Справа № 538/130/15-ц
Провадження № 2/538/88/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2015 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Сегет Я.С.

при секретарі - Волошиній Л.О.

з участю сторін:

представника позивача КП " Лохвиця " - Тутка С.С.

відповідачів - ОСОБА_2,

ОСОБА_3, ОСОБА_4

представника відповідачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лохвиці Полтавської області цивільну справу за позовом комунального підприємства " Лохвиця " Лохвицької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про зобов'я-зання припинити дії, які порушують право користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство " Лохвиця " Лохвицької міської ради звернулося до Лохвицького районного суду з позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про зобов'язання відповідачів припинити дії, які перешкоджають у здійсненні КП " Лохвиця " права користування земельною ділянкою площею 0,3358 га в АДРЕСА_1 та припинити дії, які поля-гають вчиненні перешкод при здійсненні КП " Лохвиця " ремонтних та земельних робіт на вка-заній земельній ділянці.

В судовому засіданні представник позивача Тутко С.С. позовні вимоги підримав повністю, вважаючи, що відповідачі безпідставно перешкоджають КП " Лохвиця " при проведенні ремонт-них та земельних робіт на земельній ділянці в АДРЕСА_1.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 та представник відповідачки ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали, вважаючи, що згідно ч. 3 ст. 42 ЗК України порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та при будинкові території визначаються співвласниками.

Заслухавши учасників судового процесу, ознайомившись із матеріалами цивільної справи, дослідивши та давши оцінку доказам по справі суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікова-ною Верховною радою України 17.07.1997р., кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, ви-сунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Суд зазначає, що Конвенція про захист прав і основних свобод людини є складовою части-ною загальнонаціонального законодавства України.

Згідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Судом встановлено, що рішенням Лохвицької міської ради № 23 від 04.06.2013р. затверд-жено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості ), що посвідчує комунальному підприємству " Лохвиця " право постійного користу-вання земельною ділянкою площею 0,3358 га під об'єктом комунального господарства міста для будівництва та обслуговування багатоповерхового житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (а. с. 6).

Згідно витягу з Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншо-го речового права, 27.09.2013р. за правокористувачем комунальним підприємством " Лохвиця " Лохвицької міської ради зареєстровано право постійного користування земельною ділянкою площею 0,3358 га в АДРЕСА_1 ( а. с. 7 ).

КП " Лохвиця " відповідно до свого Статуту, здійснює ремонт та обслуговування водопро-відної та каналізаційної мережі, споруд, що забезпечують водопостачання та водовідведення спо-живачів.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача в зв'язку з аварійною ситуацією во-догону під дорогою державного значення " Київ-Суми ", що здійснював водопостачання до житло-вого будинку по АДРЕСА_2, каналізаційної насосної станції та ряду інших абонентів, КП " Лохвиця " приняло рішення щодо відновлення водопостачання зазначених вище об'єктів через прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 підземно ( методом проколу ). З цією метою було розроблено проектну документацію, погоджено шлях прокладання водогону з іншими організаціями-власниками підземних мереж, сектором архітектури та житлово-комунального гос-подарства Лохвицької райдержадміністрації, отримано дозвіл на порушення об'єкту благоустрою ( а. с. 8-10 ). 22 і 28 листопада 2014 року працівники КП " Лохвиця " намагалися із залученням зем-лерийної техніки виконати роботи по відновленню водопостачання аварійного ділянки водогону, однак їм перешкодили це зробити мешканці будинку АДРЕСА_1, заблокувавши роботу екскаватора, серед яких активними учасниками були, залучені по даній цивільній справі відпові-дачі.

Судом встановлено, що рішенням Лохвицької міської ради № 16 від 31.05.2011р. " Про на-дання дозволу на створення органів самоорганізації населення " комітету будинку АДРЕСА_1 дозволено створити органи самоорганізації населення ( а. с. 67 ). Згідно протоколу зборів жителів за місцем проживання по створенню комітету будинку АДРЕСА_1 від 13.05.2011р. і протоколу № 26 від 23.10.2011р. відповідачі по справі вибрані членами будинкового комітету, а ОСОБА_2 є його головою ( а. с. 68-72 ).

24.11.2014р. ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 звернулися з колективною заявою до прокурора Лохвицького району, міського голови Лохвицької міської ради і директора КП " Лохви-

ця ", в якій виявили категоричну незгоду щодо проведення ремонтних робіт поруч із багатоквар-тирним будинком, де вони мешкають ( а. с. 11 ). Свою незгоду із діями КП " Лохвиця " відповіда-чі виразили також в письмовій заяві від 01.12.2014р. із додатком рішення зборів мешканців бу-динку АДРЕСА_1 від 30.11.2014р. ( а. с. 12-13 ). У вказаних заявах вказано, що вони під-писані відповідачами по справі як члени будинкового комітету, при цьому ОСОБА_2 зазна-чена його головою.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути: припинення дії, яка порушує право.

Згідно ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту держав-ної реєстррації цих прав.

В ст. 152 ЗК України передбачено, що землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, при цьому захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом застосування передбачених законом, способів.

В пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. " Про прак-тику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ " зазначено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту.

Відповідно до пункту 3 Типового порядку видачі дозволів на порушення об'єктів благоуст-рою або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів, затвердже-ного постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2013р. № 870 дозвіл на порушення об'єктів благо устрою не вимагається, якщо земляні та/або ремонтні роботи проводяться, особами, які ма-ють документ, що посвідчує право власності або право користування земельною ділянкою, у тому числі право земельного сервітуту.

В статті 42 ЗК України передбачено, що:

1. Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками.

2. У разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земель-на ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування об'єднанню власників.

3. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі бу-динки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвлас-никами.

У відповідності до пункту " б " ст. 80 ЗК України суб'єктами права на землю є територіаль-ні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Згідно пункту " в " ч. 2 ст. 89 ЗК України у спільній сумісній власності перебувають земе-льні ділянки співвласників жилого будинку.

Суд враховує, що статтею 92 ЗК України визначено, що право постійного користування зе-мельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у дер-жавній або комунальній власності, без встановлення строку. При цьому, права постійного користу-вання земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають - а) підприєм-ства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності.

В ст. 10 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду " вказано, що власники квартир багатоквартирних будинків, житлових приміщень у гуртожитках можуть ство-рювати об'єднання співвласників багатоквартирного будинку відповідно до закону. Користування закріпленною за приватизованим будинком прибудинковою територією здійснюється в порядку і на умовах, передбачених Земельним кодексом України.

В ст. 5 Закону України " Про основи містобудування " закріплено, що при здійсненні місто-будівної діяльності повинні бути забезпечені урахування державних та громадських інтересів при плануванні та забудові територій, законних інтересів та вимог власників або користувачів земель-них ділянок та будівель, що оточують місце будівництва і участь громадян, об'єднань громадян в обговоренні містобудівної документації, проектів окремих об'єктів і внесення відповідних пропо-зицій до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій.

В Законі України " Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку " дано визна-чення, що асоціація власників жилих будинків ( далі - асоціація ) - юридична особа, створена для представлення спільних інтересів об'єднань; а допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування мешканців будинку ( сходові клітини, вестибюлі, перехідні шлюзи, позаквартирні коридори, коля-сочні, кладові, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші технічні приміщення ).

Конституційний Суд України в пункті 1.1 рішення № 4-рп від 02.03.2004р. у справі за конс-титуційним зверненням ОСОБА_6 та інших громадян про офіційне тлумачення положень пунк-ту 2 статті 10 Закону України " Про приватизацію державного житлового фонду " та за конститу-ційним поданням 60 народних депутатів України про офіційне тлумачення положень статей 1, 10 цього Закону ( справа про права співвласників на допоміжні приміщення багатоквартирних бу-динків ), роз'яснив, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т. ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир ( кімнат у квартирах ) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об'єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.

Встановлені в ході судового засідання фактичні обставини та системний аналіз вищезаз-начених норм діючого законодавства дає підстави вважати суду, що КП " Лохвиця " при від-новленні водопостачання до житлового будинку по АДРЕСА_2, каналізаційної насосної станції та ряду інших абонентів через прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 діяло в межах своєї компетенції, як підприємство, за яким зареєстровано право постійного користування вищевказаною земельною ділянкою площею 0,3358 га.

Суд признає юридично не обґрунтованими доводи відповідачів про те, що вони як співвлас-ники житлових приміщень у багатоквартирному будинкові мають право визначати порядок вико-ристання земельною ділянкою, на якій розташований їх багатоквартирний жилий будинок, оскіль-ки це, на їх погляд, визначено в ч. 3 ст. 42 ЗК України. Суд приходить до висновку, що у відповід-ності до приписів ч. 2 ст. 42 ЗК України, у випадку приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування об'єднанню власників, створеному в порядку, передбаченому Законом України " Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку ". Докази того, що вказане об'єднання мешканцями будинку № 26 створене, відповідачами суду надано не було. Посилання відповідачів на пункт 1.1 рішення Конституційного Суду України № 4-рп від 02.03.2004р., на думку суду є неправомірним, оскільки у вищезазначеному рішенні Конституційного Суду України питання порядку використання земельними ділянками, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, не розглядалося.

Суд зазначає, що постановою Лохвицького районного суду від 24.03.2014р. за результатами розгляду адміністративного позову власників квартир в будинку АДРЕСА_1 до Лохвицької міської ради про визнання недійсними рішення Лохвицької міської ради та встанов-лення порядку користування прибудинковою земельною ділянкою, в задоволені позовних вимог було відмовлено в повному об'ємі. Даним судовим рішенням, яке ухвалою Харківського апеляцій-ного адміністративного суду від 27.05.2014р. залишено в законній силі, підтверджено за КП " Лох-виця " право постійного корис-тування земельною ділянкою площею 0,3358 га під об'єктом кому-нального господарства міста для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_1 ( а. с. 74-79 ).

За результатами розгляду цивільної справи суд приходить до висновку, що відповідачі як члени будинкового комітету, є ініціативною групою мешканців житлового будинку АДРЕСА_1 по організації здійснення мешканцями цього будинку перешкод при виконан-ні КП " Лохвиця " ремонтних та земельних робіт на земельній ділянці біля даного будинку і, що з їх сторони в третій декаді 2014 року за участю інших мешканців цього будинку мали місце факти перешкоджання у здійсненні КП " Лохвиця " права користування прибудинковою земельною ді-лянкою біля вищевказаного житлового будинку.

За результами розгляду цивільної справи суд визнає за розумне позовні вимоги задовольнити в повному об'ємі.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Суд відмічає, що позивач КП "Лохвиця" при зверненні до суду сплатило 243,60 грн. судового збору, який підлягає стягненню по 81,20 грн. з кожного із відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4

Керуючись вимогами Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 55 Конституції України, постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 р. " Про практику засто-сування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ ", Законів України " Про приватизацію державного житлового фонду " і " Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку", рішення Конституційного Суду України № 4-рп від 02.03.2004р., ст. 16 ЦК України, ст. ст. 42, 89, 92, 125, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 15, 61, 79-89, 123,130, 209, 212-216, 218, 294 ЦПК України, суд,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву комунального підприємства " Лохвиця " Лохвицької міської ради Полтавської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити в повному об'ємі.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 припинити дії, які перешкоджають у здійсненні комунальним підприємством " Лохвиця " Лохвицької міської ради Полтавської області права користування земельною ділянкою площею 0, 3358 га, за адресою АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 припинити дії, які полягають у вчиненні перешкод при здійсненні комунальним підпри-ємством " Лохвиця " Лохвицької міської ради Полтавської області ремонтних та земельних робіт на земельній ділянці площею 0, 3358 га, за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на користь комунального підприємства " Лохвиця " Лохвицької міської ради Полтавської області ( ідентифікаційний код 37953536 м. Лохвиця вул. Журавського-32 ) судовий збір в сумі по 81,20 грн. з кожної.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Лохвицького районного суду в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ Я.С.СЕГЕТ