РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд у складі :

головуючого - судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Соломон О.М.

з участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В СТ А Н О В И В:

Представник позивача звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування позову посилається на те, що 22 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та фізичною особою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ВLЖГА00029994.

Згідно пунктів 1.1-1.7 договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, термін повернення кредиту - 22 квітня 2014 року.

Відповідно до п. 2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у додатку №1 договору, процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75% від суми Кредиту.

В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін.

Станом на 18 серпня 2015 року заборгованість відповідача становить 38053 (тридцять вісім тисяч п'ятдесят три) гривні 62 копійки, з них:сума по тілу кредиту - 4 097 (чотири тисячі дев'яносто сім) гривень 28 копійок, сума процентів за користування кредитом - 1 785 (одна тисяча сімсот вісімдесят п'ять) гривень 23 копійки, сума по сплаті комісії за РО - 2 327 (дві тисячі триста двадцять сім) гривень 50 копійок, сума плати за пропуск платежів - 29843 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 61 копійка.

Просять суд стягнути з ОСОБА_3 заборгованість на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський ОСОБА_2» заборгованості за кредитним договором № ВLЖГА00029994 від «22» квітня 2011 року в сумі 38 053 (тридцять вісім тисяч п'ятдесят три) гривні 62 копійки.

Представник позивача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, подали письмове клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просили позов задоволити.

Представник відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в позові відмовити за безпідставністю позовних вимог. Подав до суду письмові заперечення на позовну заяву, в яких вказує, що відсутні правові підстави задоволення позовних вимог, оскільки зазначені в позовній заяві вимоги є некоректними, необґрунтованими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та чинним нормам матеріального права.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що 22 квітня 2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський ОСОБА_2» та фізичною особою ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ВLЖГА00029994.

Згідно пунктів 1.1-1.7 договору, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок, термін повернення кредиту - 22 квітня 2014 року.

Відповідно до п. 2.4.2 договору проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно в день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у Графіку погашення заборгованості зі кредитом, наведеному у додатку №1 договору, процентна ставка за договором встановлена на рівні 15% річних, щомісячна плата у вигляді комісії за управління Кредитом в розмірі 1,75% від суми Кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Із дослідженого в судовому засіданні п. 2.5.2 договору, вбачається, що позичальник зобов'язується не пізніше дати, встановленої в Графіку, поповнювати рахунок банку, вказаний у п.6 спеціальної частини договору, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за сум платежів, встановлені в графіку, а також в сумах комісії за управління кредитом.

В порушення договірних зобов'язань позичальником не було проведено погашення кредиту та відсотків за користування кредитними коштами у встановлений термін. Своє зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування коштами не провів.

Відповідач порушив свої зобов'язання щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, а також плату за управління Кредиту, які передбачені п. 2.5 Кредитного договору.

Статтею 509 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання виникають з договорів та інших правочинів. Відповідно до вимог статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до вимог статті 527 Цивільного кодексу України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання зобов'язання.

Згідно пункту 4.3. договору у випадку прострочення позичальником сплати за графіком, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити пеню, що розраховується від суми невиконаних боргових зобов'язань, строк виконання яких настав і які не були виконані на день прострочення виконання.

Ставка 0,50 % та те, що пеня розраховується за методом «факт/360», зазначено у п. 9 спеціальної частини договору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що слід стягнути із ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором, станом на 18.08.2015р. в частинні стягнення коштів по тілу кредиту в сумі - 4 097 (чотири тисячі дев'яносто сім) гривень 28 копійок, процентів за користування кредитом в сумі 1 785 (одна тисяча сімсот вісімдесят п'ять) гривень 23 копійки, коштів по сплаті комісії за РО в сумі - 2 327 (дві тисячі триста двадцять сім) гривень 50 копійок.

Що стосується позовним вимог в частині стягнення плати за пропуск платежів в сумі 29843 (двадцять дев'ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 61 коп., то суд приходить до переконання, що у вказаній частині позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого.

Так, відповідно до п. 4.2 кредитного договору у випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3 загальної частини договору при тому, що прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором перевищило 60 календарних днів, банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі 25% від суми кредиту, що становить 29 843 (Двадцять дев'ять тисяч вісімсот сорок три) гривні 61 копійка.

Однак, позивач в позовній заяві та додатків до неї, не наводить, жодних пояснень та формул за якими було розраховано вказану суму, враховуючи викладене у розрахунку заборгованості сума боргу в розмірі 26115,3 грн. виникла 23.04.2015 року.

Суд, рахує, що позивач безпідставно і необґрунтовано нараховує санкції, а саме плату за пропуск платежів. Відповідно до її. 4.2. договору "У випадку невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, при тому, що прострочення виконання боргових зобов'язань за договором перевищило 60 кал. днів. Банк має право вимагати від позичальника додатково сплатити банку штраф у розмірі, зазначеному в п.8 Спеціальної частини договору."

Відповідно до п. 3.3.3. договору посилання на який міститься у п. 4.2. "у випадку прострочення виконання будь-яких боргових зобов'язань за договором, не пізніше 10 кал. днів з дати отримання письмової вимоги банку надати до банку документальне підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку".

Відповідно до п. 8 спеціальної частини договору передбачено розмір штрафу, передбаченого п. 4.2. Договору 25% від суми кредиту (відповідно до п. 1 спеціальної частини сума кредиту 7000 грн.). Отже, при застосуванні санкції передбаченої п. 4.2. Договору повинні бути дотримані ряд умов: невиконання позичальником обов'язку, передбаченого п. 3.3.3. загальної частини договору, а саме: не надання банку документального підтвердження отримуваного доходу: наявність доказів отримання позичальником письмової вимоги банку про надання документального підтвердження отримуваного доходу (п. 3.3.3.), прострочення у наданні позичальником документального підтвердження складає більше як 10 днів з моменту отримання вимоги (п. 3.3.3.), факт прострочення виконання боргових зобов'язань протягам більше як 60 днів (п. 4.2.).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 нього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд рахує, що у позивача відсутні докази, що підтверджують факт отримання відповідачем вимоги про надання документального підтвердження отримуваного поточного доходу за останні півроку.

Крім того, судом встановлено, що у відповідності до п. 4.2. позивач вказує на суму штрафу у розмірі 29843,61 грн. При цьому, розмір штрафу відповідно до п. 8 спеціальної частини договору жодними доказами не доведений.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір, оскільки позивач звільнена від сплати збору. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави, судові витрати по справі в розмірі 487 грн. 20 коп.

На підставі ст. 267, 536, 549, 525, 610, 623, 624, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 (інд. код. НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Всеукраїнський ОСОБА_2 (ПАТ "ВіЕйБі Банк") заборгованість за кредитним договором № ВLаЖГА00029994 від 22.04.2011р. в сумі по тілу кредиту - 4 097 (чотири тисячі дев'яносто сім) гривень 28 копійок, суми процентів за користування кредитом - 1 785 (одна тисяча сімсот вісімдесят п'ять) гривень 23 копійки, суми по сплаті комісії за РО - 2 327 (дві тисячі триста двадцять сім) гривень 50 копійок.

Стягнути із ОСОБА_3 (інд. код. НОМЕР_1) на користь держави витрати по справі в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. судовий збір.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Кучина Н.Г.