Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 березня 2015 року м. Ужгород

Судова колегія палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої-судді Кожух О.А.

суддів-Чужі Ю.Г., Кондора Р.Ю.,

при секретарі -Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Хустського районного суду від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, неповнолітніх ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, законих представників неповнолітніх відповідачів - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 - про відшкодування шкоди завданої злочином,-

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_5, та в судовому засіданні суду першої інстанції за згодою позивача та відповідачів було притягнуто в якості співвідповідачів ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, та як законних представників неповнолітніх відповідачів - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13. Позов мотивовано тим, що неповнолітні відповідачі та ОСОБА_5 в період з квітня по кінець червня 2012 року неодноразово проникали у будинок АДРЕСА_1, що належить позивачу, звідки таємно викрадали різні запасні частини до автомобілів, чим завдали ОСОБА_3 матеріальної шкоди на загальну суму 58704 грн., яку позивач просив стягнути солідарно з відповідачів, а також 5000 грн. - у відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Хустського районного суду від 25 грудня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13 по 5000 гривень матеріальної шкоди та 1000 гривень моральної шкоди з кожного, а також судові витрати по справі.

Представником позивача - ОСОБА_4 - на таке рішення подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідачами рішення суду не оскаржувалось.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання у визначений час не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток (а.с. 94-103). Представник відповідачів ОСОБА_14 надіслав клопотання про відкладеня розгляду справи у зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні. Проте неявка представника не є поважною причиною неявки у судове засідання самих відповідачів. Судова колегія, відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, розглянула справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 197 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватись на припущеннях; а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування; вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок, з питань, чи мали місце дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, вироком Хустського районного суду від 12 листопада 2013 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнано винними у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та засуджено до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75,104 КК України ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік. В задоволенні цивільного позову потерпілого відмовлено (а.с.7-10).

Постановою Хустського районного суду від 24.01.2013 кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 .у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст. 185 КК України закрито на підставі ст. 7-1 ч.1 п.3 КПК України (в ред. 1960р.) у зв'язку з застосуванням до останніх примусових заходів виховного характеру

Вищевказаним вироком суду встановлено, що ОСОБА_5 разом з неповнолітніми ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8та ОСОБА_9в період з квітня по кінець червня 2012 року неодноразово проникали у будинок АДРЕСА_1, що належить позивачу, звідки таємно викрадали різні запасні частини до автомобілів. Всього потерпілому ОСОБА_3 було завдано матеріальної шкоди на загальну суму 58704 грн. (а.с. 7-10). Ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 03.04.2014 вирок суду в частині вирішення цивільного позову скасовано, справу в цій частині повернуто на новий розгляд до суду першої інстанції в порядку цивільного судочинства, оскільки шкоди потерпілому було завдано спільними діями як засуджених, так і діями осіб, які не досягли віку кримінальної відповідальності (а.с.4-6).

Фактично, позивач оскаржує рішення суду в частині вирішення вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки у відшкодування моральної шкоди на його користь стягнуто в загальній сумі 5000 грн. - відповідно до його позовних вимог.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції вважав, що позивачем та його представником не доведено кількість та суму викраденого за заявленим позовом, та у відшкодування матеріальної шкоди стягнув з кожного по 5000 грн. - в межах визнаних відповідачами сум.

Проте, з таким висновком суду погодитись в повній мірі не можна.

Статтею 1177 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч.ч.1,2 ст 1166). Особи, спільними діями яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим (ч. 1 ст.1190 ЦК України). Статтею 1179, 1182 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої неповнолітніми особами. Суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням злочину (ч.4 ст 1193 ЦК України).

Вироком суду встановлено, що спільними діями неповнолітніх відповідачів та ОСОБА_5 потерпілому завдано матеріальну шкоду на загальну суму 58704 грн. - зазначено кількість викраденого та його вартість. Як зазначали ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в своїх показах при розгляді кримінальної справи, викрадені у ОСОБА_3 металеві предмети здавали в пункт прийому металобрухту, а за отримані кошти купували продукти харчування та використовували на власні потреби. Цивільний позов визнавали частково, оскільки крадіжки вчиняли разом з неповнолітніми ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8 (а.с.8). Законні представники неповнолітніх як особи, на яких покладено обов"язок по відшкодуванню шкоди, завданої неповнолітніми, залучені до участі в даній справі як співвідповідачі.

Виходячи із обставин вчинення злочину, враховуючи зазначені вище норми Цивільного кодексу України, з ОСОБА_5, а також законних представників неповнолітніх відповідачів - ОСОБА_10 ОСОБА_12, ОСОБА_11 та ОСОБА_13 - слід стягнути солідарно на користь ОСОБА_3 завдану йому матеріальної шкоди у розмірі 58704 грн.

Зважаючи на викладене судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково - через невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України) рішення суду в частині відшкодування матеріальної шкоди слід змінити, стягнувши на користь потерпілого ОСОБА_3 у відшкодування завданої йому матеріальної шкоди 58704 грн.

Відповідно до п. 6 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч. 3 ст 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позов ОСОБА_3 слід задовольнити повністю, то з відповідачів в дохід держави слід стягнути судовий збір в загальній сумі 587,04 грн. - по 117,41 грн. з кожного.

Керуючись ст. 304, п. 3 ч.1 ст. 307, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 25 грудня 2014 року в частині стягнення коштів у відшкодування матеріальної шкоди - змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13 на користь ОСОБА_3 58704 (п'ятдесят вісім тисяч сімсот чотири) гривні у відшкодування завданої матеріальної шкоди.

В решті рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_11, ОСОБА_13 в дохід держави по 117,41 грн. судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча Судді