Справа № 495/110/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

04 березня 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі головуючого - судді Смаглій М.В.

при секретарі Корженко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білгород-Дністровському справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, вказуючи, що рішенням суду було стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Але відповідачем не сплачуються аліменти, внаслідок чого створилась заборгованість по аліментам, а також неустойка за прострочення сплати аліментів.

Позивачка та її представник у судове засідання не з'явились, надали до суду заяву, згідно якої позов підтримали, просять задовольнити в повному обсязі, просять справу розглядати у їх відсутність.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що заборгованість по аліментам була сплачена до винесення рішення про стягнення аліментів з відповідача, просила в позові відмовити в повному обсязі.

У судовому засіданні встановлено, що факт батьківства було встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2014 року по справі № 1512/12254/2012, також тим же рішенням було встановлено стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто, з 13 вересня 2012 року, і до досягнення дитиною повноліття, тобто, до 01 жовтня 2025 року.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 26 травня 2014 року рішення суду першої інстанції було частково змінено в мотивувальній частині без змін резолютивної частини.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем ОСОБА_2 у період з 04 березня 2014 року по 08 травня 2014 року було сплачено аліменти.

Оплата аліментів здійснена електронними переказами через поштові відділення, про що свідчить довідка від 09.09.2014 року № 12/271-ЮК:

04 березня 2014 року № 63 на суму 3 800 грн.;

· 07 березня 2914 року № 122 на суму 1 000 грн.;

· 29 квітня 2014 року № 316 на суму 3 952 грн.;

· 07 травня 2014 року № 60 на суму 3 952 грн.;

· 08 травня 2014 року № 22 на суму 3 952 грн.;

· 08 травня 2014 року № 9062 на суму 3 952 грн.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК України, суд вважає, що для стягнення неустойки (пені) суду необхідно встановити факт заборгованості за аліментами й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки.

Однак, під час розгляду справи позивачем не було надано достовірних та допустимих доказів її права вимагати стягнення сплати неустойки, оскільки для стягнення неустойки необхідно встановити факт заборгованості за аліментами саме з вини відповідача. Але як вбачається із матеріалів справи, аліменти були сплачені відповідачем ще до вступу рішення в законну силу.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не обґрунтовані та не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, з таких підстав, суд відмовляє у задоволенні позовним вимог.

Керуючись ст.ст. 196 СК України, ст.ст. 212-215 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів - відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, або в порядку ст. 295 ЦПК України.

Суддя: