з приводу того, що їй не було виплачено у передбачені законом строки страхові виплати, Відповідач 2 уникає відповідальності за завдану їй шкоду, що призвело до її моральних страждань

Частиною 1 ст. 15 ЦК України закріплено право кожної особи на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів такого захисту є відшкодування моральної (немайнової) шкоди, що гарантується в першу чергу Конституцією України, а також Цивільним кодексом і відповідними законами України.

Так, згідно з п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

За умовами ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає щодо фізичної особи: у фізичному болю та стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів, або у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, ділової репутації. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Хоча вказана норма інших умов для можливості такого відшкодування не визначає, проте судова практика по цивільним справам зводиться до того, що, крім наявності факту порушення відповідних прав, право особи на відшкодування моральної шкоди, зокрема, має бути передбачено спеціальною нормою законодавства, що регулює певні відносини.

Стаття 23 ЦК України закріплює загальні положення про відшкодування моральної шкоди як способу захисту суб'єктивних цивільних прав. Спори про відшкодування заподіяної моральної (немайнової шкоди) розглядаються судами, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Проте законодавець також передбачив, що відшкодування завданої моральної шкоди може бути закріплено умовами відповідного договору, навіть якщо таке право не передбачено спеціальними нормами, що регулюють конкретні відносини.

Якщо мова йде про відшкодування шкоди у позадоговірних відносинах, то загальні підстави відповідальності за таку шкоду визначені, зокрема, ст. 1167 ЦК України. Положення ст. 1167 ЦК України регулюють порядок та підстави відшкодування потерпілому моральної шкоди в деліктних правовідносинах.

На підставі ст. 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

За ч. 3 ст. 23 ЦК розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи, що Відповідач 2 в судовому засіданні визнав позовні вимоги в цій частині в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 задану останній моральну шкоду в розмірі 4000,00грн.

ОСОБА_4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України на користь Позивача, відповідно до частки задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Відповідача 1 витрати по сплаті ОСОБА_1судового збору в сумі 243,60грн.

Також з Відповідача 2 підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 119, оф. 27, ), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 36, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, матеріальну шкоду за вартість послуг евакуатора у розмірі 600,00грн. (шістсот гривень нуль копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 36, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, матеріальну шкоду в розмірі 16373,89грн. (шістнадцять тисяч триста сімдесят три гривні вісімдесят девять копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 36, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, моральну шкоду в розмірі 4000,00грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 119, оф. 27, ), на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 36, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, судовий збір у розмірі 243,60грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судовий збір на користь держави в сумі 243,60грн. (двісті сорок три гривні шістдесят копійок), який сплачується за наступними реквізитами: КОД ЄДРПОУ суду: 02894007, найменування підрозділу: УДК у Харківському районі Державної казначейської служби України, код отримувача коштів , банк отримувача: ГУДКУ у Харківській області, МФО: 851011, код класифікації доходів бюджету: 22030001, № доходного рахунку для сплати судового збору: 0429.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня його оголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.М. Токарєва