У х в а л а

16 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 вересня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 13114 гривень 72 копійки заборгованості за кредитним договором, укладеним 27 липня 2005 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 з яких: 3 193 гривні 62 копійки - заборгованості за кредитом; 9058 гривень 49 копійок заборгованості за відсотками; штраф (фіксована частина) - 250 гривень; штраф (процентна складова) - 612 гривень 61 копійки.

Вирішено питання про стягнення судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження, за касаційної скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 22 вересня 2014 року.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа надійшла заява представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: ст. ст. 257, 261, 267 ЦК України.

На підтвердження своїх доводів заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 13 липня 2011 року, 25 червня 2012 року, 10 квітня, 03 липня 2013 року та постанову Верховного Суду України від 19 березня 2014 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд судового рішення слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до п.6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України», заява про перегляд судових рішень у цивільних справах із підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, може бути подана за сукупності таких умов: судом (судами) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ неоднаково застосовано одні й ті самі норми матеріального права; справи стосуються спорів, які виникли з подібних правовідносин; має місце ухвалення різних за змістом судових рішень судом (судами) касаційної інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих самих норм матеріального права полягає, зокрема: у різному тлумаченні судами змісту і сутності правових норм, що призвело до різних висновків про наявність чи відсутність суб'єктивних прав та обов'язків учасників відповідних правовідносин; у різному застосуванні правил конкуренції правових норм при вирішенні колізій між ними з урахуванням юридичної сили цих правових норм, а також їх дії у часі, просторі та за колом осіб, тобто різне незастосування закону, який підлягав застосуванню; у різному визначенні предмета регулювання правових норм, зокрема застосуванні різних правових норм для регулювання одних і тих самих правовідносин або поширенні дії норми на певні правовідносини в одних випадках і незастосуванні цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках, тобто різне застосування закону, який не підлягав застосуванню; у різному застосуванні правил аналогії права чи закону у подібних правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових рішень означає, що суд (суди) касаційної інстанції при розгляді двох або більше справ за подібних правовідносин при однаковому їх матеріально-правовому регулюванні дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків.

Наведені заявником доводи з посиланням на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа від 13 липня 2011 року, 25 червня 2012 року, 10 квітня, 03 липня 2013 року та постанову Верховного Суду України від 19 березня 2014 року не містять ознак, які згідно вимог вищевказаної норми є підставою для перегляду судового рішення, оскільки із доданих до заяви судових рішень не вбачається однакових фактичних обставин та подібних правовідносин у порівнянні з судовим рішенням, яке оскаржується.

За таких обставин колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відмовляє у допуску до провадження Верховного Суду України зазначеної справи.

Керуючись ст. ст. 355, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за заявою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 листопада 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська