Справа № 206/540/15-ц
Провадження № 2/206/328/15
УХВАЛА

Іменем України

про повернення позовної заяви у звязку з невиконанням ухвали

про залишення позовної заяви без руху

03 березня 2015 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Маштак К.С. розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначена позовна заява ухвалою суду від 06 лютого 2015 року залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а саме:

- в порушення п.3 ч.2 ст. 119 ЦПК України зміст позовних вимог позивача, щодо розірвання шлюбу, не відповідає фактичним обставинам, викладених позивачем в позовній заяві. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, при укладенні шлюбу з відповідачем, керувалася не почуттями та намаганням створити сімю, а особистим проханням відповідача.

Ч. 4 п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007 року визначено «За рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності (ст. 40 СК).»

Відповідно до ч.2 ст. 40 Сімейного кодексу України «Шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя.»

- позивачу слід було у позовній заяві уточнити виклад обставин, якими вона обґрунтовує свої позовні вимоги та зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Оскільки в порушення п.6 ч.2 ст. 119 ЦПК України в позовній заяві не зазначено доказів, щодо місця проживання (перебування) або місцезнаходження позивача та відповідача (копії паспортів, довідки з місця проживання) та доказів щодо наявності спору та заперечення відповідача проти розірвання шлюбу в добровільному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування.

Крім того, відповідно до вимог статті 106 Сімейного кодексу України подружжя, яке не має дітей, має право подати до органу державної реєстрації актів цивільного стану заяву про розірвання шлюбу. Якщо один із подружжя через поважну причину не може особисто подати заяву про розірвання шлюбу до органу державної реєстрації актів цивільного стану, таку заяву, нотаріально засвідчену або прирівняну до неї, від його імені може подати другий з подружжя. Орган державної реєстрації актів цивільного стану складає актовий запис про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання такої заяви, якщо вона не була відкликана. Шлюб розривається незалежно від наявності між подружжям майнового спору.

Позовна заява повинна була відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Для усунення цих недоліків був встановлений строк два дні з дня отримання позивачем копії ухвали.

Як вбачається з розписки позивач отримала ухвалу про залишення позовної заяви без руху 27 лютого 2015 року.

Однак, станом на 03 березня 2015 року недоліки позивачем не були усунені.

За таких обставин, позовну заяву необхідно повернути позивачу.

Окрім того, ч. 1 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Судом встановлено, що 16.01.2015 року позивач сплатила на належний рахунок судовий збір за подання позовної заяви у сумі 243,60 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи квитанцією №4772890.

Згідно п. 5 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення позовної заяви або скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 208, 209, 210, 293 ЦПК України, ст. 7, 9 З. У. «Про судовий збір»,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- визнати неподаною та повернути позивачу.

Оригінал квитанції №4772890 від 16.01.2015 року на суму 243,60 грн., повернути позивачу.

Зобовязати Управління Державної казначейської служби України в Індустріальному районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області повернути ОСОБА_1 сплачений нею 16.01.2015 року судовий збір у розмірі 243,60 гривень відповідно до квианції № 4772890 за наступними реквізитами: «Одержувач платежу: УК в Індустріальному районі м. Дніпропетровська; Банк одержувача ГУДКСУ в Дніпропетровській області; р/р 0010; (МФО) 805012; (код за ЄДРПОУ) 37989295; Код бюджетної класифікації 22030001; Код суду 05383394, призначення: судовий збір Самарський районний суд м. Дніпропетровська».

Розяснити позивачу, що за змістом ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із даною заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя К.С. Маштак