Справа №486/1762/14-ц 16.07.2015 16.07.2015 16.07.2015
Провадження №22-ц/784/1670/15
Головуючий у першій інстанції-Бобровського І.М.
Категорія 54 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Восток»

про поновлення на роботі, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення моральної шкоди

У С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ТОВ «Восток» про захист трудових прав.

Позивач зазначав, що з 17 квітня 2013 року працював начальником АЗС № 14007/0 ТОВ «Восток». Наказом 01-М № 71-ос від 22 серпня 2014 року його звільнили з роботи на підставі частини 3 статті 40 КЗпП за систематичне невиконання обовязків, покладених трудовим договором.

Посилаючись на належне виконання посадових обовязків та відсутність підстав для звільнення, яке призвело до моральних страждань, а також несвоєчасне ознайомлення з наказом про звільнення, ОСОБА_1 просив поновити його на посаді начальника АЗС, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та 2 000 грн. моральної шкоди.

Представник ТОВ «Восток» позов не визнав, не погодившись з доводами позивача про незаконність та безпідставність звільнення.

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив рішення скасувати та задовольнити його позов. Апелянт зазначав, що суд дійшов помилкового висновку про порушення ним посадових обовязків та дав невірну оцінку тому факту, що начальника зміни не було ознайомлено з інструкцією про порядок прийняття нафтопродуктів.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 147 КЗпП підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення ним трудової дисципліни, в тому числі невиконання чи неналежне виконання покладених на нього трудових обовязків. Трудові обовязки конкретного працівника передбачені, в тому числі, посадовою інструкцією.

Відповідно до пункту 3 статті 40 КЗпП трудовий договір може бути розірваний власником підприємства (установи, організації) або уповноваженим ним органом у випадках систематичного невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо раніше до цього працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

При розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно зясувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом (розпорядженням) і перевіряти їх відповідність законові. Суд не вправі визнати звільнення правильним, виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений орган не повязували звільнення. Якщо обставинам, які стали підставою для звільнення, дана неправильна юридична кваліфікація, суд може змінити формулювання причин звільнення і привести їх у відповідність з чинним законодавством про працю (пункт 18 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

З матеріалів справи вбачається, що з 17 квітня 2013 року ОСОБА_1 працював у ТОВ «Восток» на посаді начальника АЗС № 14007/0 ТОВ «Восток» (а.с. 4).

Посадові обовязки ОСОБА_1 передбачені Посадовою інструкцією начальника автозаправочної станції (далі Посадова інструкція), з якою ОСОБА_1 було ознайомлено 1 червня 2013 року (а.с. 90-102).

З цього переліку вбачається, що завдання та обовязки начальника (пункти 2.1- 2.50) сформульовані як в загальній формі (суворо дотримуватись Правил внутрішнього трудового розпорядку, керувати діяльністю підлеглих, забезпечити належну діяльність АЗС тощо), так і в більш детальній (приймати участь у роботі інвентаризаційної комісії, забезпечити ведення первинної бухгалтерської документації, контролювати процес приймання нафтопродуктів тощо).

Так, пунктом 2.3 Посадової інстанції передбачено обовязок директора керувати діями підлеглих працівників, вимагати від них точного виконання трудових обовязків у межах чинного законодавства, внутрішніх актів, Стандарту підприємства та затверджених на підприємстві посадових інструкцій.

За пунктом 2.18 Посадової інструкції начальник має контролювати процес приймання нафтопродуктів та скрапленого газу за кількістю та якістю, правильністю відбору проб тощо.

Пунктом 4.7 Посадової інстанції передбачена відповідальність начальника АЗС за порушення ним особисто або персоналом АЗС діючого законодавства та внутрішніх актів підприємства, які регламентують, в тому числі, порядок приймання, збереження, відпуск та облік нафтопродуктів.

Наказом №324 від 29 квітня 2014 року ОСОБА_1 оголошено догану за порушення Правил внутрішнього трудового розпорядку (пункт 5.2), яким визначено порядок оформлення працівниками відсутності на робочому місці (а.с.15-31).

Підставою дисциплінарного стягнення став факт відсутності ОСОБА_1 на робочому місця 9 квітня 2014 року, про що було складено акт про порушення від 9 квітня 2014 року, доповідна записка начальника регіонального управління та пояснювальна записка ОСОБА_1 (а.с.38).

Встановивши ці обставини та допитавши свідка, суд першої інстанції дійшов висновку про дотримання роботодавцем вимог трудового законодавства при притягненні ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності наказом № 324 від 29 квітня 2014 року.

Доводів, які би спростовували висновки суду в цій частині, апеляційна скарга не містить.

4 липня 2014 року о 21.30 год. начальник зміни АЗС - ОСОБА_3 здійснювала приймання нафтопродуктів. Внаслідок порушень технологічного процесу було допущено неправильне підключення зливних рукавів, що призвело до змішування різних видів палива та заподіяло шкоду компанії.

14 липня 2014 року складено акт про порушення, в якому зазначено порушення ОСОБА_1 посадових обовязків, передбачених 2.3, 2.16, 2.18 Посадової інстанції. З актом ОСОБА_1 ознайомлено під підпис (а.с.68).

17 липня 2014 року комісією підприємства проведено розслідування випадку, який мав місце 4 липня 2014 року.

Висновком комісії встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не контролював справність обладнання та процес прийому нафтопродуктів по кількості, що дозволило начальникам змін порушувати інструкцію про прийманню палива. На момент перевірки начальник зміни ОСОБА_3 з інструкцією під підпис не ознайомлена. В діях ОСОБА_1 виявлено порушення пунктів 2.3, 2.16 та 2.18 Посадової інстанції (а.с. 41-46).

Наказом №01-М №71-о від 22 серпня 2014 року ОСОБА_1 звільнено з роботи за пунктом 3 статті 40 КЗпП за систематичне невиконання обовязків, покладених трудовим договором (а.с. 5).

В тексті наказу є посилання на результати перевірки, акт про порушення від 14 липня 2014 року, доповідну записку на начальника регіонального управління (а.с. 47), в яких визначено порушення ОСОБА_1 пунктів 2.3, 2.16, 2.18 Посадової інструкції.

Отже, підставою для звільнення позивача стали обставини, викладені в вищеназваних документах, та зазначені в них порушення, в тому числі і посадових обовязків начальника.

Обовязки начальника, викладені в пунктах 2.16 (слідкувати за роботою обладнання) та 2.18 (контролювати процес приймання нафтопродуктів підлеглими працівниками) Посадової інструкції, як більш детально викладені, є складовими загального обовязку начальника, передбаченого пунктом 2.3 (керувати діями підлеглих працівників, вимагати від них точного виконання трудових обовязків у межах чинного законодавства, внутрішніх актів, Стандарту підприємства та затверджених на підприємстві посадових інструкцій).

Таким чином, досліджені матеріали (акт про правопорушення від 14.07.14, висновки за результатами розслідування від 17.07.14, доповідна записка від 14.07.14, пояснювальна записка та наказ від 22.08.14 року) в сукупності свідчать про те, що дійсними обставинами, які стали підставою для звільнення, були як порушення ОСОБА_1 посадових обовязків, передбачених пунктом 2.3, так і посадових обовязків, передбачених пунктами 2.16 та 2.18 Посадової інструкції.

Притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 як начальника за порушення персоналом АЗС внутрішніх актів підприємства, які регламентують порядок приймання нафтопродуктів відповідає пункту 4.7 Посадової інструкції.

Отже основний висновок суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 за пунктом 3 статті 40 КЗпП відповідає обставинам справи та вимогам КЗоТ.

Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання апелянта на недоведеність факту порушень 4 липня 2014 року працівниками АЗС порядку приймання нафтопродуктів у звязку з тим, що 7 та 9 липня 2014 року резервуари станції заповнювались саме таким паливом.

Факт порушень пункту 1.4.1 Інструкції про порядок приймання нафтопродуктів на АЗС 4 липня 2014 року визнано начальником зміни ОСОБА_3 та водієм ОСОБА_4 (а.с.48-49, 69). Пояснення за фактом перевірки надавались і особисто ОСОБА_1 ( а.с.50,51,72), який висновки комісії не заперечував.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В АЛ И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 13 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді