Справа № 404/9992/14-ц
Номер провадження 2/404/675/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі:

головуючої судді -Панфілової А.В.

при секретарі - Палій М. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської Ради та ОСОБА_3 третя особа Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції про визнання за спадкоємцем прав забудовника в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання за спадкоємцем права забудовника, на новостворений житловий будинок з надвірними будівлями за АДРЕСА_1, означений в технічному паспорті від 25 листопада 2014 року літерами «А», «Б», «Г», «Д», «К», в порядку спадкування, після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6. В обґрунтування позову зазначено, що є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6. За своє життя батьки проживали в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та їм належало 95/100 цього будинку. Інша 1/20 частина будинку належала ОСОБА_7, рідній сестрі ОСОБА_6.

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» № 108269 від 17 лютого 2014 року, вбачається, що право власності на 95/100 часток житлового будинку за АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_6, з них 39/50 часток на підставі свідоцтва про право власності від 22 березня 1972 року, 17/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 грудня 1974 року № 7848 .

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивача ОСОБА_6 померла у віці 92 роки.

Після смерті матері позивача - ОСОБА_6 відкрилася спадщина на її майно, а саме, на 95/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

Ще за життя, 12 листопада 1988 року ОСОБА_6 склала заповіт за реєстром № 4010, відповідно до якого на випадок її смерті зробила розпорядження про те, що з належної їй частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла сину ОСОБА_4 .

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6.

Спадкове майно шляхом постійного проживання прийняв ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер у віці 63 роки.

Після його смерті відкрилась спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 35973518 від 04 грудня 2013 року , у тому числі, на будинок за АДРЕСА_1, на який спадкоємець не встиг оформити правовстановлюючі документи.

Позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, на 95/100 частку житлового будинку за АДРЕСА_1.

Постановою державного нотаріуса Кіровоградської міської нотаріальної контори № 2 від 18 серпня 2014 року № 1461/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 95/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно для оформлення спадщини .

Згідно до пп. 4.18, пункту 4, глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Крім того, зазначається , що в 1982 році, ще за життя ОСОБА_6, за згодою сусідки ОСОБА_7, зазначений будинок був знесений за взаємною згодою, і на земельній ділянці, що була виділена під будівництво вказаного будинку, було збудовано два житлових будинки відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в яких і в теперішній час проживають їхні родини, а саме ОСОБА_3,. 1961 року народження, яка є племінницею позивача.

Зазначені обставити підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок (домоволодіння) від 02 листопада 1982 року, інвентарний номер 4252, реєстраційний номер правової реєстрації № 9267/34 та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 25 листопада 2014 року, інвентарна справа № 9412 .

Наразі, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, залишилась спадщина, а саме, будинок АДРЕСА_1, з надвірними будівлями, означений в технічному паспорту від 25 листопада 2014 року літерами «А», «Б», «Г», «Д», «К», на який спадкодавець не встиг оформити документи щодо здачі домоволодіння в експлуатацію та не оформив правовстановлюючі документи на нього.

Таким чином, виникають обставини, що унеможливлює реалізацію законного права позивача на прийняття спадщини за відсутністю правовстановлювального документу, у зв'язку з чим позивач просить позов задовільнити.

До судового засідання представник позивача надав заяву про підтримання позову повністю та розгляд справи у її відсутність (а. с. 86).

В судове засіданні відповідачі не з»явилися, про час і місце розгляду справи повідомлено рекомендованими листами ( а. с. 46,47) , причини неявки суду не повідомлено.

Згідно ст.169 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі .

Судом встановлено наступні факти.

ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 05 червня 1953 року (а. с. 13) та копією паспорту НОМЕР_2, виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області

04 жовтня 2002 року (а. с. 14).

Відповідно до архівної довідки ОКП «Кіровоградське обласне бюро технічної інвентаризації» № 108269 від 17 лютого 2014 року (а. с.15 ), вбачається, що право власності на 95/100 часток житлового будинку за АДРЕСА_1, зареєстровано за ОСОБА_6, з них 39/50 часток на підставі свідоцтва про право власності від 22 березня 1972 року, 17/100 часток на підставі свідоцтва про право на спадщину від 28 грудня 1974 року № 7848 (а. с. 16).

ІНФОРМАЦІЯ_5 мати позивача ОСОБА_6 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 17).

Після смерті матері позивача - ОСОБА_6 відкрилася спадщина на її майно, а саме, на 95/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1.

За життя 12 листопада 1988 року ОСОБА_6 склала заповіт за реєстром № 4010, відповідно до якого на випадок її смерті зробила розпорядження про те, що з належної їй частини житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в АДРЕСА_1, заповіла сину ОСОБА_4 (а. с. 18).

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є сином ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 19) та паспортом НОМЕР_5, виданого Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області від 26 лютого 1998 року (а. с. 20).

Спадкове майно шляхом постійного проживання прийняв ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер у віці 63 роки, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_6 (а. с. 21).

Після його смерті відкрилась спадщина, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 35973518 від 04 грудня 2013 року (а. с. 22), у тому числі, на будинок за АДРЕСА_1, на який спадкоємець не встиг оформити правовстановлюючі документи.

Згідно матеріалів спадкової справи вбачається, що позивач звернулася із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, на 95/100 частку житлового будинку за АДРЕСА_1 ( а.с. 54).

Постановою державного нотаріуса Кіровоградської міської нотаріальної контори № 2 від 18 серпня 2014 року № 1461/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 95/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1, після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно для оформлення спадщини (а. с. 23).

Згідно до пп. 4.18, пункту 4, глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус за відсутністю у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів, роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

В 1982 році, за життя ОСОБА_6, за згодою сусідки ОСОБА_7, зазначений будинок був знесений за взаємною згодою, і на земельній ділянці, що була виділена під будівництво вказаного будинку, було збудовано два житлових будинки відповідно ОСОБА_6 та ОСОБА_7, в яких і в теперішній час проживають їхні родини, а саме ОСОБА_3 1961 року народження, яка є племінницею позивача.

Зазначені обставити підтверджуються технічним паспортом на житловий будинок (домоволодіння) від 02 листопада 1982 року, інвентарний номер 4252, реєстраційний номер правової реєстрації № 9267/34 (а. с. 24-25) та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 25 листопада 2014 року, інвентарна справа № 9412 (а. с. 27-32).

На даний час , після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6, залишилась спадщина, а саме, будинок АДРЕСА_1, з надвірними будівлями, означений в технічному паспорту від 25 листопада 2014 року літерами «А», «Б», «Г», «Д», «К», на який спадкодавець не встиг оформити документи щодо здачі домоволодіння в експлуатацію та не оформив правовстановлюючі документи на нього.

Таким чином, виникають обставини, що унеможливлює реалізацію законного права позивачки ОСОБА_1 на прийняття спадщини за відсутністю правовстановлювального документу.

Згідно ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно положень статей 328, 377 ЦК України від 16.01.2003 року право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Об'єктом спадкового наступництва є спадщина (спадкове майно, спадкова маса), тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, у яких він перебував на момент смерті, які за своєю правовою природою є невіддільними від особи.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленумуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснюється згідно із законом то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

На підставі ст. 1299 ЦК України право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації.

За змістом ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

За п.3.1 узагальнення зазначається, що встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно.

Виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. При вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема положеннями ЦК УРСР 1963 року, Законами України «Про власність», «Про місцеві Ради народних депутатів тамісцеве і регіональне самоврядування», «Про державний нотаріат», Постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Міністра юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженою наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5, та іншими нормативними актами.

За змістом зазначених нормативних актів виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Також, п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено такий вид захисту цивільних прав, як визнання права.

За таких обставин, коли суб'єктивне право не визнається або створюється перешкоди в його реалізації, особи можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності, яке буде мати самостійне правове значення.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації права власності є рішення суду відносно прав на нерухоме майно.

Дослідивши матеріали справи, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку щодо задоволення позову поністю, оскільки суд вважає, що порушується право спадкування . Будинок, в якому проживав спадкодавець, був збудований у 1982 році, а законодавство того періоду не вимагало обов'язкової реєстрації права на будь-яку нерухомість.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вирішує судові витрати залишити по фактичному понесенню сторонами .

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ст. 549 ЦК України (1963), ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1220-1223, 1258, 1261, 1268-1270, 1296-1299 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» ст.ст. 11,88, 212-218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської Ради та ОСОБА_3 третя особа Реєстраційна служба Кіровоградського міського управління юстиції про визнання за спадкодавцем прав забудовника в порядку спадкування, задовольнити повністю .

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, права забудовника, на новостворений житлового будинку з надвірними будівлями за АДРЕСА_1, означений в технічному паспорту від 25 листопада 2014 року літерами «А», «Б», «Г», «Д», «К», в порядку спадкування, після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_6.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровський районний суд м. Кіровограда шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання копії рішення .

Суддя Кіровського А. В. Панфілова

районного суду

м.Кіровограда