Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/1906/15 Головуючий у 1 інстанції
Доповідач: Бєлка В.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Воробйової І.А.

Онищенко Е.А.

При секретарі: Остащенко О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» звернулось з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики посилаючись на те, що між ДП «Запорізький річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» в особі начальника Зіскуна І.В., який діяв на підставі Статуту та відповідачем, укладено договір позики від 27.12.2006 року № 393. Предметом цільової позики придбання житла.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору позивач надає безвідсоткову позику у розмірі 200000 грн. строком на 15 років. Згідно з п. 3.1 погашення заборгованості здійснюється шляхом щомісячного утримання із заробітної плати суми 1111 грн. 12 коп., починаючи з місяця наступного за місяцем підписання договору. Позивач свої зобов'язання, щодо надання позики виконав, що підтверджується платіжною відомістю від 27.12.2007 року за видатковим касовим ордером від 27.12.2007 року № 1725.

Відповідач свої зобов'язання, щодо виплати позики виконує неналежним чином і станом на 19.03.2014 року має заборгованість у сумі 130753 грн. 76 коп.

Наказом начальника ДП «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» від 6.08.2009 року № ВК-152 відповідача звільнено з роботи з посади заступника начальника ДП «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот», яку він займав за ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Посилаючись на зазначені обставини позивач, уточнивши свої вимоги, просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість станом на 18.06.2014 року в сумі 125709 грн. 32 коп. та судові витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ Судноплавна компанія «Укррічфлот» в особі філії «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» борг в сумі 125709 грн. 32 коп. та судовий збір у сумі 1307 грн. 54 коп.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що між ДП «Запорізький річковий порт» Акціонерної судноплавної компанії «Укррічфлот» в особі начальника Зіскуна І.В., який діяв на підставі Статуту та відповідачем, укладено договір позики від 27.12.2006 року № 393. Предметом цільової позики придбання житла.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору позивач надає безвідсоткову позику у розмірі 200000 грн. строком на 15 років. Згідно з п. 3.1 погашення заборгованості здійснюється шляхом щомісячного утримання із заробітної плати суми 1111 грн. 12 коп., починаючи з місяця наступного за місяцем підписання договору. Позивач свої зобов'язання, щодо надання позики виконав, що підтверджується платіжною відомістю від 27.12.2007 року за видатковим касовим ордером від 27.12.2007 року № 1725.

Відповідач свої зобов'язання, щодо виплати позики виконує неналежним чином і станом на 18.06.2014 року в сумі 125709 грн. 32 коп.

Наказом начальника ДП «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот» від 6.08.2009 року № ВК-152 відповідача звільнено з роботи з посади заступника начальника ДП «Запорізький річковий порт» АСК «Укррічфлот», яку він займав за ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

У ході розгляду справи відповідачем була подана суду заява про застосування строків позовної давності, однак суд дійшов обґрунтованого висновку, що така заява задоволенню не підлягає, оскільки позика сплачувалась ним у 2011, 2012 та 2013 роках, тому і доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Безпідставними є і доводи викладені у апеляційній скарзі, що позивач має право стягнути всю суму заборгованості лише у 2021 році, оскільки згідно п. 3.2 договору у разі звільнення робітника позивач має право достроково стягнути всю несплачену суму.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 26 січня 2015 року по цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: