Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демячнук С.В., Малько О.С.

секретар судового засідання: Демчук Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зменшено розмір заборгованості за аліментами на утримання неповнолітньої ОСОБА_3, що присуджені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2009 року на 2341,57 грн.

Позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 101 676, 88 грн.

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1016 гривень 76 копійок стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в який доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги те, що його захворювання не носить періодичного характеру, а є постійним, позивач постійно перебуває на лікуванні та приймає медичні препарати.

Крім того, суд не надав жодної оцінки тому, що дії позивача чи вимушена бездіяльність щодо обставин виникнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання дитини не вказують наявність вини позивача.

Просить рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2015 року скасувати в частині відмовлення в задоволенні вимог первісного позову та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, а в зустрічному позові відмовити.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 09 квітня 2009 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 присуджені аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку щомісячно.

Позивач 04 серпня 2008 року отримав тяжку травму, прооперований 22 листопада 2013 року у 2014 році йому встановлена інвалідність другої групи до 01 вересня 2015 року.

Відповідно до розрахунку державного виконавця від 19 лютого 2015 року, за період з 22 лютого 2012 по січень 2015 року розмір заборгованості ОСОБА_1 по аліментам становить 17 568, 71 грн., сторони розмір визначеної державним виконавцем заборгованості не оскаржували.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що погіршення стану здоровя, лікування та встановлення інвалідності є суттєвими обставинами і відіграють значну роль в житті позивача, тому підлягають врахуванню при вирішенні питання про зменшення розміру заборгованості за аліментами, та підставно зменшив розмір заборгованості.

Присуджуючи до стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 пеню за час прострочення сплати аліментів а розмірі 101 676,88 грн. за період з 22 лютого 2012 року по січень 2015 року, суд першої інстанції виходив лише із розрахунків, наведених відповідачем.

Колегія суддів з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитись не може, виходячи з такого.

Статтями 180, 196 СК України встановлено обов'язок батьків утримувати дитину та відповідальність платника аліментів за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Згідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки заборгованість виникає поступово і розраховується за кожен місяць, то і неустойка ( пеня) розраховується за кожен місяць окремо.

Обчислення суми неустойки повинно проводитися із визначеного державним виконавцем розміру нарахованих аліментів за місяць, суми несплачених відповідачем аліментів саме за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів, та кількості днів прострочення до сплати певної суми заборгованості, починаючи з часу невиконання рішення суду.

Факт неповного виконання платником аліментів рішення суду про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сторонами не заперечувався та підтверджується письмовим розрахунком заборгованості, складеним помісячно державним виконавцем (а.с. 5).

При ухваленні рішення суд першої інстанції дійшов правильного висновку про покладання на відповідача обовязку сплатити пеню за прострочення сплати аліментів на неповнолітню дитину.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитися із застосуванням судом першої інстанції механізмом обчислення суми пені, виходячи із збільшення суми заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці та загальної кількості днів прострочення, який не ґрунтується на вимогах закону.

Виходячи із помісячного розрахунку заборгованості платника аліментів ОСОБА_1, складеного державним виконавцем станом на 01 лютого 2015 року за період з 22 лютого 2012 року по січень 2015 року, сума неустойки дорівнюватиме 4765 грн. 20 коп., яка обчислюється у розмірі 1% відсотка від суми несплачених аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за кожен місяць прострочки, розрахованих державним виконавцем ( 179,86 грн. х 1% х 8 днів з 22 лютого2012 року по 01 березня 2012 року + 652 грн. х 1% х31 днів + 667,75 грн. х 1% х30 днів + 667,75 грн. х 1% х31 днів + 667,75 грн. х 1% х30 днів + 674,50 грн. х 1% х31 днів + 674,50 грн. х 1% х31 днів + 674,50 грн. х 1% х30 днів +687,50 грн. х 1% х31 днів + 687,50 грн. х 1% х30 днів +687,50 грн. х 1% х31 днів + 744,50 грн. х 1% х 31 днів + 744,50 грн. х 1% х28 днів +744,50 грн. х 1% х31 днів + 363 грн. х 1% х30 днів +363 грн. х 1% х31днів + 363 грн. х 1% х30 днів +363 грн. х 1% х31 днів +363 грн. х 1% х31 днів +363 грн. х 1% х31 днів +363 грн.. х 1% х30 днів +358,80 грн. х 1% х31 днів +385,80 грн. х 1% х31 днів+385,80 грн. х 1% х28 днів+385,80 грн. х 1% х31 днів+385,80 грн. х 1% х30 днів+385,80 грн. х 1% х31 днів+385,80 грн. х 1% х30 днів +396 грн. х 1% х31 днів+396 грн. х 1% х31 днів+385,80 грн. х 1% х 31 днів (заборгованість за липень 2014 року, жовтень-грудень 2014 року та лютий 2015 року відсутня).

Відповідно на користь відповідача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 22 лютого 2012 року по січень 2015 року в розмірі 4765 грн. 20 коп.

За загальними правилами відповідальності за прострочення виконання зобов'язання слід виходити із презумпції вини платника аліментів, який прострочив сплату аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Саме на відповідача, який прострочив сплату аліментів, покладається тягар доказування протилежного.

Судом першої інстанції перевірялися і визнані недоведеними заперечення відповідача щодо відсутності його вини у простроченні сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі, визначеного судовим рішенням, яке набрало законної сили, не скасовано і не змінено.

Частиною 2 ст. 196 СК України передбачено право суду зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Колегія суддів з врахуванням встановлених у справі обставин, доводів та заперечень сторін, не вбачає підстав для зменшення розміру неустойки, що складає 4765 грн. 20 коп. за період з 22 лютого 2012 по січень 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ч.2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно рішення в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1016, 76 грн. судового збору підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303,304,307, 309, 313, 317, 319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 жовтня 2015 року в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 101 676 (сто однієї тисячі шістсот сімдесяти шести) грн. 88 коп. змінити.

Зменшити суму стягнення неустойки з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за прострочення сплати аліментів з 101 676 (ста однієї тисячі шістсот семидесяти шести) грн. 88 коп. до 4765 (чотирьох тисяч сімсот шістдесяти пяти) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1016 (одна тисяча шістнадцять) 76 коп. судового збору скасувати.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

ОСОБА_4