Справа №461/7499/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Лялюк Є.Д.

при секретарі Станкевич Р.В.

позивача ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ві ОСОБА_4» про визнання кредитного договору недійсним з підстав невиконання його істотних умов,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Ві ОСОБА_4» про визнання кредитного договору недійсним з підстав невиконання його істотних умов.

В обґрунтування позову покликається на те, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Ві ОСОБА_4" 10 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № КБ 48383 з додатками та доповненнями. Відповідно до умов Договору Відповідач зобов'язується надати позивачу грошові кошти у розмірі 58 000,00 Доларів США строком на 25 років. Зазначає, що заява про видачу позивачу відповідачем готівки № 38-48 від 11 квітня 2008 року, не стосувалася ні депозитного ні поточного рахунка, о отже не може бути доказом видачі фізичній особі кредиту в іноземній валюті. Тобто, вищезгадана заява не могла свідчити про здійснення бухгалтерської операції щодо видачі кредитних коштів позивачу в іноземній валюті, тому просить визнати недійсним кредитний договір.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі. Просив таку задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовної заяви заперечила, та просить в позові відмовити

Дослідивши матеріали справи, суд приходить висновку, що у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Ві ОСОБА_4" 10 квітня 2008 року було укладено кредитний договір № КБ 48383 з додатками та доповненнями. Відповідно до умов Договору Відповідач зобов'язується надати позивачу грошові кошти у розмірі 58 000,00 Доларів США строком на 25 років.

В своїй позовній заяві позивач покликається на те, що заява про видачу позивачу відповідачем готівки № 38-48 від 11 квітня 2008 року, не стосувалася ні депозитного ні поточного рахунка, о отже не може бути доказом видачі фізичній особі кредиту в іноземній валюті.

Відповідно до пункту 3.1. Договору, для обліку заборгованості відповідач відкриває кредитний рахунок № 1340.840.

Згідно з пунктом 3.2. договору, надання кредиту здійснюється відповідачем впродовж семи днів, з дня укладення кредитного договору, в готівковій формі. Датою надання кредиту є дата отримання позивачем готівки у касі банку.

Відповідно до пункту 5.1. цього ж договору, відповідач зобов'язується надати Позивачу грошові кошти (кредит) у розмірі та на строк, встановленими договором.

Згідно з ст. 230 ЦК України, правочин визнається судом недійсним, якщо одна сторона навмисно замовчує існування обставин, які мають істотне значення та можуть перешкодити вчиненню правочину. Так, істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму та строк кредиту, умови та порядок його видачі і погашення, розмір порядок нарахування та виплати процентів, відповідальність сторін. Предметом договору, відповідно до актів цивільного законодавства, є умови про ті права та обов'язки, які формують основу змісту зобов'язання, яке має виконуватись сторонами на підставі укладеного договору, а також умови про ті дії, які мають вчинити сторони виконуючи та реалізовуючи охоплені предметом договору права та обов'язки і про об'єкти, що сторони мають передати одна одній. Згідно з текстом укладеного сторонами кредитного договору, такі умови договором передбачено.

З роз'яснень викладених у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», вбачається, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Представник відповідача у судовому засіданні підтвердив те, що позивач протягом певного часу сплачував кредит, що засвідчує той факт, що він погодився з цим кредитним договором. Відповідно до абз.2 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» суди повинні з'ясувати виконання банками чи іншими фінансовими установами положення статей 11, 18 21 ЗУ «Про захист прав споживачів, а також п.3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Правління Національного банку України від 10.05.2007 року №168, зареєстрованих у МЮУ 25.05.2007 року №541/13808 (щодо договорів, укладених після набрання постановою чинності), де передбачено обов'язок банків у разі надання кредиту в іноземній валюті під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за цим договором несе споживач.

Згідно з ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості. Як видно з матеріалів справи, пісоля підписання договору відповідача сплачував заборгованість. Цими діями він засвідчив, що погодився з істотними умовами договору. Тому дводи позивача про недійсність договору - є невспроможними і не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку,що позовні вимоги не знайшли підтвердження для визнання кредитного договору недійсним. За таких обставин позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 74, 88, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203, 509, 526, 528, 530, 549, 601, 610, 611, 625, 626, 1049, 1054 ЦК України, суд , -

в и р і ш и в :

В позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Ві ОСОБА_4» про визнання кредитного договору недійсним з підстав невиконання його істотних умов - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Лялюк Є.Д.