РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/20789/14-ц

Провадження: 2/643/1244/15

24.02.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Довготько Т.М.,

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 02 лютого 1996р. між нею та відповідачем було укладено та зареєстровано шлюб, про що Фрунзенським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції у Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний актовий запис № 59 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1. Від даного шлюбу мають двох спільних дітей: повнолітнього сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітню доньку - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. Сімейне життя не склалося із-за відсутності порозуміння. Шлюбні відносини не підтримують. Спільне господарство не ведеться. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Просить шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву в якій зазначила, що свої позовні вимоги вона підтримує та просить розглядати справу за її відсутності. В своїй заяві позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «ОСОБА_1».

Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує проти розірвання шлюбу, та просить слухати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 лютого 1996 року, шлюбні відносини припинені, на теперішній час спору щодо розподілу майна немає, спільне господарство не ведеться, виникли неприязні стосунки. Примирення між сторонами неможливе. У зв'язку з викладеним суд дійшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110,112,113 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 57, 60, 88, 213, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 02 лютого 1996 року у Фрунзенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 59 - розірвати.

Позивачу ОСОБА_1 після розірвання шлюбу залишити прізвище «ОСОБА_1».

Копію рішення направити до Московського відділу реєстрації актів цивільного стану м. Харкова для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про реєстрацію шлюбу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.М.Довготько