Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Друк» до ОСОБА_2 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета-Друк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, у якому просить визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю «Планета-друк» право власності на об'єкт нерухомого майна - розчинно-бетонний вузол, загальною площею 351,5 м. кв., що знаходиться по вул. Будівельників, 6 в м. Рівне.

В позовній заяві вказує, що 19 жовтня 2004 року Спеціалізованим державним підприємством «Укрспец'юст» на замовлення Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції було проведено прилюдні торги по реалізації майна належного ВАТ «Рівнельон».

Згідно протоколу № 4180157 від 19.10.2004 року Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 став переможцем торгів та відповідно придбав стаціонарне обладнання розчинно-бетонного вузла. Вказане обладнання знаходиться по вул. Будівельників, 6.

У відповідності до акту прийому-передачі від 30.12.2004 року, підписаного боржником - ВАТ «Рівнельон» та підприємцем ОСОБА_3, останнім прийнято обладнання РБУ - змішувальні блоки ПСБ-500 в кількості 2 шт. в комплектному складі та вапняногасилки в кількості 1 шт., споруду РБУ - шиферну каркасну конструкцію.

Сторони погодились, що приміщення, механічне обладнання та устаткування в задовільному стані, але потребує ревізії, ремонтно-відновлювальних робіт.

Факт виникнення у підприємця ОСОБА_3 права власності на розчинно-бетонний вузол підтверджується наведеним вище актом прийому-передачі від 30.12.2004 p., а також накладною № 394 від 29.12.2004 р. та платіжними дорученнями № № 13, 14 від 09.12.2004 р.

Згідно Договору купівлі-продажу від 20 листопада 2007 року Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета-друк» купило комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла.

Вказане обладнання було передано позивачу на підставі акту прийому-передачі від 20.12.2007 року та накладної № 41 від 20.12.2007 року та оплачено покупцем згідно платіжного доручення № 2018 від 14 грудня 2007 року. Вартість майна згідно договору становить 38500,00 грн.

Право власності на вказане стаціонарне обладнання (споруду), як на об'єкт нерухомого майна як підприємцем ОСОБА_3 так і ТОВ «Планета-друк» не реєструвалось у зв'язку з наступним.

У відповідності до додатку М Правил визначення вартості будівництва ДБН Д. 1.1-1-2000 затверджених Наказом Держбуду України №174 від 27.08.2000 року розчинно-бетонні вузли відносяться до титульних тимчасових споруд.

Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно (чинним на момент купівлі розчинно-бетонного вузла) встановлювалось, що тимчасові споруди реєстрації не підлягають.

Проте, з прийняттям 17 лютого 2011 року Верховною Радою України Закону «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено поняття тимчасової споруди та її основні характеристики.

Так, згідно статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Такі ж характеристики тимчасової споруди наведені в Поряду розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності затверджених Наказом міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 21.10.2011 року № 244.

Розчинно-бетонний вузол придбаний Товариством з обмеженою відповідальністю «Планета-друк» у підприємця ОСОБА_3 у 2007 році характеризується наступними конструктивними елементами: фундамент - бетонні блоки; стіни - по периметру навісу цегляні на висоту до 90 см., а вище з азбоцементних пласких листів по металевому каркасу, стіни операторської цегляні; підлога - бетонна; покрівля - шифер, руберойд.

Окрім того, загальна площа розчинно-бетонного вузла становить 351,5 м. кв., що у 11 разів перевищує нормативи площ тимчасових споруд встановлені чинним законодавством України.

Вказує, що у зв'язку зі здійсненими змінами у містобудівному законодавстві виникла необхідність визнати право власності ТОВ «Планета-друк» на розчинно-бетонний вузол, що знаходиться по вул. Будівельників, 6 в м. Рівне, як на обєкт нерухомого майна.

Крім того вказує, що розчинно-бетонний вузол знаходиться на земельній ділянці наданій в оренду ТОВ «Планета-друк» строком на 50 років, згідно договору оренди № 00274 від 27.12.2011 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав наведених в позовній заяві, просить їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав повністю просить їх задоволити.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного переконання.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Суд критично оцінює позицію відповідача про визнання позовних вимог позивача, оскільки визнання позовних вимог не ґрунтується на матеріалах справи та суперечить діючому законодавству.

Судом встановлено, що 19 жовтня 2004 року Спеціалізованим державним підприємством «Укрспец'юст» на замовлення Рівненського міського відділу Державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції було проведено прилюдні торги по реалізації майна належного ВАТ «Рівнельон».

Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3, згідно протоколу № 4180157 від 19.10.2004 року, став переможцем торгів та придбав стаціонарне обладнання розчинно-бетонного вузла. Вказане обладнання знаходиться по вул. Будівельників, 6.

У відповідності до акту прийому-передачі від 30.12.2004 року, підписаного боржником - ВАТ «Рівнельон» та підприємцем ОСОБА_3, останнім прийнято обладнання РБУ - змішувальні блоки ПСБ-500 в кількості 2 шт. в комплектному складі та вапняногасилки в кількості 1 шт., споруду РБУ - шиферну каркасну конструкцію.

Сторони погодились, що приміщення, механічне обладнання та устаткування в задовільному стані, але потребує ревізії, ремонтно-відновлювальних робіт.

Факт виникнення у підприємця ОСОБА_3 права власності на обладнання розчинно-бетонного вузла підтверджується актом прийому-передачі від 30.12.2004 p., а також накладною № 394 від 29.12.2004 р. та платіжними дорученнями № № 13, 14 від 09.12.2004 р.

20 листопада 2007 року, згідно укладеного Договору купівлі-продажу, Суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа ОСОБА_3 продав, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Планета-друк» купило комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла.

Вказане обладнання було передано позивачу на підставі акту прийому-передачі від 20.12.2007 року та накладної № 41 від 20.12.2007 року та оплачено покупцем згідно платіжного доручення № 2018 від 14 грудня 2007 року. Вартість майна згідно договору становить 38500,00 гривень.

В позовній заяві та в поясненнях наданих в судовому засіданні представник позивача вказує, що оскільки придбане ними стаціонарне обладнання розчинно-бетонного вузла нерозривно звязано з землею і його не можна віднести до малої архітектурної форми чи тимчасової споруди, воно є нерухомим майном.

Суд аналізуючи дані пояснення з ними погодитись не може.

Згідно ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права на які підлягають державній реєстрації. Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Враховуючи правовий режим нерухомого майна законодавець встановив спеціальний порядок набуття права власності на нерухоме майно.

Зокрема ст. 182 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість або правочинів щодо нерухомості, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.

Таким чином моментом набуття права власності на нерухоме майно є його державна реєстрація. З дослідженого в судовому засіданні Договору купівлі-продажу від 20 листопада 2007 року укладеного між Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Планета-друк» предметом даного договору є комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла. Державна реєстрація права власності на комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла не проводилась. Таким чином комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла не можна рахувати обєктом нерухомого майна.

В позовній заяві, як на правову підставу позовних вимог позивач посилається на ст. 328 Цивільного кодексу України, згідно якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом та на ст. 392 ЦК України, згідно якої власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ТзОВ «Планета-друк» документ, який підтверджує їх право власності не втрачало і право власності на комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла ніким не оспорюється. Визнання права власності на комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла їм потрібно для проведення його реконструкції.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд приходить до переконання, що позивачем не доведено, що комплекс стаціонарного обладнання розчинно-бетонного вузла є нерухомим майном та не вказано правової підстави визнання за ними права власності на дане майно, як на обєкт нерухомого майна.

На підставі викладеного, у відповідності ст. ст. 181, 182, 328, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 61, 130, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Планета-Друк» до ОСОБА_2 про визнання права власності відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін