РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/17996/14-а

пр. № 2-а/759/18/15

17 лютого 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Павлишиній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ІДПС Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві про скасування постанови та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом 24.10.2014 року до інспектора ІДПС Шевченківського РУ ГУ МВС України про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на ті обставини, що він 16.10.2014 року близько 03 години 20 хвилин керуючи автомобілем «Ауді А6», державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вулиці Борщагівська в місті Києві, його зупинив інспектор ДПС РУ Шевченківського району Заїнчківський Петро Петрович та не пояснюючи причини зупинки попросив у нього його посвідчення водія, після того яке він передав йому посвідчення водія, інспектор Заїнчківський П.П. наказав йому залишатися на місці зупинки, а сам пішов до машини ДПС. Десь через хвилин 20 він повернувся з протоколом про адміністративне правопорушення серії АБ2 № 985311 в якому було зазначено, що він порушивши п. 1.3 ПДР на Повітрофлотському шляхопроводі перетнув подвійну суцільну розмітку, здійснивши поворот ліворуч, при цьому жодних доказів на підтвердження цього йому не надав. Крім того у протоколі та постанові відсутні докази того, що він порушив ПДР та він взагалі рухався в іншому напрямку по вул. Чорновола.

В судове засідання відповідач не з'явився, повідомлялися належним чином про дату, час і місце розгляду справи, тому вважаю за можливе слухати справу у його відсутність.

Позивач позовні вимоги підтримав посилаючись на обставини викладені в заяві, при цьому вказував на те, що він не порушував правила дорожнього руху.

Відповідач Заїнчківський П.П. інспектор ДПС РУ Шевченківського району м. Києва заперечень на позов не надав.

Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов'язаний з'ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом'якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з'ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 222 КУпАП передбачено, що від імені органів внутрішніх справ (міліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, мають право працівники ДАІ МВС України, які мають спеціальні звання.

Судом встановлено, що відповідно протоколу серії АБ2 № 985311 від 16.10.2014 року ОСОБА_1 16.10.2014 року приблизно о 03 годині 20 хвилин по повітрофлотському шляхопроводі перетнув подвійну суцільну лінію розмітки, здійснивши поворот ліворуч (а.с.6 - протокол про адміністративне правопорушення), за що його притягнуто інспектором ІДПС до адміністративної відповідальності та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень (а.с. 7 - постанова).

Інших доказів, що засвідчують факт порушення позивачем правил дорожнього руху, матеріали справи не містять та відповідачами не надано.

Відповідно до ст. 69 ч. 1 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Отже, зважаючи на пояснення позивача, суд дійшов до висновку, що позивач не порушував правил дорожнього руху та рухався в іншому напрямку по вул. Чорновола в м. Києві, оскільки доказів на підтвердження іншого факту відповідачем надано не було.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

З урахуванням викладеного та нормативного обґрунтування, враховуючи, що відповідачем доказів в спростування обставин викладених в адміністративному позові не надано, зважаючи, що ІДПС РУ Шевченківського району м. Києва Заїнчківський П.П. порушив вимоги діючого законодавства, а саме ст. 7 КУпАП, згідно якої ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, з огляду на те, що відповідач виніс постанову, не маючи на те будь-яких законних підстав, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню, в зв'язку з чим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 7, 33, 122, 256, 258, 268, 287, 288 КУпАП, ст.ст. 69, 70, 71, 158-163, 167, 1712 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 16.10.2014 року ПС1 № 713856 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1.

Адміністративне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: