Справа №489/7416/14-ц 16.07.2015 16.07.2015 16.07.2015
Провадження №22-ц/784/1687/15
Головуючий у першій інстанції-Коваленко І.В.
Категорія 55 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_1,

представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок Колос»

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2014 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_1

до товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок Колос»

про стягнення заборгованості

У С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ТОВ «Ринок Колос» про стягнення заборгованості.

Позивачка зазначала, що з 2 січня 2009 по 1 серпня 2013 року працювала на посаді юриста ТОВ «Ринок Колос». У лютому 2012 року вона отримала допомогу з тимчасової непрацездатності у визначеному підприємством розмірі. Проте, у липні 2012 року та при звільненні у серпні 2013 року з її заробітку було утримано 222,96 грн. як безпідставно виплачених коштів у звязку з помилково визначеною кількістю днів непрацездатності.

Посилаючись на відсутність її згоди на відрахування з заробітної плати та порушення вимог статті 127 КЗпП, ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Ринок Колос» 218, 50 грн. (з урахуванням обовязкових платежів).

Відповідач позов не визнав, посилаючись на правомірність утримання із заробітної плати ОСОБА_1

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено, з ТОВ «Ринок Колос» стягнуто 222, 96 грн. з наступним утриманням обовязкових платежів.

В апеляційній скарзі ТОВ «Ринок Колос» просило рішення скасувати та зобовязати ОСОБА_1 повернути сплачені їй на виконання судового рішення грошові кошти, посилаючись на ті ж обставини, якими заперечував позов.

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до статті 127 КЗпП України відрахування із заробітної плати можуть провадитись тільки у випадках, передбачених законодавством України. Відрахування із заробітної плати працівників для покриття їх заборгованості підприємству, де вони працюють, можуть провадитись за наказом (розпорядженням) власника або уповноваженого ним органу, в тому числі для повернення сум, зайво виплачених внаслідок лічильних помилок, якщо працівник не оспорює підстав і розміру відрахування. У цих випадках власник або уповноважений ним орган вправі видати наказ (розпорядження) про відрахування не пізніше одного місяця з дня виплати неправильно обчисленої суми.

При цьому лічильними помилками вважаються неправильності в обчисленнях, тобто розрахункові помилки, якими не вважаються помилки в застосуванні закону та інших нормативно-правових актів (пункт 24 постанови № 13 Пленуму Верховного суду України від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»).

З матеріалів справи вбачається, що з 2 січня 2009 року по 1 серпня 2013 року ОСОБА_1 працювала на посаді юриста КП «Ринок Колос», яке змінило назву на ТОВ «Ринок Колос» (а.с. 4, 5, 6).

У лютому 2012 року ОСОБА_1 було нараховано 891, 84 грн. допомоги по тимчасовій непрацездатності (а.с. 29).

У липні 2012 року перевіркою, проведеною Фондом соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, встановлено зайве нарахування та виплата матеріального забезпечення ОСОБА_1 за рахунок коштів ФСС в розмірі 222,96 грн. внаслідок порушення пункту 20 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообовязковим державним соціальним страхуванням, затвердженим постановою КМУ від 26.09.2001 р. № 1266, в частині невірного визначення кількості днів (8 днів замість 6 днів) при оплаті матеріального забезпечення, яке було виплачено в розмірі 891,74 грн., замість 668,88 грн. (а.с. 30-34).

Зайво нараховані кошти були утримані у липні 2012 року з матеріальної допомоги при народженні дитини 200 грн., та у серпні 2013 року з сум, нарахованих позивачці при звільненні, - 25,7 грн. ( а.с.14, 27,39).

Накази про здійснення відрахувань позивачем не видавались.

Встановивши ці обставини, суд першої інстанції виходив з того, що переплата ОСОБА_1 допомоги по тимчасовій непрацездатності у лютому 2012 року сталась внаслідок невірного застосування нормативно-правових актів, що регулюють порядок визначення розміру допомоги, а не внаслідок лічильної (розрахункової) помилки, а тому дійшов висновку про порушення порядку здійснення відрахувань та відсутність підстав для застосування статті 127 КЗпП.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам норм трудового законодавства.

У лютому 2015 року ТОВ «Ринок Колос» виплатило ОСОБА_1 суму за судовим рішенням.

Доводи апеляційної скарги щодо дотримання підприємством вимог трудового законодавства, були предметом дослідження судом першої інстанції, а висновки щодо цих обстави викладені у мотивувальній частині судового рішення.

Не впливають на правильність судового рішення і посилання апелянта на те, що суд безпідставно визначив суми, відраховані з заробітної плати позивачки, як заборгованість по заробітній платі, на підставі чого ОСОБА_1 порушила питання про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Оцінка характеру порушень відповідачем норм трудового законодавства, як підстава для нарахування середнього заробітку, судом першої інстанції не надавалась, що може бути зроблено лише при розгляді спору про стягнення середнього заробітку.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували висновки суду чи доводили б порушення ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Ринок Колос» відхилити, рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді