АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2490/15 Справа № 186/913/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Янжула С. А. Доповідач - Свистунова О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, визнання договору дарування недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, визнання договору дарування недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири, сплативши судовий збір у розмірі 202,00 грн. (а.с.1) та 243,60 грн. (а.с.19).

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 було задоволено.

Визнано договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 10 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5, недійсним в частині покупця ОСОБА_3.

Визнано покупцем за договором купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 10 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5 - ОСОБА_4.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1, укладений 24 жовтня 2013 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Визнано квартиру АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_4.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1.

Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 222,80 гривень.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 судовий збір у розмірі 222,80 гривень.

Із зазначеним рішенням суду першої інстанції не погодились відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та звернулись з апеляційною скаргою через свого представника - ОСОБА_7, в якій просили рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Вважають, що судом неправильно встановлені обставини, які мають значення для справи внаслідок неправильного їх дослідження та оцінки.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено та зазначене підтверджується матеріалами справи, що сторони у справі перебували у шлюбі з 16 лютого 2013 року, який було зареєстровано відділом РАЦС реєстраційної служби Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 19 (а.с.9). Від шлюбу спільних дітей сторони не мають. Даний факт сторонами не заперечувався.

Суд першої інстанції обґрунтовуючи свої висновки у відповідності до вимог ст.ст. 60, 69, 70, 71 СК України вважає, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо), самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права сумісної власності подружжя. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Розпоряджання майном, що є об"єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку, що виписками щодо руху коштів по рахунках, відкритих на ім'я ОСОБА_2 у ПАТ "ВТБ Банк" та ПАТ КБ "ПриватБанк" підтверджується, що за період з 16 лютого 2013 року по 23 вересня 2014 року відповідачем з рахунку НОМЕР_1 було знято 17 976,69 гривень, з рахунку НОМЕР_2 знято 19 931,53 гривень, з рахунку НОМЕР_3 приход 39 663,55 гривень, витрата 37 950,72 гривень, тобто, вважав, що факт того, що позивачка та відповідач в період шлюбу отримували кошти з банківських рахунків на придбання квартири знайшов своє підтвердження.

Крім того, суд першої інстанції вважав, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що позивачка та відповідач ОСОБА_2 домовилися з власником квартири ОСОБА_6 про те, що останній продає їм квартиру за 7 000 доларів США. 300 доларів США ОСОБА_6 отримав від позивачки та відповідача в лютому 2013 року, 4 000 доларів США отримав від них 25 липня 2013 року, залишок боргу становив 2 700 доларів США, які було витрачено відповідачем ОСОБА_2 на оформлення спадщини та квартири, що підтверджується розпискою ОСОБА_6, тобто сторони придбали вказану квартиру в період перебування шлюбу.

Доводи відповідачів та їх представника про те, що відповідачка ОСОБА_3 надавала гроші своєму синові на придбання квартири, суд першої інстанції не взяв до уваги, оскільки доказів даного факту у судовому засіданні не було здобуто.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав за необхідне позовні вимоги позивачки задовільнити у повному обсязі.

Однак, із вищезазначеними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно до вимог ст. 16 ЦК України позивач, звертаючись до суду, на власний розсуд обирає спосіб захисту, та в силу ст. 10 ЦПК України зобов"язаний довести його підстави.

У відповідності до вимог ст.. 303 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, основним предметом спору є визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 10 жовтня 2013 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5. Усі інші вимоги є фактично похідними від вищезазначеної вимоги.

Судом першої інстанції було вірно встановлено, що 25 липня 2013 року громадянин РФ ОСОБА_6, уповноважив ОСОБА_2 бути його представником з питань оформлення спадкових прав його померлого батька, котрий до дня смерті був зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 та надав ОСОБА_2, після оформлення, право продати вищевказану квартиру, що підтверджується копією довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим номером 1513.

Тобто, ОСОБА_6, як сторона у оспорюваному договорі купівлі-продажу, під час розгляду вищезазначеної справи у суді першої інстанції за позовом ОСОБА_4 не залучався до участі у справі, хоча, зазначене рішення суду може в майбутньому вплинути на права та обов"язки зазначеної особи.

Колегія суддів вважає, що при розгляді зазначеної справи судом першої інстанції у порушення вимог ст. 130 ЦПК України не вирішено питання щодо складу осіб, які братимуть участь у справі. Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права при вирішенні зазначеного спору, що є підставою для скасування рішення у справі.

Колегія суддів вважає, що не залучення під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_6 є перешкодою до ухвалення апеляційною інстанцією рішення, а саме пред"явлення позову без ОСОБА_6 - передчасним.

У зв*язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог як передчасним.

Керуючись ст.,ст.209,303,307,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 08 січня 2015 року - скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: приватний нотаріус Першотравенського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, визнання договору дарування недійсним, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на 1/2 частину квартири - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез