Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 січня 2015 року та рішення апеляційного суду Запорізької області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей Енергодарської міської ради, про звернення стягнення на майно та виселення,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють також в інтересах своїх неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, до ОСОБА_7, третя особа - Служба у справах дітей Енергодарської міської ради, про звернення стягнення на майно та виселення, посилаючись на те що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 25 липня 2007 року укладено кредитний договір № 14.12760, згідно з умовами якого відповідач отримав кредит в розмірі 40 000,00 доларів США зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 16,0 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном погашення 20 липня 2010 року.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 25 липня 2007 року уклали договір іпотеки № ДЗ796, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку належне йому майно, а саме: квартиру загальною площею 60,09 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області 31 жовтня 2002 року за реєстраційним номером 7725. Ціна предмету іпотеки дорівнювала 224 725,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за зазначеним вище кредитним договором у нього станом на 05 червня 2014 року утворилася заборгованість перед банком у розмірі 31 901,18 доларів США, яка складається з: 24 743,91 доларів США - заборгованість за кредитом; 4 883,45 доларів США - заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом; 734,47 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до п. 6.6 умов кредитного договору у розмірі 21,26 доларів США - штраф (фіксована частина), 1 518,09 доларів США - штраф (процентна складова).

На підставі наведеного позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 14.12760 від 25 липня 2007 року в сумі 31 901,18 доларів США, що в еквіваленті за курсом відповідно до службового розпорядження НБУ від 05 червня 2014 року становить 375 166,17 грн, звернути стягнення на квартиру загальною площею 60,09 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № Д3796 від 25 липня 2007 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також з наданням ПАТ КБ «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані і проживають у зазначеній квартирі.

Заочним рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 23 січня 2015 року позов задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у сумі 31 901,18 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ від 05 червня 2014 року становило 375 166,17 грн, звернуто стягнення на квартиру загальною площею 60,09 кв. м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки № Д3796 від 25 липня 2007 року) ПАТ «Приватбанк» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

В частині позовних вимог про виселення осіб із житлового приміщення відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 13 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено в частині правового обґрунтування щодо відмови у задоволені позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення.

ПАТ КБ «Приватбанк», не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувані ним судові рішення в частині відмови у задоволені позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу у цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи в задоволенні позову в частині виселення відповідачів, суд першої інстанції виходив із того, що до складу сім'ї відповідача, входять троє неповнолітніх дітей, Служба у справах дітей Енергодарської міської ради не дала згоди на їх виселення, тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині підстав відмови у задоволенні позовних вимог про виселення відповідачів, апеляційний суд дійшов правильного висновку про те, що іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 109 ЖК України, вимоги позивача в частині виселення, не можуть бути задоволені оскільки не має правових підстав для виселення відповідача без надання іншого житлового приміщення, як просить позивач у позовній заяві.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 18 березня 2015 року по цивільній справі № 6-39цс15.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень, а лише зводяться до переоцінки доказів. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Приватбанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа - служба у справах дітей Енергодарської міської ради, про звернення стягнення на майно та виселення.

Додані до скарги матеріали повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова