Номер провадження: 22-ц/785/3035/15
Головуючий у першій інстанції Донцов Д. Ю.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Другого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, приватного підприємства "Нива - В.Ш.", ОСОБА_5 про визнання недійсними прилюдних торгів, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2015 року про забезпечення позову,

встановила:

У січні 2015 р. ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. Одночасно позивач надала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (далі - Квартира). Заборонити будь-яким особам здійснювати вселення, реєстрацію та вчиняти будь-які інші дії, що позбавляють її права розпорядження належним їй майном, в тому числі здійснювати будь-які перешкоди у користуванні спірною квартирою. Заборонити будь-яким особам, крім неї, укладати та припиняти дію будь-яких договорів на охорону, - електро, - тепло та водопостачання спірної квартири.

23.01.2015 р. Приморський районний суд м. Одеси постановив ухвалу, якою заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову задовольнив. Наклав арешт на спірну квартиру. Заборонив будь-яким особам здійснювати вселення, реєстрацію та вчиняти будь-які інші дії, щодо спірної квартири. Заборонив будь-яким особам, крім ОСОБА_4, укладати та припиняти дію будь-яких договорів, в тому числі, договорів на охорону, - електро, - тепло та водопостачання спірної квартири.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати. Постановити нову ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, а саме - накладення арешту на спірну квартиру. Посилається на те, що ухвала постановлена при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права.

ОСОБА_6, представник апелянта, в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі. Додатково пояснив, що оскільки оспорюється договір купівлі-продажу квартири то достатнім заходом забезпечення позову є накладення арешту.

ОСОБА_7, представник позивачки, в письмових запереченнях на апеляційну скаргу просив скаргу відхилити, ухвалу залишити без змін. Посилався на те, що право власності апелянта на спірну квартиру виникло незаконно. Єдиним законним власником спірної квартири є ОСОБА_4. ОСОБА_5 пообіцяв вжити усіх заходів щодо недопущення її до квартири.

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтримав доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановлені ухвали, колегія суддів зазначає наступне.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що види забезпечення позову пов'язані з предметом спору, є співмірними з позовними вимогами, невжиття запропонованих позивачкою заходів забезпечення позову утруднить або зробить неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог (а. с. 18 - 19).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків суд дійшов з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог.

В позовній заяві ОСОБА_4 (а. с. 3 - 5) предметом спору є - визнання недійсними прилюдних торгів з продажу спірної квартири, скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру.

Статтями 151, 152 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Види забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.06 р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд першої інстанції при вирішенні питання про забезпечення позову не врахував вищевказаних вимог діючого процесуального законодавства та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України і застосував забезпечення позову крім арешту у вигляді заборони будь-яким особам здійснювати вселення, реєстрацію та вчиняти будь-які інші дії, щодо спірної квартири, заборонив будь-яким особам, крім ОСОБА_4, укладати та припиняти дію будь-яких договорів, в тому числі, договорів на охорону, - електро, - тепло та водопостачання спірної квартири. Таким чином, вжиті заходи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами, стосуються необмеженого кола осіб, висновки суду першої інстанції зроблено на припущеннях. За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про порушення норм процесуального права, які полягають у порушенні принципу співмірності позовних вимог із вжитими заходами забезпечення позову є обґрунтованими.

На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з порушенням норм процесуального права, а тому вона підлягає скасуванню. Необхідно постановити нову ухвалу про часткове задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну квартиру.

За правилами п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України апеляційний суд за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу, якщо судом першої інстанції були порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 23 січня 2015 року про забезпечення позову - скасувати. Постановити нову ухвалу.

Заяву ОСОБА_4 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1

В задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко