АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7825/15 р. Головуючий 1 інстанції: Єрмоленко В.Б.
Справа № 639/912/15-ц Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Коровіна С.Г., Овсяннікової А.І.

при секретарі Чабан А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харковавід 16 жовтня 2015 року посправі за скаргоюЛузановаОлександра Семеновича на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,-

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на незаконні дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 в частині винесення постанов про відкриття виконавчого провадження № 46287131 та № 46287104 від 29.01.2015 р. та просив скасувати зазначені постанови через їх фіктивність та невідповідність вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

В обгрунтування своєї скарги посилався на те, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження, які йому вручені, не містять гербової печатки, відсутні паспортні дані та ідентифікаційний податковий номер боржника, заява стягувача про відкриття виконавчого провадження складена і подана 29.10.2014 р., а в постанові вказується про звернення ОСОБА_3 з такою заявою 29.01.2015 р., що не відповідає дійсності. В подальшому ОСОБА_1 уточнив свої вимоги і вважав, що у постановах про відкриття виконавчого провадження не вказані також інші дані, що необхідні для відкриття виконавчого провадження, дати та місце народження сторін. Крім того, 09.02.2015 р., до спливу двотижневого строку на добровільне виконання рішення суду, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна та оголошення на його відчуження за виконавчим провадженням № 46287131.

У звязку з цим просив визнати незаконними та такими, що не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та скасувати вищезазначені постанови.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав свої вимоги, пояснивши по суті своєї скарги, що він не згоден з рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова, а тому вважає незаконними дії державного виконавця по відкриттю виконавчого провадження.

Представник Жовтневого ВДВС ХМУЮ проти заявлених вимог заперечував, надав копії документів виконавчого провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2015 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні скарги на дії державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції та скасування постанов про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу в повному обсязі.

Посилається на незаконність, необґрунтованість ухвали, постановлену з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушені їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 18.03.2014 р. проведено розділ житлового будинку № 99 з надвірними будівлями по вул. Колонна в м. Харкові між співвласниками ОСОБА_3 і ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 81865 грн. 50 коп. Рішення набрало законної сили 22.07.2014 р.

29.10.2014 р. Жовтневим районним судом м.Харкова видано виконавчий лист.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до п.1 ч.І ст. 19 Закону «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону: за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

29.10.2014 р. Жовтневим ВДВС ХМУЮ за заявою ОСОБА_3С виконавчий лист прийнято до виконання.

Судом встановлено, що всупереч ч.2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», якими передбачено, що державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, постанова про відкриття виконавчого провадження № 46287104 про проведення розділу житлового будинку 99 з надвірними будівлями по вул. Колонна в м. Харкові та постанова про відкриття виконавчого провадження № 46287131 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 81685 грн. 50 коп. винесені державним виконавцем Жовтневого ВДВС ХМУЮ 29 січня 2015 р., тобто, з порушенням встановленого строку.

Однак, порушення строків відкриття виконавчого провадження не є підставою для скасування вищезазначених постанов про відкриття виконавчих проваджень.

Крім того, яким чином порушені права ОСОБА_1, який є боржником у виконавчих провадженнях, тривалим відкриттям виконавчих проваджень, ним не зазначено.

Копія постанови про відкриття виконавчого провадження вручена ОСОБА_1 29.01.2015 р. та запропоновано виконати рішення суду у самостійному порядку до 7 днів.

Доводи представника заявника на те, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження є фіктивною, тому як не скріплена гербовою печаткою, обґрунтовано не прийняті судом першої інстанції і не приймаються колегією суддів.

За правилами ч.З ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Постанова про відкриття виконавчого провадження не є виконавчим документом в розумінні ст. 17 цього закону.

Вимоги до змісту виконавчого листа встановлені частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи) або номер і серія паспорта стягувача та боржника, а також інші дані, якщо вони відомі суду чиіншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи, місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо. Пунктом 6 частини першої статті 26 цього Закону встановлено, що у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам статті 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження.

Таким чином, питання про відкриття або відмову у відкритті виконавчого провадження входить виключно до компетенції державного виконавця. У постановах про відкриття виконавчого провадження у даному випадку, як і у виконавчому документі вказано ідентифікаційний номер боржника, його місце проживання, а тому інші дані, які б ідентифікували стягувача та боржника не є обов'язковими, у тому числі наявність дати народження боржника, місця його роботи, тощо.

Крім того, п.3 частини третьої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі вказаних представником заявника даних стягувача або боржника не є підставою для скасування постанов про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 25 Закону «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Частиною 3 визначено, що у постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як вбачається з постанови ВП № 46287131 про відкриття виконавчого провадження, боржнику надано строк для самостійного виконання до 7 днів, що відповідає вимогам вищезазначеного закону. Таким чином, з часу винесення постанови про відкриття виконавчого провадження та отриманні її копії боржником 29.01.2015 р., ОСОБА_1 мав можливість виконати рішення суду добровільно до 05.02.2015 р., але ані в цей строк, ані до теперішнього часу його не виконує, тому державний виконавець правомірно виніс 09.02.2015 р. постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

За змістом пункту 1 частини першої статті 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходом примусового виконання судових рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб. Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (стаття 57 Закону України «Про виконавче провадження»).

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду законна і обґрунтована, постановлена з дотриманням вимог процесуального права і підстав для її скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ч. 2 ст. 307, ст. 313, п.4 ч.1 ст.314, 315 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харковавід 16 жовтня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -