АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 688/5091/14-ц
Провадження № 22-ц/792/483/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Фанди В.П.,

суддів : Спірідонової Т.В., Купельського А.В.,

при секретарі : Дорощук О.М.

за участі: представника позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2015 року

у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ,,Кей-Колект" до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а

У листопаді 2014 року позивач, звертаючись до суду з позовом, просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, яка становить 128 884,68 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, яким є жилий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв. м. по АДРЕСА_1; виселити всіх мешканців, що проживають в даному будинку; стягнути судові витрати. Зазначав, що 27 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ПАТ ,,УкрСиббанк" було укладено кредитний договір на суму 100900 грн.. В забезпечення виконання кредитного зобов'язання того ж дня між сторонами було укладено іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передавався даний жилий будинок. 12 грудня 2011 року банк відступив позивачу відповідно до Договору факторингу та договору про відступлення права за іпотечним договором свої права вимоги до відповідача та третьої особи за кредитним та іпотечним договорами. Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2015 року позов задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки - жилий будинок з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв. м., та житловою площею 51,4 кв. м. по АДРЕСА_1 який належить ОСОБА_3 на праві особистої власності. Предмет іпотеки підлягає реалізації шляхом проведення прилюдних торгів з початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Кошти отримані

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Березюк О.Г.

Доповідач - Фанда В.П. Категорія : 44

від реалізації іпотечного майна зарахуваються на користь ТОВ "Кей-Колект" в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4. В задоволені решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі апелянт з рішенням суду не погоджується, посилається на порушення норм матеріального та процесуального законодавства, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову. Зазначає, що судом в мотивувальній частині рішення не було вирішено питання щодо пропущення строку позовної давності, наявності попередньої іпотеки, позивачем під час судового розгляду було подано заву про уточнення позовних вимог, а саме щодо зміни суми заборгованості, яку суд в порушення ст. ст. 80, 119 ЦПК України прийняв без сплати судового збору.

На апеляційному перегляді рішення суду першої інстанції представник апелянта підтримала вимоги апеляційної скарги, вважає, що її слід задовольнити з підстав вказаних у апеляції.

Представник ТОВ ,,Кей-Колект" апеляційну скаргу не визнав вважає, що в її задоволені слід відмовити.

ОСОБА_3, ОСОБА_4 на перегляд справи не з'явилися, належним чином повідомленні про день, час і місце слухання справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від 03 березня 2015 року.

Відмова у задоволенні позову про виселення не оскаржується, тому не є предметом апеляційного перегляду.

Колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності з ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 27 лютого 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, на суму 100900 грн. під 13,9 % річних, з кінцевим терміном повернення до 26 лютого 2015 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання того ж дня між банком та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки житлового будинку з належними до нього надвірними спорудами, загальною площею 106,4 кв. м., та житловою площею 51,4 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1, та належить ОСОБА_3 на праві власності.

Місцевий суд дійшов правильного висновку, що взяті на себе зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_4 не виконує належним чином, у зв'язку з чим у нього виникла за кредитним зобов'язанням заборгованість у розмірі 144 880 грн. 49 коп.. Наявність такої суми заборгованості підтверджується довідкою-розрахунком залишку заборгованості станом на 10.10.14 року, що не оспорювалося сторонами у суді першої та апеляційної інстанції.

12 грудня 2011 року ПАТ "УкрСиббанк" (назва змінена з АКІБ УкрСиббанк" на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 27 жовтня 2009 року) та ТОВ "Кей-Колект" уклали договір факторингу, згідно якого ТОВ "Кей-Колект" набуло право вимоги до боржників по вказаним кредитному та договору поруки.

Про перехід такого права внесено відповідні відомості до Державного реєстру іпотек, що підтверджується відповідним витягом від 12.03.15 року.

Дані обставини доводяться договором факторингу №1 та договором відступлення права вимоги від 12.12.2011 року.

Про укладення таких договорів ПАТ «УкрСиббанк" повідомив листами від 15.12.11 року позичальника та іпотекодавця, що підтверджується відповідними листами за вих. №12-22/26983 та №12-22/26985, списком згрупованих рекомендованих відправлень.

Посилання апелянта, представника третьої особи на неотримання їх не впливає на правильність прийняття місцевим судом рішення, так як дані особи не довели, що після укладення договору переуступки вимоги вони не змогли вносити позивачу відповідні платежі на погашення кредиту. З наданого розрахунку заборгованості, пояснень у суді першої та апеляційної інстанцій слідує, що останній платіж по кредитному договору було внесено 19.08.10 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що такі кошти після 19.08.10 року не вносилися відповідачем, апелянтом також і на рахунок ПАТ «Укрсиббанк».

При розгляді справи у місцевому суді представник ОСОБА_2 клопотала про застосування строку позовної давності. Разом із цим місцевим судом щодо цього не вмотивовано рішення. На вказану обставину посилається представник у апеляційній скарзі.

Колегія суддів не вбачає підстав щодо задоволення такого клопотання, виходячи із наступного.

На час звернення з позовом (07.11.14 року) сума заборгованості за даним кредитним договором складається із поточних прострочених платежів (тіла кредиту та відсотків) станом на 01.12.2013 року та платежів, які мали бути внесені після 01.12.2013 року по 26.02.15 року відповідно до графіку погашення кредиту. З врахуванням цього помилковим є твердження представника щодо пропуску строку позовної давності по всім щомісячним платежам.

Законодавство позовну давність визначає як певний строк для звернення до суду за примусовим захистом порушеного права або інтересу. Зі спливом строку припиняється не право особи на судовий захист, а лише можливість реалізації у примусовому порядку порушеного права. Таким чином сплив строку позовної давності щодо частини платежів по кредитному договору не припиняє основне зобов'язання, а лише виключає можливість його примусового стягнення.

Крім цього, предметом даного спору є не стягнення заборгованих коштів по кредитному договору, а звернення стягнення на предмет іпотеки. Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.03 року не передбачено можливість відмови у зверненні стягнення на іпотечне майно у зв'язку із спливом строку позовної давності щодо частини вимог.

Спірний жилий будинок 02.11.06 року був переданий ОСОБА_3 у первинну іпотеку акціонерному комерційному інноваційному банку "УкрСиббанк" на забезпечення виконання умов договору споживчого кредиту, укладеного 02.11.06 року ОСОБА_4, що підтверджується відповідним договором іпотеки.

Таким чином, як по договору іпотеки від 02.11.06 року так і по договору іпотеки від 27 лютого 2008 року іпотекодержателем є одна і та ж юридична особа - ПАТ «УкрСиббанк», який у відповідності із договором факторингу №1 та договором відступлення права вимоги від 12.12.2011 року передав свої права позивачу. За яким саме договором іпотеки (першим чи наступним) має проводитись звернення стягнення має вирішувати іпотекодержатель, що не суперечить вимогам ст.13 Закону «Про іпотеку».

Доводи апеляційної скарги, на які посилається апелянт, не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення.

Готівкою кредитування є національна валюта, тому до даних правовідносин не застосовується дія закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.14 року.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 218, 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 17 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: підпис Судді: підпис

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду В.П. Фанда