Справа №463/6541/14-ц
Провадження №2/463/475/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Леньо С. І.

з участю секретаря Станько Р.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Личаківський РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення з ОСОБА_2 на її користь матеріальної шкоди в розмірі 2 606 грн., 2000 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. судового збору.

В обґрунтування позову покликається на те, 22.07.2014р., виїжджаючи автомобілем Сузукі д.н.з. НОМЕР_5 з вул. Репіна на вул. Личаківська у м. Львові, зупинилась щоб пропустити інші транспортні засоби, які рухались по вул. Личаківській, і в цей час, відповідач, проходячи поряд, наніс удар ногою по її автомобілю, внаслідок чого в правому задньому крилі утворилась вм'ятина. Припаркувавши такий автомобіль, викликала працівників міліції та пішла слідом за відповідачем. Останній поводив себе неадекватно, кричав та погрожував людям, що зустрічались йому на шляху, а на перехресті вул. Личаківська - Мечнікова у м. Львові, розбив кіоск. Після приїзду працівників міліції, відповідача було затримано та доставлено у Личаківський РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, де вона довідалась, що ОСОБА_2 являється токсикоманом. Згідно отриманого на офіційному сервісі рахунку, вартість відновлювального ремонту становить 2 606 грн., і оскільки відповідач самостійно довів себе до стану, в якому не міг усвідомлювати значення своїх дій під час заподіяння шкоди, дану суму просить стягнути з нього в примусовому порядку, а також 2000 грн. витрат на правову допомогу, які понесла у зв'язку із захистом своїх майнових прав та сплачений судовий збір за подання згаданого позову.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені нею вимоги, дала пояснення аналогічні вищенаведеним та просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти обґрунтованості позову заперечив. Пояснив, що позивач, рухаючись по вул. Личаківській у м. Львові, де він переходив дорогу, здійснила наїзд йому на ногу, після чого він вдарив автомобіль. Вважає, що позивач порушила вимоги ПДР бо повинна була надати йому перевагу в русі. Протокол його допиту, проведеного працівниками міліції в приміщенні Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області підписав особисто, проте такого не читав, і його зміст йому не відомий. Крім того, звертає увагу, що позов до суду пред'явлено по спливу близько пів року з моменту настання пошкоджень, що ставить під сумнів обґрунтованість позову, оскільки такі пошкодження могли виникнути внаслідок іншого ДТП. Просив у задоволенні позову відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. За погодженням з позивачем та відповідачем суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, матеріали перевірки ЄО № 6153 від 23.07.2014р., проведеної працівниками Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області за заявою позивача, оцінивши в сукупності зібрані докази та ухвалюючи рішення у відповідності до вимог ст. 215 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на праві приватної власності належить автомобіль Сузукі, д.н.з. НОМЕР_5, в підтвердження чого до матеріалів справи долучено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.4).

Згідно висновку ст. о/у СРК Личаківського РВ ЛМУ ГУМВСУ у Львівській області, ОСОБА_3 (а.с.1 матеріалів № 6153), 22.07.2014р. близько 21.00 год. на вул. Личаківській у м. Львові такий автомобіль, а саме його заднє праве крило пошкоджено відповідачем. Останній в судовому засіданні цю обставину визнав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Наявність таких пошкоджень також відображено на фотознімку задньої правої частини автомобіля (а.с.5)

Згідно рахунку про оплату № 990 від 18.11.2014р. (а.с.6), вартість відновлювального ремонту становить 2 606 грн.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт заподіяння відповідачем шкоди майну позивача, і останньою доведено розмір спричинених збитків, суд вважає позов обґрунтованим та його задовольняє, не приймаючи при цьому мотивів заперечення відповідача.

Як вже згадувалось вище, факт заподіяння таких пошкоджень відповідач визнав.

За правилами ч. 2 ст. 1166 ЦК України, особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Доказів відсутності вини відповідача судом не здобуто, а враховуючи матеріали справи - встановлено протилежне, що виключає можливість звільнення відповідача від цивільно-правової відповідальності. Мотиви заперечення про те, що дане пошкодження могло бути внаслідок іншого ДТП судом до уваги не беруться, оскільки вони також зафіксовані в протоколі огляду місця події, який проведений працівниками у день вчинення протиправних дій відповідачем (а.с.6-7 матеріалів № 6153).

За таких обставин, позовна вимога є обґрунтованою, повністю відповідає нормам матеріального права, а відтак, підлягає до задоволення.

Приписи ч. 1 ст. 1186 ЦК України, якою позивач обґрунтовує позов, до даних правовідносин застосовані бути не можуть, оскільки ні під час проведення перевірки, ні під час судового розгляду не здобуто доказів перебування відповідача під дією токсичних речовин, що в загальному, не спростовує обґрунтованості позову і не може бути підставою для відмови в його задоволенні.

Оскільки відповідач, згідно представлених ним документів є інвалідом ІІІ групи, що за правилами Закону України «Про судовий збір» не звільняє його від сплати судового збору, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з нього на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн., сплата якого підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., в примусовому стягненні таких слід відмовити.

Як зазначив Пленум ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 47 Постанови № 10 від 17.10.2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справа», витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Оскільки позивачем не долучено доказів в підтвердження оплати витрат на правову допомогу в розмірі 2000 грн., такі кошти стягненню не підлягають.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 3,10,11,40,42,60,61,84,169,209,212-215,218 ЦПК України, ст. ст. 11,15,16,22,319,1166 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_4) 2 606 грн. (дві тисячі шістсот шість грн.) матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243,60 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 294,296 ЦПК України.

Суддя: Леньо С. І.