Провадження №2/235/4225/15
Справа №242/2953/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2015 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі : головуючого судді Хмельової С.М.

за участю : секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", ОСОБА_2 освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплати, визнання незаконним припинення трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії по відновленню трудових правовідносин, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

02 жовтня 2015 року на адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", ОСОБА_2 освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплати, визнання незаконним припинення трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії по відновленню трудових правовідносин, стягнення моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що на підставі укладеного договору (контракту) знаходилась з відповідачем у трудових правовідносинах. Відповідно до посадового окладу, вченого звання та ступеню з урахуванням відпрацьованого часу їй щомісячно нараховувалась заробітна плата у строки, визначені ст.115 КЗпП України та колективним договором.

Починаючи з червня липня 2014 року відповідачем заробітна плата нараховувалась, але не виплачувалась з посиланням на різні причини (відсутність достатнього фінансового державного бюджету, організаційні причини, повязані з проведенням АТО та ін..).

До цього часу заборгованість по заробітній платі їй не виплачена. В добровільному порядку відповідач відмовляється виплатити вказану заборгованість та надати довідку щодо підтвердження суми заборгованості, заявляє, що трудові правовідносини починаючи з 03 листопада 2014 року ним припинені в односторонньому порядку на підставі п.6 ст.36 КЗпП України.

Установа, в якій працювала позивачка, не виплатила їй заробітну плату за липень вересень 2014 року в загальній сумі 19822,77грн. Вважає також, що має підстави заявити вимоги про стягнення суми компенсації втрати частини доходу у звязку з порушенням строку виплати, яку підтверджує виходячи із суми грошового доходу, нарахованого до виплати за спірні місяці 2014 року та невиплачені станом на травень 2015 року; індексу інфляції; індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу; величини приросту цього індексу. За її підрахунками сума цієї грошової компенсації складає 9373,08грн. Крім того, виходячи з позиції відповідача, яка свідчить, що починаючи з 03.11.2014 року фактично було припинено з нею трудові правовідносини, вважає, що має право згідно ст.117 КЗпП України вимагати виплатити їй середню заробітну плату за час затримки розрахунку починаючи з 03.11.2014 року по день фактичного розрахунку. Оскільки власником або уповноваженим ним органом на протязі тривалого часу було грубо порушено її трудові права та інтереси, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків, позивачка вважає, що є підстави для відшкодування 5000грн. моральної шкоди на її користь.

Виходячи з викладеного, позивачка просить визнати незаконними рішення, дії та бездіяльність відповідача щодо припинення трудових відносин з нею у звязку з переміщенням ДВНЗ ДонНТУ в інший населений пункт відповідно до наказу Міносвіти України від 03.10.2014 року №1129; зобовязати відповідачів виконати певні дії по відновленню з нею трудових правовідносин з дотриманням норм трудового законодавства та поновлення її на роботі, а також стягнути з відповідачів солідарно на її користь одноразово заборгованість по заробітній платі та іншим грошовим нарахуванням 19822,77грн.; компенсацію втрати частини доходу у звязку з порушенням строків їх виплати у сумі 9373,08грн., середній заробіток за час затримки розрахунку з дати припинення трудових відносин, у відшкодування моральної шкоди 5000,00грн.

Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибув, але надав до суду заяву щодо розгляду справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет ОСОБА_3, яка діє на підставі довіреності від 19 жовтня 2015 року № 1-2/1654, позовні вимоги не визнала і надала суду письмові пояснення, що, враховуючи складну суспільно-політичну ситуацію на Сході України та продовження збройного конфлікту на території міста Донецьк, з метою збереження життя та здоров'я громадян України, а також забезпечення конституційного права кожного на належні, безпечні і здорові умови і навчання згідно наказу ОСОБА_2 освіти і науки України від 03.10.2014р. № 1129 «Про організацію освітнього процесу у Донецькому національному технічному університеті» до завершення збройного конфлікту на території м. Донецьк Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність за адресою: м. Красноармійськ, площа Шибанкова, 2. Таким чином, з 22 жовтня 2014 року Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність на підконтрольній території у місті Красноармійськ Донецької області. З метою забезпечення оперативного інформування працівників і студентів, аспірантів та докторантів Університету з усіх питань, що стосуються тимчасового переведення, відповідачем на офіційному веб-сайті було розміщено інформацію та запропоновано заповнити реєстраційну заяву через мережу Інтернет або у інший доступний спосіб повідомити про продовження роботи в системі освіти України. Як вбачається з позовної заяви, позивачу відомо про наказ МОН від 03.10.2014 року №1129. Позивач ніяким чином не висловлювала намір працювати в системі освіти України, не надавала заяви про працевлаштування, з нею не укладено трудових договорів (контрактів), трудова книжка позивача не зберігається у відповідача, таким чином, у трудових відносинах з відповідачем не перебуває, що підтверджується відповідною довідкою, а документи кадрового обліку щодо позивача (особиста справа, трудова книжка тощо) у відповідача відсутні. До позовної заяви для підтвердження трудових відносин з відповідачем позивач надає копію трудової книжки, з якої вбачається, що запис про прийняття на роботу та про продовження роботи не відповідають дійсності, записи скріплено старшим інспектором відділу кадрів без зазначення ПІБ, накази, посилання на які міститься в наданій позивачем копії трудової книжки, відповідачем не видавалися; стоїть печатка, відбиток якої не співпадає з наявною в університеті печаткою, що підтверджується відповідною довідкою. З наданих позивачем копій розрахунково-платіжних відомостей вбачається, що вони виготовлені після переміщення установи на підконтрольну територію, скріплено підписом особи, яка їх підготувала, стоїть печатка, відбиток якої не співпадає з наявною в університеті печаткою, та зазначено, що документ виготовлено провідним спеціалістом ОСОБА_4. На посаді провідного спеціаліста особа ОСОБА_4 не працює, що підтверджується довідкою відділу кадрів. Відповідач вважає, що позивач не довів фактів перебування у трудових відносинах з відповідачем та наявності заборгованості по заробітній платі. Щодо звернень позивача з заявами про видачу довідок відповідач вказує на те, що звернення позивача, оформлене без зазначення місця проживання, не розглядалося. Щодо стягнення моральної шкоди позивач не надає ніяких доказів для підтвердження заподіяння їй моральної шкоди, не наводить ніяких доказів в залежності від чого розрахована саме така сума моральної шкоди, які обставини були враховані тощо. На підставі наведеного, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 освіти і науки України про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, його представник в судове засідання не з'явився, надав заперечення проти позову, просив відмовити в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно наказу ОСОБА_2 освіти і науки України від 3 жовтня 2014 року № 1129 до завершення збройного конфлікту та території м. Донецьк Донецький національний технічний університет проводить свою освітню діяльність (згідно з наявною ліцензією та освітню діяльність та сертифікатами про акредитацію) на базі Красноармійського індустріального технічного університету за адресою: м. Красноармійськ, площа Шибанкова, 2.

Відповідно до скрін-шота сторінки офіційного веб-сайту Донецького національного технічного університету від 7 жовтня 2014 року в.о. ректора ДВНЗ ДонНТУ до відома студентів, аспірантів та співробітником даного навчального закладу доведено зміст вищезазначеного наказу, роз'яснена процедура реєстрації серед тих, хто виявив бажання навчатися або працювати в ДонНТУ в системі освіти і науки України.

Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ч.1 ст.115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159, передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року. Заробітна плата (грошове забезпечення) відповідно до абз.5 п.3 зазначеного Порядку підлягає компенсації.

Як передбачено ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначеній у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до ст.117 ПЗпП у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Згідно ч.1 ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв'язку з повідомленням про порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції» іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідно до положень ст.273-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до положень ч.1 ст.57 ЦПК України доказами будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Докази повинні бути належними та допустимими.

Належними доказами ч.1 ст.58 ЦПК України визначає докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.1 ст.59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Частина 1 ст.60 ЦПК України зобов'язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом ОСОБА_2 праці, ОСОБА_2 юстиції України, ОСОБА_2 соціального захисту населення України 29.07.1993р. № 58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до п.2.4 зазначеної Інструкції усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження).

В якості доказів перебування позивачки з ДВНЗ ДонНТУ у трудових відносинах нею надана копія трудової книжки, яка містить записи про переведення, однак відсутній запис про прийняття її на роботу, записи складені без зазначення ПІБ працівника відділу кадрів, копія трудової книжки позивачки не засвідчена належним чином.

На підтвердження нарахованої, але невиплаченої заробітної плати ДВНЗ ДонНТУ позивачкою надані копії розрахунково-платіжних відомостей, заповнені 21 травня 2015 року провідним спеціалістом бухгалтерії ДВНЗ ДонНТУ ОСОБА_4, тобто вже після перенесення діяльності навчального закладу з м. Донецька до м. Красноармійська Донецької області.

Згідно довідки Донецького національного технічного університету від 19.10.2015р. № 1-2/1658 ДВНЗ «Донецький національний технічний університет» із ОСОБА_1 трудові договори не укладались. Документи кадрового обліку (трудові книжки, особові справи та картки тощо) щодо ОСОБА_1 в ДонНТУ відсутні. Жодних звернень, заяв щодо намірів працювати в системі освіти України до адміністрації університету від позивачки не надходило, трудові договори (контракти) не укладались. Накази про прийом, переведення, призначення, продовження терміну дії строкового трудового договору, затвердження на посаді тощо, на підставі яких внесені записи до трудової книжки позивачки, ДВНЗ ДонНТУ не видавались. Особи, за підписами яких зроблені записи до трудової книжки, видані розрахунково-платіжні відомості, а саме провідний спеціаліст ОСОБА_4 не працюють в ДВНЗ Донецький національний технічний університет.

Аналіз наданих позивачкою доказів щодо її перебування у трудових відносинах з ДВНЗ ДонНТУ та наявності заборгованості по заробітної плати дає суду підстави вважати їх недопустимими і такими, що не можуть бути взяті до уваги, як такі, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У зв'язку з недоведенням перебування позивачки у трудових відносинах з ДВНЗ ДонНТУ та наявністю заборгованості по заробітній платі, відсутні правові підстави й для стягнення компенсації за затримку розрахунку, середнього заробітку за час затримки розрахунку, моральної шкоди, поновлення позивачки на роботі, а також стягнення зазначених сум солідарно з ОСОБА_2 освіти і науки України.

Відповідно до ст.ст.94, 115-117, 235, 237-1 КЗпП України, п.п.2, 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001р. № 159, керуючись ст.ст.15, 57-61, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу "Донецький національний технічний університет", ОСОБА_2 освіти і науки України про стягнення заборгованості по заробітній платі та компенсації втрати її частини у зв'язку з порушенням термінів виплати, стягнення середнього заробітку за весь час затримки її виплати, визнання незаконним припинення трудового договору та зобов'язання вчинити певні дії по відновленню трудових правовідносин, стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

В судовому засіданні 1 грудня 2015 року проголошено вступну та резолютивну частини. Повний текст рішення виготовлено 6 грудня 2015 року.

Суддя Хмельова С.М.