Справа № 456/2287/15 Головуючий у 1 інстанції: Бораковський В.М.
Провадження № 22-ц/783/6511/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., при секретарі: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 липня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту перебування на утриманні,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням заяву заявника задоволено, встановлено факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_3, який помер 03.05.2015р., однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1991р. по 3 травня 2015р., встановлено факт перебування ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на утриманні ОСОБА_3, який помер 03.05.2015р., з 1991р. по 03 травня 2015р.

Рішення суду оскаржив скаржник, заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області. Просить таке скасувати, ухвалити нове, яким у задоволенні заяви відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає про те, що рішення прийняте з неповно з`ясованими обставинами справи, з порушенням норм матеріального права. Заявником не зазначено мету встановлення даного факту. Зі змісту рішення видно про розгляд спору про право, а тому такий спір не може розглядатись в порядку окремого провадження. Суд не звернув уваги на довідку КП «Мрія», якою фактично підтверджено перебування заявниці на утриманні чоловіка, який помер у 2015 р., що є достатнім для призначення пенсії по втраті годувальника . Окрім того у прізвищах заявниці та її колишнього чоловіка є розбіжність у їх написанні, заявниця «Устіменко» ,чоловік «Устименко», що підтверджує невідповідність документів та вказує на інший спосіб усунення таких розбіжностей, на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовозобов»язаних значиться «Устименко» . Суд не звернув уваги на положення закону «Про пенсійне забезпечення» щодо права на пенсію непрацездатних членів сімей.

Заслухавши пояснення представника апелянта - ОСОБА_4, який скаргу підтримав, заявника та її представника адвоката ОСОБА_5, які таку заперечили, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Обгрунтовуючи свої вимоги про встановлення двох фактів, що мають юридичне значення , а саме про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та про встановленя факту перебування на утриманні, заявник ОСОБА_2 з урахуванням уточненої заяви /а.с.42/ мотивувала тим, що у 1973 році зареєструвала шлюб з ОСОБА_6, від шлюбу у 1974 р. народилась донька ОСОБА_7, крім того виховувала свою доньку від першого шлюбу ОСОБА_8вітлану, інваліда другої групи. Чоловік був військовослужбовцем, проходження військової служби було пов»язане з частими переїздами у інші місцевості та держави, тому вона вирішила у 1991 році шлюб розірвати та переїхати до м.Стрий Львівської обл., де проживала з дітьми. 22 березня 1991 року чоловік після закінчення служби вийшов на пенсію за вислугою років і переїхав до сім»ї у м.Стрий, та з цього часу разом проживали до його смерті до 3 травня 2015 року. Тягар утримання сім»ї лягав на чоловіка, його пенсія була вищою ніж її, вона перебувала на його утриманні, та без такого утримання не могла лікуватись, доглядати дітей та сплачувати компослуги. Встановлення фактів пов»язує з потребою перерахування пенсії та отриманням допомоги на поховання.

Задовольняючи заяву заявника, суд першої інстанції виходив з того, що після розірвання шлюбу, з 1991р. колишнє подружжя продовжували проживати разом однією сімєю, та до дня смерті чоловіка заявник перебувала на його утриманні. Зазначив про те, що питання встановлення фактів, що мають юридичне значення пов»язане з перерахунком пенсії після втрати годувальника та існування зазначених фактів підтверджено як письмовими так і іншими належними доказами, тому зробив висновок про наявність підстав для їх встановлення.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як вбачається з п.8 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що: за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім'ї годувальника, які були на його утриманні (ст.37 Закону України «Про пенсійне забезпечення»); для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним (ст.531 Цивільного Кодексу України (ЦК) не менше одного року; для встановлення факту перебування на утриманні при відшкодуванні шкоди в разі втрати годувальника не має значення чи знаходився непрацездатний утриманець в родинних чи шлюбних відносинах з годувальником (статті 456, 457, 461 ЦК).

Так, судом першої інстанції встановлено, та підтверджено свідоцтвом про народження від 08.12.1949р., актовий запис №3155, виданий російською мовою, що ОСОБА_6 народився 26.11.1949 р.

З свідоцтва про одруження від 10.01.1978р., актовий запис №257, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 одружились 28.07.1973р. Після одруження дружині присвоєно прізвище ОСОБА_6.

Свідоцтвом про народження від 10.01.1978р., актовий запис №408, батьками ОСОБА_8, 14.06.1963р.н., є ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (перший шлюб заявниці).

З військового квитка серії ГЛ №135547 від 20.06.1990р., складаного російською мовою, вбачається, що такий видано на ім'я ОСОБА_6.

З свідоцтва про розірванні шлюбу від 22.03.1991р., актовий запис №51, складеного російською мовою, видно, що шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 розірвано 22.03.1991р.

В паспорті громадянина України, виданого 11.09.1997р. Стрийським MB УМВС України у Львівській області, прізвище заявника записано «Устіменко».

Як вбачається з паспорта громадянина України, виданого 12.09.1997р. Стрийським MB УМВС України у Львівській області, такий видано на ім'я ОСОБА_3.

З довідки Стрийської ОДПІ від 15.11.1999р. вбачається, що ОСОБА_3 одержав ідентифікаційний номер НОМЕР_1.

Як вбачається з висновку лікарської комісії Стрийської ЦМЛ №17, ОСОБА_8, 1963р.н., інвалід 2 групи з дитинства, за станом психічного здоровя потребує постійного стороннього догляду.

Як вбачається з посвідчення серії ААБ №089138 від 29.01.2008р., ОСОБА_8, 14.06.1963р.н., є інвалідом II групи з дитинства.

З свідоцтва про смерть від 04.05.2015р., актовий запис №252, вбачається, що ОСОБА_3 помер 03.05.2015р. в м. Стрий Львівської області.

Як вбачається з довідок КП «Мрія» №1161 та №1187 від 06.05.2015р., чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_3 до дня своєї смерті - 03.05.2015р., проживав разом з нею, ОСОБА_2 знаходилась на його утриманні. Вони вели спільне господарство.

Обставини проживання подружжя ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу після розлучення у 1991 року та до смерті ОСОБА_3 підтвердили і в суді першої інстанції допитані свідки.

Як вбачається з свідоцтва про народження, актовий запис №280, виданого повторно 08.05.2015р., батьками ОСОБА_7, 29.04.1974р.н., є ОСОБА_6 та ОСОБА_2.

З довідки Стрийського MB ГУ ДМС України у Львівській області від 30.05.2015р. №874 вбачається, що громадянин ОСОБА_3, 26.11.1949р.н., та ОСОБА_6, 26.11.1949р.н., є однією і тією ж особою.

Відповідно до ч.1 ст.30 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ , право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 36 Закону від 9 липня 2003 р. N 1058-IV «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку із втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності у годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у ч. 2 ст. 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Окрім того, непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону;

Як видно з матеріалів справи, на момент смерті чоловіка, заявниці, яка народилася у 1942 р., виповнилося 73 роки, а отже зазначена обставина породжує виникнення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника.

Враховуючи наведене, не заслуговує на увагу твердження апелянта про відсутність зазначеної заявником мети для встановлення юридичного факту та наявності спору про право на пенсію.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що перебування заявниці на утриманні ОСОБА_3 підтверджено довідкою КП «Мрія» та не потребує додаткового підтвердження . Даною довідкою фіксується лише факт перебування на утриманні, однак жодним чином не підтверджено факт перебування на утриманні саме як члена сім»ї померлого, оскільки станом на день видачі довідки факт проживання однією сім»єю як чоловіка та дружини не був засвідченим, а Закон "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" пов»язує право на пенсію у зв»язку з втратою годувальника саме з наявністю статусу член сім»ї померлого. Враховуючи наведене, факт про проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу як і факт перебування на утриманні підтверджено встановленими у суді першої інстанції належними доказами, наявність таких фактів апелянтом не спростовано, та за відсутності встановлення таких фактів порушується право заявника на звернення до органів пенсійного забезпечення з питанням про призначення пенсії.

Та обставина, що у написанні прізвища заявниці «Устіменко» є розбіжність з написанням прізвища «Устименка» має значення для вирішення вимог заявниці поставлених у заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, на увагу не заслуговує, оскільки вимог щодо усунення розбіжностей чи належності правовстановлюючих документів у даній справі заявниця не заявляла, та суд таких не вирішував, а при вирішенні заяви вірно зазначив прізвища , що відповідає паспортним даним..

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу, яка не спростовує висновків суду першої інстанції слід залишити без задоволення.

Керуючись ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 313,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області відхилити.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 6 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_11