АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Ящук Т.І.

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка подана представником ОСОБА_3, на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа - Служба у справах дітей Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,

встановила:

У травні 2015 року позивач ОСОБА_4 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2, стосовно неї - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року позов задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, громадянина України, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, громадянки України.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з рішенням, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказував, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, яким встановлено, що ОСОБА_2 регулярно сплачував аліменти до квітня 2012 року.

При цьому судом було встановлено, що відсутність участі ОСОБА_2 у вихованні позивача не мало негативного впливу на загальний психологічний стан позивача, її фізичний розвиток тощо.

Вказував, що суд першої інстанції, приймаючи рішення, посилається на ст. 164 СК України, не конкретизуючи норму, тобто не вказуючи конкретну частину даної статті, фактично позбавивши відповідача батьківських прав з усіх підстав, вичерпний перелік яких наведений у ст. 164 СК України. При цьому, ці підстави не доводились в судовому засіданні і не були доведені належними доказами і не були предметом спору.

Посилався на те, що єдиною провиною відповідача є те, що він не роз'яснив державному виконавцю порядок виконання рішення про стягнення аліментів, оскільки, коли виникали питання щодо його місця роботи, відповідач надав всі необхідні документи та сплатив всю заборгованість. Той факт, що виконавець звертався до роботодавця відповідача вказує, що виконавцю відомо місце роботи відповідача. Факт заборгованості по сплаті аліментів законодавець не визначив як підставу позбавлення батьківських прав, а отже, судове рішення не ґрунтується на законі.

Вказував, що відповідач дійсно позбавлений можливості приймати участь у вихованні доньки, але не тому, що він безвідповідально ставиться до виховання доньки, а тому, що кожна спроба спілкуватися з дитиною закінчувалася заявами до правоохоронних органів.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну скаргу та просили задовольнити.

Позивач ОСОБА_4, її законний представник ОСОБА_5, представники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили відхилити апеляційну скаргу як необґрунтовану, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник третьої особи Ольховська О.В. також вважала доводи апеляційної скарги необґрунтованими та просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що 12.11.1998 року її батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась вона - ОСОБА_4

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2004 року шлюб між батьками було розірвано.

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.05.2004 року з ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання позивача в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 14.04.2004 року і до її повноліття, але не менше Ѕ неоподаткованого мінімуму доходів громадян. 12.05.2004 року було відкрито виконавче провадження, яке було закінчено 11.09.2006 року у зв'язку з передачею виконавчого листа у ВДВС Деснянського РУЮ в м. Києві, який останній не отримав. У зв'язку з чим її мати знову зверталась до суду за отриманням дублікату виконавчого листа, який вона отримала 12.06.2014 року.

Після розлучення батьки позивача проживають окремо, позивач, якій на той час було близько трьох років, залишилась проживати разом з матір'ю ОСОБА_5 Відповідач, покинувши сім'ю, байдуже ставився до проблем колишньої дружини та своєї дитини, не бажав спілкуватись з дитиною, не приходив на дні народження, не відвідував дитину ні в дитячому садочку, ні в школі, навіть не знав, в якому учбовому закладі навчається його донька.

Така поведінка батька дуже ображала позивача, яка не може зрозуміти до цього часу, чому батько до неї так байдуже ставиться, не бажає спілкуватись, проводити з нею вільний час. Коли у позивача виникли проблеми із здоров'ям, була підозра на ракову пухлину, відповідач, посилаючись на зайнятість іншими справами, відмовився відвезти свою дитину на обстеження та оплатити призначені лікарем медичні процедури.

Позивач наголосила, що на даний час всі питання, пов'язані з її вихованням та утриманням вирішує її мати та вітчим, без участі, підтримки та матеріальної допомоги з боку відповідача. Останній раз позивач бачила батька в березні 2013 року, в свою чергу відповідач, з невідомих позивачу причин, надсилає на мобільний телефон погрозливі SMS-повідомлення, при телефонних розмовах ображає позивача, що негативно впливає на емоційний стан позивача та виникає стійке бажання уникати будь-яких форм спілкування з відповідачем, що в сукупності всіх обставин спонукало позивача звернутись з цим позовом до суду про позбавлення відповідача батьківських прав.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції керувався положеннями Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, нормами ст. 150, 165, 165, 171 Сімейного кодексу України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з тих обставин, що 12 травня 2004 року на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано. Після припинення сімейно-шлюбних стосунків між батьками малолітня дитина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишилась проживати разом з матір'ю, перебуває на повному її утриманні, батько дитини самоусунувся від виховання дитини, не дбає про стан здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. До подання до суду позову спору між батьками щодо місця проживання дитини та визначення порядку спілкування і виховання дитини не виникало, з такими вимогами батько до суду не звертався.

В характеристиці учениці 10-Б класу Державної художньоїсередньої шкоди ОСОБА_4, що надана директором школи 08.04.2015 року, зазначено, що увагу вихованню та навчанню дитини приділяє мати ОСОБА_5 та вітчим - ОСОБА_10, які відвідують батьківські збори та приймають активну участь у шкільному житті дитини. За час навчання у школі батько дівчини - ОСОБА_2 жодного разу школу не відвідав, станом успішності, шкільним життям не цікавився, зв'язку з класним керівником та вчителями не підтримує.

Обставини щодо ухилення відповідача від участі у вихованні неповнолітньої ОСОБА_4 також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13

Також судом встановлено, що згідно з довідкою-розрахунком заборгованості по аліментах від 15.07.2015 року, що складена державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, станом на 01 липня 2015 року у боржника ОСОБА_2 виникла заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 34 484 грн. 62 коп.

Згідно з висновком Органу опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації від 05.08.2015 року, комісія з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням інтересів неповнолітньої ОСОБА_4, її особистого негативного ставлення до батька та тривалість цих відносин, суд першої інстанції вважав доведеними обставини ухилення батька від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, що дає підстави позбавити його батьківських прав згідно зі ст. 164 СК України, тому дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх законними, обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що суд не визначив підставу для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав щодо неповнолітньої ОСОБА_4, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки вони спростовуються змістом оскаржуваного рішення, в якому чітко визначено, що підставою позбавлення батьківських прав є ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, яка визначена пунктом 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України.

В апеляційній скарзі відповідач також посилається на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги обставини, встановлені рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, яким встановлено, що ОСОБА_2 регулярно сплачував аліменти до квітня 2012 року. Зазначеним рішенням суд встановив відсутність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, а тому при розгляді даного спору суд повинен був прийняти до уваги обставини, встановлені судовим рішенням, що набуло законної сили.

Однак такі доводи колегія суддів не приймає до уваги як підставу для скасування оскаржуваного рішення, оскільки, як вбачається зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 02 грудня 2014 року, що були залишене в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 лютого 2015 року, судом було відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав з тих підстав, що висновок комісії з питань захисту прав дитини при Шевченківській районній в м. Києві державній адміністрації було визнано судом недостатньо обґрунтованим, а виходячи із наявних у матеріалах справи доказів, суд не вбачав підстав для застосування до батька дитини такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав.

Статтею 150 СК України передбачено обов'язок батьків піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, а ст. 180 СК України - обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Нормами ст. 141 СК України встановлено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею ( ст. 157 СК).

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть були позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

В апеляційній скарзі відповідач не спростовує обставин, які суд вважав встановленими, які мають значення для справи, та не заперечує відсутність своєї участі у вихованні доньки ОСОБА_4. В судовому засіданні відповідач вказав, що періодично спілкувався з донькою, коли вона навчалася у 8-му класі. Починаючи з 9-го класу вони не спілкуються, дитина не бажає з ним спілкуватись.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що ОСОБА_5 - мати дитини та ОСОБА_10 перешкоджають спілкуванню з дитиною, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з позовом про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною ОСОБА_2 не звертався.

Посилання відповідача на існування конфліктних стосунків між ним та колишньою дружиною і її чоловіком, як на причину неможливості проявляти батьківську увагу та турботу до дочки ОСОБА_4, неможливості в зв'язку з цим брати участь у її вихованні, піклуватись про її духовний розвиток, колегія суддів вважає безпідставними і такими, що суперечать найвищим інтересам дитини, яка позбавлена батьківського піклування з боку відповідача.

Відповідно до змісту характеристики ОСОБА_4, що надана директором Державної художньої середньої школи імені Т.Г. Шевченка та класним керівником дитини, за час навчання у школі з 2012 року батько дитини ОСОБА_2 жодного разу школу не відвідав, станом успішності, шкільним життям дочки батько не цікавиться ( а.с. 17.).

При наданні висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 Орган опіки та піклування обґрунтовував його тим, що ОСОБА_2 самоусунувся від виховання доньки та нехтує батьківськими обов'язками: не виявляє турботу щодо своєї дитини, не цікавиться її особистим життям, здоров'ям та вихованням, матеріальної допомоги не надає, не відвідує дитину.

Судом першої інстанції також враховані пояснення позивача ОСОБА_4, яка наполягала на позбавленні відповідача батьківських прав, оскільки він самоусунувся від її виховання, матеріальної допомоги на її утримання не надає, не має бажання та не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров'ям, тому позивачем прийнято свідоме рішення про звернення з даним позовом до суду.

Таким чином, на підтвердження обставин, на які посилалась позивач ОСОБА_4, як на підставу для задоволення своїх вимог, вона надала відповідні докази, які судом першої інстанції оцінені в сукупності, їм надана належна правова оцінка.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом першої інстанції обставини є достатньою підставою для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти.

Інші доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи та порушення судом норм матеріального права не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Таким чином, судом першої інстанції було всебічно встановлено обставини справи, надано вірну оцінку зібраним доказам, відповідно до спірних правовідносин правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307-308, 313- 317, 218 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 18 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді: