Справа № 441/2143/14 Головуючий у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Провадження № 22-ц/783/1662/15 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого-судді Приколоти Т.І.

суддів: Тропак О.В., Федоришина А.В.

з участю секретаря Іванової О.О.

з участю ОСОБА_2,ОСОБА_3,

ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, про поділ майна подружжя ,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 3 вересня 2005 року до 20 грудня 2011 року перебував у шлюбі з ОСОБА_2 Під час шлюбу за спільні кошти ними придбано автомобіль CHEVROLET Lacettі, 2010 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, яким користується відповідач. Вона згідно технічного паспорта на автомобіль є власником такого. Він (позивач) не претендує на вказаний автомобіль і просить стягнути в його користь в якості компенсації за ? частину автомобіля в сумі 60 000 грн. та залишити автомобіль у власності відповідача.

Рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4 46 625,92 грн. грошової компенсації, що складає ? вартості автомобіля CHEVROLET Lacettі, реєстраційний номер НОМЕР_1, легковий седан - В, 2010 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2. що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишивши такий автомобіль у власності ОСОБА_2 В решті позову відмовлено.

Рішення оскаржила ОСОБА_2 В апеляційній скарзі посилається на те, що рішення суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим при неповно з'ясованих обставинах справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права. Зазначає, що судом невірно встановлено розмір компенсації за частину спірного автомобіля, оскільки вона сплатила позивачу 1500 євро в якості відшкодування вартості частини автомобіля, що судом безпідставно не враховано. Просить змінити оскаржуване рішення та стягнути з неї в користь позивача 30 725 грн. як компенсацію за ? частину спільного автомобіля.

ОСОБА_4 заперечує проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення. Він визнав, що отримав від відповідача як компенсацію за спірний автомобіль 1500 євро, про що надав відповідачеві розписку.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити, оскільки суд першої інстанції в частині визначення розміру вартості частки спільного майна зробив свої висновки без належних підстав, справу вирішено без достатньої перевірки обґрунтованості позовних вимог; висновки суду не в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, встановленим на підставі повної і всебічної перевірки доказів, їх дослідження і правильної оцінки; тому з висновками суду повністю погодитися не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення повністю цим вимогам не відповідає.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 60, ч.1 ст. 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові па праві спільної сумісної власності. Вважається, то кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно зі ст.70, ст.71 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою.

Встановлено, що 3 вересня 2005 року сторони зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням суду від 20 грудня 2011 року. Перебуваючи в шлюбі, вони придбали спірний автомобіль. Частину коштів за автомобіль вони сплатили як перший внесок, а решта сплачена за рахунок кредитних коштів. Всього за автомобіль сплачено 93 251,92 грн. (а.с. 27-34). Кредитні зобов'язання перед позичальником виконані. Власником автомобіля зареєстровано ОСОБА_2

На підставі аналізу наявних у справі доказів суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що спірний автомобіль придбаний сторонами в час їх перебування в шлюбі та ведення спільного господарства, є спільною сумісною власністю подружжя та підлягає поділу між сторонами, виходячи з рівності часток. Позивач просив стягнути в його користь грошову компенсацію за ? частку спірного автомобіля, з чим погодилася відповідач.

Колегія суддів вважає, що належить погодитись із висновками суду першої інстанції в частині, що спірний автомобіль є їх спільною сумісною власністю та підлягає поділу, виходячи із рівності часток кожного із сторін у спільному майні. Відповідач користується цим автомобілем, а позивач просить про стягнення з останньої ? вартості автомобіля; відтак, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з присудженням ОСОБА_2 автомобіля та стягнення в користь позивача ? його вартості. Половина вартості автомобіля, який є предметом поділу, становить 46 625,96 грн.

Разом з тим суд першої інстанції не взяв до уваги, що 4 жовтня 2011 року відповідач сплатила позивачеві 1 500 євро як частину коштів від належної йому частки у спільно придбаному автомобілі, на підтвердження чого надала розписку позивача. Суд зробив висновок, що боргова розписка від 4 жовтня 2011 року не стосується предмету спору, який вирішується у даній справі, бо із її змісту не видається можливим встановити про наявність зобов'язань між сторонами щодо спільного майна. З такими висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Позивач визнав, що він одержав від відповідача 4 жовтня 2011 року кошти в сумі 1 500 євро в якості часткової сплати йому вартості спільно придбаного автомобіля, про що надав розписку (а.с.48). Зазначена розписка не має ознак боргової. В силу вимог ч.1 ст. 61 ЦПК України ця обставина, яка визнана позивачем, не підлягає доказуванню.

Отже, виходячи з курсу євро відносно національної валюти (гривні), колегія суддів прийшла до висновку, що в якості компенсації позивачеві його частки ? вартості спірного автомобіля підлягає стягненню 30 725 грн., з врахуванням 1 500 євро, які він одержав від відповідача 4 жовтня 2011 року. Відтак оскаржуване рішення відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1, ст.307, ст. ст. 309, 313, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Городоцького районного суду Львівської області від 25 грудня 2014 року змінити.

Позов задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3) у користь ОСОБА_4 30 725 (тридцять тисяч сімсот двадцять п'ять) грн. грошової компенсації, що складає ? вартості автомобіля CHEVROLET Lacettі, реєстраційний номер НОМЕР_1, легковий седан - В, 2010 року випуску, номер двигуна НОМЕР_2, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, залишивши вказаний автомобіль у власності ОСОБА_2.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: