Номер провадження: 22-ц/785/8242/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Білгород-Дністровська міська рада «Про встановлення факту проживання однією сімєю» за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

05.03.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеною заявою, по якій просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 однією сімєю разом із ОСОБА_4, який помер 06.01.2015 року, в період з листопада 2001 року по 10 лютого 2009 року.

Заявник посилалась на те, що встановлення даного факту її необхідне для оформлення прав на спадщину, що відкрилась після смерті 06.01.2015 року ОСОБА_4, з яким ОСОБА_2 перебувала у шлюбі з 10.02 2009 року.

Заявник ОСОБА_2 до суду не зявилася, але подала до суду заяву, згідно якої заяву підтримала в повному обсязі, просила розглянути справу без її участі.

Представник заінтересованої особи Білгород-Дністровської міської ради до суду не з'явився, але подав до суду заяву, згідно з якою не заперечував проти вимог ОСОБА_2 та просив розглянути справу за відсутності представника міської ради.

ОСОБА_5-Дністровського міськрйаонного суду Одеської області від 30.04.2015 року була задоволена заява ОСОБА_2, встановлений факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, однією сімєю разом із ОСОБА_4, який помер 06.01.2015 року, в період з листопада 2001 року по 10.02.2009 року, тобто на протязі більш як 5 років, в тому числі і на час відкриття спадщини, за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Ізмаїльська,133 «А», кв. 42.

27.08.2015 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просить рішення скасувати, ухвалити у справі нове рішення про відмову у задоволенні заяви про встановлення факту, посилаючись на порушення районним судом норм матеріального та процесуального права, а також на неповне зясування районним судом обставин у справі.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Районний суд, задовольняючи заяву, дійшов висновку про встановлений факт постійного проживання ОСОБА_2 однією сімєю разом із ОСОБА_4, який помер 06.01.2015 року, в період з листопада 2001 року по 10 лютого 2009 року.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 234 та ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом вони породжують юридичні наслідки.

Відповідно до ч.6 ст.235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, на підставі ст. 256 ЦПК України, звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сімєю, посилаючись на те, що встановлення даного факту необхідне заявниці для оформлення спадщину, що відкрилась після смерті 06.01.2015 року ОСОБА_4

ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 з 10 лютого 2009 року.

ОСОБА_4 помер 9 січня 2015 року, у звязку з чим відкрилася спадщина.

Відповідно до роз'яснень викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду по суті є спір про право заявника, який випливає зі спадкових правовідносин та права на спадкове майно, оскільки із заявою про прийняття спадщини також звернулась дочка померлого ОСОБА_3, апелянт у справі.

Заявнику було відомо, що ОСОБА_3 звернулась із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, даний факт від приховала.

Районний суд справу розглянув поверхово, не перевірив наявність спадкової справи, не зясував коло спадкоємців та прийшов до помилково висновку про задоволення заяви про встановлення факту проживання однією сімєю.

Тому, колегія суддів вважає, що при вирішення питання по суті заявлених вимог, суд першої інстанції не врахував положення ч.6 ст. 235 ЦПК України згідно якої, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суду належить залишати відповідну заяву без розгляду і роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Оскільки судом першої інстанції не враховані зазначені положення, та не враховано, що встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для оформлення спадкових прав, тобто існує спір про право, тому за вказаних обставин рішення суду підлягає скасуванню, а заява - залишенню без розгляду.

Крім того, заявнику необхідно роз'яснити, що вона має право подати позов на загальних підставах, оскільки відповідно до ст.3 ЦПК України ухвала апеляційного суду не перешкоджає їй звернутися до суду з позовними вимогами за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав чи інтересів.

Керуючись ст.ст. 209,235,303,307 п.4 ч.1,309,315,317,319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 квітня 2015 року скасувати.

Заяву ОСОБА_2 «Про встановлення факту проживання однією сімєю» - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

09.12.2015 року м. Одеса