АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/108/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Пироженко С.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівОхріменко Н. І. , Захарової А. Ф.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу заступника прокурора Черкаської області Семенова В. на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом прокурора, який діє в інтересах держави, до Черкаської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за участю третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю та витребування майна із чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а :

прокурор, який діє в інтересах держави, звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, яким, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 №9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_10 та ін.)» в частині безоплатної передачі громадянину ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

- визнати незаконним та скасувати п.6 додатку до вказаного вище рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 №9-279 щодо безоплатної передачі ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1;

- визнати недійсним державний акт серії ЯГ №532772, виданий 29.03.2006 на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., та скасувати його державну реєстрацію;

- визнати недійсним державний акт серії ЯГ №532782, виданий 15.06.2006 на право власності ОСОБА_7 на земельну ділянку, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_8 та скасувати державну реєстрацію за ОСОБА_8 земельної ділянки згідно запису в Поземельній книзі від 28.12.2011 за реєстровим №:02:009:0021:3:1;

- витребувати у ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., кадастровий номер :02:009:0021:3:1, яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1246.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що під час перевірки дотримання Черкаською міською радою вимог земельного законодавства при виділенні та використанні земельних ділянок у кварталі НОМЕР_1 між АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5, встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 24.03.2006 № 9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_10 та інші)» за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблений ТОВ «Геоземпроект», та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 16.03.2006 №1365, передано безоплатно ОСОБА_6 у власність земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 1000,00 кв.м., яка розташована у кварталі НОМЕР_1 за рахунок земель Черкаської міської ради. На підставі цього рішення Черкаської міської ради ОСОБА_6 отримав державний Акт про право власності на спірну земельну ділянку.

Прокурор вважає, що вищезазначене рішення міськради не відповідає вимогам закону та має бути визнано судом незаконним та скасовано, так як спірна земельна ділянка відповідно до Генерального плану міста знаходиться на території зелених насаджень загального користування (територія парків, скверів) і вона не може передаватись під індивідуальне будівництво. Виділення цієї ділянки можливе лише за результатами розгляду містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта не передбаченого містобудівною документацією, яким би обґрунтовувались можливі зміни функціонального призначення території, за умови затвердження останнього у встановлено порядку, але на спірну земельну ділянку містобудівне обґрунтування під індивідуальну забудову відсутнє.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2014 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції заступник прокурора Черкаської області подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову. В обґрунтування вказує на те, що згідно генерального плану м. Черкаси, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 29.03.1984 №144, земельна ділянка, загальною площею 8,7966 га, до складу якої входить спірна земельна ділянка, знаходиться на території зелених насаджень загального користування (парки, сквери), тобто являє собою землі загального користування населеного пункту і розміщення на даній земельній ділянці індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд не передбачено.

Прокурор, з посиланням на норми ст.39 ЗК України, вказує, що прийняття міською радою рішень щодо розпорядження земельними ділянками повинно відбуватись у відповідності до генерального плану населеного пункту або іншої містобудівної документації.

Даних про те, що на момент прийняття оспореного рішення Черкаською міською радою від 24.03.2006, яким земельна ділянка передана безоплатно у власність ОСОБА_6, генеральний план забудови м. Черкаси не був чинним, та про те, що спірна земельна ділянка відносилась до земель житлової та громадської забудови, у матеріалах справи немає.

Прокурор вказує, що цільове призначення спірної земельної ділянки не змінювалося.

У порушення положень ч.2 ст.22 ЗУ «Про основи містобудування» та ч.2 ст.26 Закону України «Про планування і забудову території» міською радою прийнято рішення про надання спірної земельної ділянки під забудову, яка не передбачена генеральним планом міста, без розроблення містобудівного обґрунтування.

Виділення спірної земельної ділянки, було можливе, лише за результатами розгляду містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта, не передбаченого містобудівною документацією, яким би обґрунтовувалась можливість зміни функціонального призначення території, за умови затвердження останнього у встановленому порядку відповідно до п. 3.1 та п. 3.5 ДБН Б.1.1-4-2002 Черкаською міською радою. Прокурор відзначає, що таке містобудівне обґрунтування щодо спірної земельної ділянки відсутнє.

Управлінням містобудування та архітектури Черкаської обласної державної адміністрації висновку щодо можливості затвердження зміни до генерального плану м. Черкаси в частині зміни функціонального призначення території зелених насаджень загального користування на площі розміщення та відведення земельної ділянки під індивідуальну житлову забудову між АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, АДРЕСА_3 та АДРЕСА_5 по АДРЕСА_3 згідно вимог п. 3.7 ДБН Б.1.1-4-2002 не надавалось.

Указане, на думку прокурора, підтверджує те, що спірна земельна ділянка відноситься до земель, зайнятих зеленими насадженнями загального користування.

Прокурор вважає, що приналежність спірної земельної ділянки до земель, зайнятих зеленими насадженнями загального користування, підтверджено даними земельного кадастру.

Проект відведення земельної ділянки ОСОБА_6 в порушення ч.9 ст.118 ЗК України в редакції від 02.03.2006 не погоджувався із природоохоронним органом - Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області.

Прокурор стверджує, що з положень ч.9 ст.118 ЗК України, ст.16 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», постанови КМУ від 26.05.2004 №667 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок», та правових позицій Вищого адміністративного суду України, викладених в ухвалі від 07.11.2013 у справі № К-23217/10, слідує, що саме Державне управління охорони навколишнього природного середовища в Черкаській області є природоохоронним органом, який погоджує проекти відведення земельних ділянок.

Крім того, факт незаконного відчуження Черкаською міською радою спірної земельної ділянки підтверджується висновком Державної Інспекції сільського господарства в Черкаській області від 21.02.2013 №636, в якому зазначено, що спірна земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування, а тому не підлягає відведенню у приватну власність під житлову забудову, згідно ст. ст. 38, 39, 44, 51, 52, 83 ЗК України.

При винесенні оскаржуваного рішення щодо передачі спірної земельної ділянки ОСОБА_6 безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд, міською радою допущено порушення вимог ст.52 ЗК України, якою встановлено, що на землях рекреаційного призначення (до яких відноситься спірна земельна ділянка) забороняється діяльність, що перешкоджає або може перешкоджати використанню їх за призначенням, а також негативно впливає або може вплинути на природний стан цих земель.

Аналогічна позиція щодо неможливості передачі у приватну власність земель загального користування населених пунктів викладена в ухвалі колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23.05.2007.

Прокурор вказує на те, що, оскільки спірне рішення Черкаської міської ради №9-279 від 24.03.2006 суперечить вимогам чинного законодавства у частині дотримання порядку передачі земельної ділянки, погодження такої дії з відповідними органами, цільового використання земельної ділянки та заборони передачі земель вказаної категорії у приватну власність, то вказане рішення відповідно до ст.21 ЦК України, ст.59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» є незаконним та має бути скасоване судом.

У зв'язку з незаконністю рішення Черкаської міської ради №9-279 від 24.03.2006 на підставі якого ОСОБА_6 видано акт про право власності на спірну земельну ділянку, цей державний акт має бути визнаний судом недійсним, так само як і наступні державні акти про право власності на цю земельну ділянку.

Так державні акти про право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, що пов'язані з правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки (правова позиція, викладена у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19.06.2013 у справі № 6-57цс13).

Суд не оцінив докази, вказані прокурором у позові, а саме дані, викладені у висновку Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області від 21.02.2013 № 636, інформацію директора департаменту містобудування Черкаської міської ради від 20.02.2013 за № 1828-01-21.

Крім того, відповідачем ОСОБА_6 подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора, яким він просить відмовити в її задоволенні, посилаючись на те, що прокурор вибірково оскаржує передання земельних ділянок лише відповідачу у цій справі та залишає поза увагою одночасне надання іншим 22 громадянам в одному і тому місці за одних і тих же обставин інших земельних ділянок.

Згідно Генерального плану міста статус «Соснівки» визначено як парково-оздоровча зони міста. Цим планом передбачалось винесення усіх існуючих об'єктів, розміщення яких суперечить санітарним і функціональним вимогам цієї зони, за її межі, однак у порушення генплану вказаного не проводилось, а навпаки громадянам передано у власність комунальне житло, яке підлягало зносу, а в подальшому рішеннями міської ради для обслуговування цих житлових будинків громадянам передані у власність і відповідні земельні ділянки. Крім цього міською радою приймалися рішення про надання земельних ділянок, у тому числі під розміщення інших об'єктів, зокрема, 23 земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлових будинків і господарських споруд. Порушення генерального плану мало систематичний характер протягом багатьох років. Отже прокурор із систематичного багаторічного порушення генерального плану безпідставно виокремлює лише один епізод.

Згідно генерального плану на земельній ділянці, переданій ОСОБА_6, передбачалось розміщення кінотеатру, однак в його порушення в середині 80-х років, на цьому місці розміщено магазин-склад об'єднання «Черкасиплодоовоч» (землі закладів освіти, культури, охорони здоров'я, торгівлі, житлової забудови відносяться до земель громадської і житлової забудови). При проведенні інвентаризації землекористування об'єднання «Черкасиплодоовоч» у 1994 році за магазином закріплена площа 0,1033 га, а решту - 0,0905 га, віднесено до земель не наданих у власність і користування. Саме за рахунок цієї решти у подальшому і передано у власність земельну ділянку гр. ОСОБА_6

Прокурор не враховує, що згідно даних державного земельного кадастру спірна земельна ділянка - це землі не надані у власність і користування по угіддям - зелені насадження загального користування.

Оскільки ОСОБА_6 при виділенні у власність спірної земельної ділянки був підготовлений проект землеустрою щодо її відведення, апеляційні доводи про протилежне є безпідставними.

Проект відведення земельної ділянки правомірно погоджений відділом екології та раціонального природокористування виконкому Черкаської міської ради на підставі рішення Черкаської міської ради від 31.03.2005 №8-67 про затвердження «Порядку надання у користування та передачі у власність земельних ділянок у м. Черкаси», яке наразі чинне та ніким не оспорене. Міська рада протягом декількох років приймала сотні рішень про затвердження проектів відведення земельних ділянок, погоджених відділом екології та раціонального природокористування виконкому міської ради. Ухвалою ВАС України від 25.11.2014 у справі К/800/10122/13 встановлено, що надання висновків по проектам відведення відділом екології та раціонального природокористування виконкому Черкаської міської ради є правомірним.

Згідно висновку Державної інспекції сільського господарства у Черкаській області від 21.02.2013 №636 спірна земельна ділянка знаходиться на території зелених насаджень загального користування, а тому не підлягає відведенню у приватну власність під житлову забудову, однак указане спростовується тим, що прокурор та Державна інспекція сільського господарства, всупереч даних державного земельного кадастру, помилково відносять землі, за рахунок яких гр. ОСОБА_6 надана земельна ділянка, до земель рекреаційного призначення.

Так парк «Соснівський», створений рішенням міської ради від 22.07.2010 № 5-932, відноситься до земель рекреації. Згідно ст.83 ЗК України не допускається передача у приватну власність земель комунальної власності загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Зелені насадження загального користування до даного переліку не входять (парк Соснівський створений у 2010 році). Крім того ЗУ «Про мораторій на зміну цільового призначення окремих земельних ділянок рекреаційного призначення в містах та інших населених пунктах» від 17.03.2011 №3159-VI передбачає здійснення передачі у власність земельних ділянок по яким дозволи на підготовку проектів відводу прийняті до введення в дію цього закону, отже на відведення земельних ділянок рекреаційного призначення не існувало заборони.

При проведенні інвентаризації земель об'єднання «Черкасиплодоовоч» його землекористування так зменшено, що підвальне приміщення магазину-складу опинилося на земельній ділянці гр. ОСОБА_6 Наразі власником магазину-складу та спірної земельної ділянки є ОСОБА_9 Отже в силу ст. 120 ЗК України він має право на спірну земельну ділянку для обслуговування своєї нерухомості.

Прокурор не надав інформації про набрання законної сили вироком суду по порушеній кримінальній справі відносно посадової особи виконкому міської ради, який став підставою для обчислення строку позовної давності при зверненні із позовом у даній справі.

Стаття 140 ЗК України наводить вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельні ділянки серед яких немає такої підстави як скасування рішення міської ради. Згідно правової позиції ВСУ з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 №7-рп не допускається скасування рішень, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку не було встановлено порушення міською радою вимог законодавства, яке діяло на момент прийняття спірного рішення про отримання відповідачем спірної земельної ділянки у власність.

Однак з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

Так при розгляді справи встановлено, що рішенням Черкаської міської ради від 24.03.2006 №9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_10 та ін.)» за результатами розгляду проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який розроблений ТОВ «Геоземпроект», та висновку державної експертизи землевпорядної документації від 16.03.2006 №1365, передано безоплатно ОСОБА_6 у власність земельну ділянку, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 1000 кв.м., яка розташована у кварталі НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 за рахунок земель Черкаської міської ради.

На підставі вказаного рішення міської ради ОСОБА_6 29.03.2006 отримав державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯГ №532772. У подальшому ОСОБА_6, 24.05.2006 згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки продав її ОСОБА_7, який, в свою чергу, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 01.12.2011 продав її ОСОБА_8, а останній згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.05.2012, продав її ОСОБА_9, який наразі є власником спірної земельної ділянки.

Згідно положень ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Соснівського районного суду Черкаської області від 18.02.2014, який залишений без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 26.12.2014, ОСОБА_11 засуджений за ч.2 ст.367 КК України (службова недбалість, яка спричинила тяжкі наслідки) та визнаний винним у наступному.

Так він з 22.05.2003 на підставі розпорядження Черкаського міського голови №209-р(к) від 20.05.2003 працював заступником начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради, а згідно розпорядження №172-р/к від 21.06.2005 Черкаського міського голови - виконував обов'язки начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради, та вчинив службову недбалість за таких обставин.

Заступник начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради ОСОБА_11, виконуючи обов'язки начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради, внаслідок їх неналежного виконання через несумлінне ставлення до службових обов'язків, в порушення ст.ст.2, 3, 10, 12, 19, 23, 24, 26 ЗУ "Про планування і забудову територій" та пунктів 1-3 ДБН Б 1.1-4-2002 "Склад, зміст, порядок розробки, погодження та затвердження містобудівного обґрунтування", за відсутності містобудівного обґрунтування та внесення змін до генерального плану міста Черкаси, підписав та видав, зокрема, 16.03.2006 громадянину ОСОБА_6 висновок №1508/14 до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, згідно з яким погоджувалось відведення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) земельна ділянка площею 0,1 га, що розташована по АДРЕСА_1, яка згідно з генеральним планом міста Черкаси знаходяться на території зелених насаджень загального користування, а тому не підлягає відведенню у приватну власність під житлову забудову згідно ст.ст.38, 39, 44, 51, 52, 83 ЗК України, ст.ст.5, 18 ЗУ "Про основи містобудування", ст.ст.2, 3, 7, 10, 12, 23, 24, 26 ЗУ "Про планування і забудову територій".

У подальшому, на підставі цього висновку спірним рішенням Черкаської міської ради №9-279 від 24.03.2006 затверджено проект відведення земельної ділянки, площею 0,1 га, в кварталі НОМЕР_1, обмеженому АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_5, АДРЕСА_3 та надано її безоплатно у власність ОСОБА_6 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку серії ЯГ №532772 від 29.03.2006.

Таким чином, ОСОБА_11, працюючи на посаді заступника начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради, будучи службовою особою органу місцевого самоврядування, неналежним чином виконуючи свої службові обов'язки через несумлінне ставлення до них, в порушення ст.ст.13, 19 Конституції України, ст.ст.38, 39, 44, 51, 52, 83 ЗК України, ст.ст.5, 18 ЗУ "Про основи містобудування", ст.ст.1, 2, 3, 7, 10, 12, 23, 24, 26 ЗУ "Про планування і забудову територій" та пунктів 1-3 ДБН Б. 1.1-4-2002 "Склад, зміст, порядок розробки, погодження та затвердження містобудівного обґрунтування", всупереч установленого порядку вибору та надання земельних ділянок у власність та всупереч положень генерального плану міста Черкаси, в період часу з 19.12.2005 по 16.03.2006 підписав та видав, зокрема, ОСОБА_6 висновок до проекту землеустрою про можливість відведення земельної ділянки на підставі якого та згідно спірного рішення Черкаської міської ради № 9 - 279 від 24.03.2006, земельна ділянка в кварталі НОМЕР_1 обмеженого АДРЕСА_1, АДРЕСА_6, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, запроектована генеральним планом м. Черкаси під зелені насадження загального користування, незаконно вибула з комунальної власності міста Черкаси та була передана у приватну власність для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд.

При цьому відповідно до генерального плану міста Черкаси, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 29.03.1984 №144, земельні ділянки у кварталі НОМЕР_1, який розташований між вулицями: АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_5, АДРЕСА_3, знаходяться на території зелених насаджень загального користування, тобто є землями загального користування населеного пункту і розміщення на даній ділянці індивідуального житлового будинку, господарських будівель і споруд не передбачено. Відповідно до п.п."а", "в" ч. 3 ст.83 ЗК України земельні ділянки, запроектовані генеральним планом міста за функціональним призначенням під землі зелених насаджень загального користування населеного пункту, не можуть передаватися у приватну власність.

Відповідно до ст.24 ЗУ "Про планування і забудову територій", у разі якщо наміри забудови земельної ділянки не відповідають вимогам містобудівної документації та видам використання території, встановленим місцевими правилами забудови, державними нормами, орган місцевого самоврядування протягом місяця з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику висновок щодо цієї невідповідності та рекомендації стосовної можливої зміни намірів забудови земельної ділянки.

У разі відсутності місцевих правил забудови або при намірах забудови земельної ділянки за межами населеного пункту, відповідний орган виконавчої влади чи орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня реєстрації заяви (клопотання) надає заявнику згоду на розроблення містобудівного обгрунтування розміщення об'єкта.

Згідно п.п. 1.1-1.4 ДБН Б. 1.1-4-2002, містобудівне обґрунтування - це вид містобудівної документації, яка розробляється з метою обґрунтування місця розміщення об'єкта, яка поділяється: а) містобудівне обґрунтування розміщення об'єкта містобудування, що розробляється у випадку розміщення об'єкта в умовах існуючої забудови чи на вільній від неї території за відсутності затвердженої містобудівної документації (детальних планів, проектів забудови чи реконструкції кварталів, мікрорайонів і місцевих правил забудови); б) містобудівне обґрунтування внесення змін в містобудівну документацію.

У містобудівному обґрунтуванні з урахуванням діючих нормативних документів визначається комплекс умов і обмежень та встановлюються граничні параметри об'єкта, який може бути розміщений на певній ділянці, розробляються можливі варіанти територіального розміщення цього об'єкта та за необхідності обґрунтовуються зміни відповідної містобудівної документації. Розроблення містобудівного обґрунтування здійснюється комплексно в межах запланованого утворення (кварталу, групи кварталів, мікрорайону, промислового вузла), або в системі суміжних територій з урахуванням містобудівного значення об'єкта. Містобудівне обґрунтування після його затвердження в установленому порядку входить до складу матеріалів погодження місця розташування об'єкта згідно Земельного кодексу України і є підставою для прийняття відповідного рішення про надання дозволу на будівництво об'єкта. Містобудівне обґрунтування внесення змін в містобудівну документацію після його затвердження в установленому порядку є невід'ємною частиною відповідної містобудівної документації.

Отже, лише за результатами розгляду містобудівного обґрунтування розміщення об'єкта, не передбаченого містобудівною документацією, яким би обґрунтовувалась можливість зміни функціонального призначення території, за умови затвердження останнього у встановленому порядку відповідно до п.3.1. та 3.5. ДБН Б. 1.1-4-2002 Черкаською міською радою, заступник начальника управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Черкаської міської ради ОСОБА_11 мав право надати позитивні висновки щодо можливості виділення у приватну власність під індивідуальну житлову забудову земельної ділянки у кварталі НОМЕР_1, який розташований між вулицями АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_5, АДРЕСА_3, що у даному випадку не мало місця.

На підставі викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що спірним рішенням Черкаської міської ради №9 - 279 від 24.03.2006 незаконно передано у приватну власність ОСОБА_6 всупереч генеральному плану міста Черкаси без містобудівного обґрунтування щодо можливості зміни цільового призначення земельної ділянки, передбаченого ст.24 ЗУ "Про планування і забудову територій" та п.п. 1.1-1.4 ДБН Б. 1.1-4-2002, земельну ділянку, віднесену генеральним планом населеного пункту до територій зелених насаджень загального користування (парки, сквери), для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 1000 кв.м., яка розташована у кварталі НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 за рахунок земель Черкаської міської ради, отже спірне рішення та пункт 6 додатку до нього (із зазначенням переліку громадян, які отримують у власність земельні ділянки, та зазначенням цільового призначення цих земельних ділянок) в частині безоплатної передачі громадянину ОСОБА_6 спірної земельної ділянки мають бути визнані незаконними та скасованими.

Відповідно незаконним є також спірний державний акт на право власності на земельну ділянку від 29.03.2006 серії ЯГ №532772, виданий на підставі вказаного вище рішення міської ради ОСОБА_6, що тягне за собою скасування його державної реєстрації.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно, зокрема, вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

У даному випадку спірна земельна ділянка вибула з власності громади міста Черкаси незаконно, внаслідок протиправних дій службової особи органу місцевого самоврядування, що встановлено вироком суду, який набрав законної сили, отже цю земельну ділянку має бути витребувано у ОСОБА_9, який наразі є її добросовісним набувачем внаслідок укладення ряду правочинів про її продаж.

Одночасно колегія суддів вважає, що позовна вимога про визнання недійсним та скасування державної реєстрації державного акта серії ЯГ №532782, виданого 15.06.2006, на право власності на спірну земельну ділянку ОСОБА_7, з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_8, не може бути задоволена у зв'язку з безпідставністю, оскільки наразі власником спірної земельної ділянки в результаті укладення ряду правочинів щодо неї є ОСОБА_9 Указаний вище державний акт з відміткою видано на підставі цих правочинів.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно правового висновку ВСУ, викладеного у постанові від 31.10.2012 у справі №6-53цс12, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для судів України, виходячи з норм ст. 116 ЗК України рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки є необхідною передумовою виникнення права власності на земельну ділянку. За змістом ст.152 ЗК України визнання недійсним державного акта на право власності на землю як правовстановлюючого документа зазначеною нормою не передбачено (це не може бути самостійним способом захисту права у випадку якщо державний акт видається на підставі правочину чи відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування за відсутності технічної помилки в акті). Захист порушених прав власника на землю здійснюється заінтересованою особою шляхом звернення до суду з вимогою визнання недійсним відповідного рішення органу виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність земельної ділянки. Права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову до добросовісного набувача з використанням правового механізму, встановленого ст.ст. 215, 216 ЦК України (визнання правочину недійсним). Такий захист можливий лише шляхом задоволення віндикаційного позову, у разі якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 388 ЦК України, які дають право витребувати майно в добросовісного набувача.

Відповідно до ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.10.2014 слід скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу - задовольнити частково.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 жовтня 2014 року у цивільній справі за позовом прокурора, який діє в інтересах держави, до Черкаської міської ради, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, за участю третьої особи, без самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Державної інспекції сільського господарства в Черкаській області, про визнання незаконним та скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на землю та витребування майна із чужого незаконного володіння, - скасувати.

Позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Черкаської міської ради від 24.03.2006 №9-279 «Про передачу громадянам земельних ділянок у власність (ОСОБА_10 та ін.)» та п.6 додатку до цього рішення в частині безоплатної передачі громадянину ОСОБА_6 земельної ділянки, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнати недійсним державний акт серії ЯГ №532772, виданий 29.03.2006 на право власності ОСОБА_6 на земельну ділянку, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., та скасувати його державну реєстрацію.

Витребувати у ОСОБА_9 земельну ділянку, площею 1000,00 м. кв., по АДРЕСА_1, вартістю 276180,00 грн., кадастровий номер :02:009:0021:3:1, яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16.05.2012, зареєстрованого в реєстрі за №1246.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :