УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, стягнення інфляційних та трьох відсотків річних,

в с т а н о в и в :

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким стягнути із ОСОБА_3 недоотриману зарплату за період з 15 липня 2005 року по 31 січня 2015 року в сумі 112 466 грн 60 коп., інфляційні нарахування у розмірі недоотриманого доходу в сумі 99 388 грн 83 коп. та три відсотки річних в сумі 40 320 грн 71 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 жовтня 2004 року приблизно о 23 годині 35 хвилин, ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки«ВАЗ-2109» державний номерний знак НОМЕР_1, рухаючись по вул. Котовського у м. Черкаси, в районі магазину «Бриг», у порушення п.п. 12.3 ПДР України при виявленні небезпеки для руху у вигляді пішохода, яку водій об'єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів до повної зупинки транспортного засобу та скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_2, який перетинав проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля. Внаслідок наїзду позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили тривалий розлад здоров'я за ознакою небезпеки для життя у вигляді: забою головного мозку важкого ступеня тяжкості, перелому кісток основи черепа, забої та садна м'яких тканин голови, рани тканин голови в лівій тім'яно-скроневій області середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров'я для життя у вигляді закритого перелому обох кісток правої гомілки в нижній третині, забої та садна тіла, при цьому водій з місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди зник.

Вказані обставини встановлені вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 квітня 2012 року, яким ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 286 КК України та ч. 1 ст. 135 КК України.

18 березня 2013 року Соснівським районним судом м. Черкаси було ухвалено рішення у цивільній справі, що набрало законної сили, за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким стягнуто майнову шкоду у розмірі 69 421 грн 96 коп. та моральну шкоду у розмірі 40 тис. грн.

Під час розгляду вищевказаної цивільної справи було проведено судово-економічну експертизу та отримано висновок за № 2023-Б від 05 грудня 2012 року, згідно якого визначений розмір матеріальних збитків від недоотриманої заробітної плати (доходу) ОСОБА_2 Суму недоотриманої зарплати експерт рахував на підставі даних статистики виходячи із середньої заробітної плати в галузі будівництва в Черкаській області, враховуючи виплачену пенсію по інвалідності другої групи. З загальної суми нарахованої зарплати штатного працівника у будівництві Черкаської області за період з 15 липня 2005 року по 31 жовтня 2012 року - 123 226 грн, була відрахована сума отриманої позивачем за цей же час пенсії по інвалідності - 59 136 грн 60 коп. В подальшому, отриману суму було стягнуто за рішенням Соснівського райсуду м. Черкаси від 18 березня 2013 р.

Згідно довідки Придніпровського ВДВС Черкаського міського управління юстиції від 06 березня 2015 року, станом на 06 березня 2015 року ОСОБА_3 перерахував кошти в загальній сумі 5 363 грн 70 коп., залишок боргу складає 106 958 грн 06 коп., у зв'язку з чим зобов'язання з погашення заборгованості по недоотриманій заробітній платі не припинило існувати.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнові збитки у вигляді недоотриманої заробітної плати в сумі 112 466 грн 60 коп., інфляційні в сумі 99 388 грн 83 коп., три відсотки річних в сумі 40 320 грн 71 коп., а всього - 252 176 грн 14 коп. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 29 жовтня 2014 року змінено рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 травня 2015 року: зменшено стягнуту судом із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму недоотриманої заробітної плати з 112 466 грн 60 коп. до 53 330 грн; зменшено стягнуту судом із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму індексації з 99 388 грн 83 коп. до 264 грн 31 коп. Рішення суду в частині стягнення із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми трьох відсотків річних - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким ці позовні вимоги залишено без задоволення. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи ухвалене у справі рішення, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, було надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, стягнення інфляційних та трьох відсотків річних.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук