Справа № 591/9100/14-ц
Провадження № 2/591/283/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого-судді Янголя Є.В., при секретарі Журба А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державного вищого навчального закладу „Українська академія банківської справи Національного банку України" про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення коштів та спонукання до видачі наказу про переведення на інше місце роботи,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом про скасування наказу відповідача від 03.11.2014 року про її звільнення з посади у зв'язку з виходом на роботу основного працівника, поновлення її на посаді бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного вищого навчального закладу «Українська академія банківської справи Національного банку України», стягнення з відповідача на її користь заробітної плати за час вимушеного прогулу, різниці в заробітній платі яку б вона отримувала продовжуючи працювати на посаді бухгалтера 2 категорії і тією заробітною платою, яку вона отримує на тимчасовій посаді та про зобов'язання відповідача видати наказ про її переведення на посаду бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного вищого навчального закладу «Українська академія банківської справи Національного банку України» з 14.10.2014 року. Рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць просила звернути до негайного виконання.

Позов мотивує тим, що вона з 02.01.2013 року працювала на посаді бухгалтера І категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного вищого навчального закладу "Українська академія банківської справи Національного банку України" на період відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_2 У вересні 2014 року було звільнено з роботи бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_3, яка виконувала обов'язки касира. Адміністрацією академії їй було запропоновано зайняти вказану вакантну посаду та вона погодилася з пропозицією адміністрації про переведення на посаду бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира). Отримавши її згоду, відповідачем 02.10.2014р. було направлено подання № 24-008/2210 до Національного банку України для погодження мого переведення. З 14.10.2014р., тобто після направлення адміністрацією академії до НБУ погодження про переведення, її фактично було допущено до роботи бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира). 27.10.2014р. академією отримано погодження №17-119/61984 від 24.10.2014р. Національного банку України про її переведення на посаду бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира). Після отримання вказаного погодження керівник академії вчинив відповідне письмове розпорядження про її переведення у вигляді резолюції "...до виконання". Зазначені обставини на її думку свідчать, що вона, як працівник, та академія, як роботодавець, за згодою НБУ, чітко висловили у письмовій формі своє волевиявлення на її переведення. Проте, ігноруючи погодження Національного банку України та розпорядження керівника академії, без будь-яких причин чи пояснень, наказ про моє переведення не був виданий. Враховуючи її згоду на переведення та дії адміністрації академії щодо направлення 02.10.2014р. подання до Національного банку України на погодження її переведення, фактичний допуск мене з 14.10.2014 року до роботи на посаді бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира), отримання згоди НБУ на її переведення, вчинення керівником академії на погодженні НБУ письмового розпорядження про її переведення, вважає, що фактично між нею та відповідачем був укладений трудовий договір на виконання нею роботи на посаді бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира). Також доказами того, що її було фактично допущено до роботи на посаді бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира) на погляд позивачки є факти внесення змін до її посадової інструкції бухгалтера 1-ї категорії та укладання договору про повну матеріальну відповідальність. Не дивлячись на вказані обставини, замість належного оформлення трудових відносин, які склалися між нею та відповідачем з 14.10.2014 року, а саме видачі наказу про переведення на посаду бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира), 03.11.2014 року її було звільнено з посади бухгалтера 1 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності у зв'язку з виходом на роботу основного працівника (п.2 ст.36 КЗпП України). Щоб не залишитися взагалі без роботи, вона змушена була погодитися на пропозицію адміністрації працевлаштуватися тимчасово на посаду працівника, що знаходиться у відпусці по досягненні дитиною трирічного віку. Враховуючи викладене вважає, що відповідно до ст. 24 КЗпП України (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) між нею та відповідачем був укладений трудовий договір, так як її фактично було допущено до роботи на посаді бухгалтера 2 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності (виконання обов'язків касира). Також вважає, що всупереч вимогам ст. 22 КЗпП України їй було необґрунтовано відмовлено у прийнятті на роботу.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали.

Позивачка додатково пояснила, що вказану нею посаду їй запропонувала головний бухгалтер, 14.10.2014 року були внесені зміни до її посадових обов'язків бухгалтера 1-ї категорії та з цієї дати вона фактично була допущена до роботи на посаді бухгалтера 2-ї категорії, при цьому виконувала всі обов'язки бухгалтера 2-ї категорії, а не їх частину. Перебуваючи на тимчасовій роботі і надавши згоду 02.10.2014р. на переведення на постійну роботу на посаду бухгалтера 2 категорії (касира), після цього не могла погіршувати свої трудові права, а тому не давала і не могла надавати згоду 14.10.2014р. лише на тимчасове виконання цієї роботи, залишаючись на роботі по строковому трудовому договору. Її підпис на змінах до посадової інструкції є доказом ознайомлення з вказаними змінами, а не доказом погодження на тимчасове виконання обов'язків бухгалтера 2 категорії (касира), про це свідчить напис на змінах до інструкції про те, що вона з інструкцією ознайомлена. Оскільки зміни до посадової інструкції були внесені вже після отримання адміністрацією академії її згоди на переведення на постійну роботу на посаду бухгалтера 2 категорії (касира) та направлення відповідачем 02.10.2014р. подання до Національного банку України для погодження її переведення на постійну роботу на посаду бухгалтера 2 категорії (касира), вона була впевнена про постійне виконання цієї роботи. Крім того, вона виконувала обов'язки бухгалтера 2 категорії (касира) не у разі тимчасової відсутності касира, а у зв'язку із звільненням попереднього працівника, тобто постійно. Після 14.10.2014р., коли вона фактично була допущена до роботи бухгалтера 2 категорії (касира) на постійній основі, формально вона залишалася на посаді бухгалтера 1 категорії по строковому трудовому договору. Причини такої ситуації полягають у тому, що керівництвом академії 02.10.2014р. було надіслано лист до НБУ з проханням погодження її переведення з тимчасової роботи бухгалтера 1 категорії на посаду бухгалтера 2 категорії (виконання обов'язків касира). Заяву на переведення вона не писала, так як з погодженням НБУ про її переведення адміністрація академії її своєчасно не ознайомила і не запропонувала написати відповідну заяву.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає вимоги позивачки необгрунтованими та такими, що не відповідають об'єктивним обставинам справи. Пояснив, що ОСОБА_1 була звільнена із займаної посади бухгалтера 1 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності 03.11.2014 р. (наказ №273-к від 03.11.2014 р.) у зв'язку із закінченням строку дії трудового договору п. 2, ст. 36 КЗпП України, а саме строк дії трудового договору, укладеного з позивачкою, був обумовлений терміном відпустки для догляду за дитиною основного працівника ОСОБА_2 та у зв'язку із виходом ОСОБА_2 на роботу, керівництво академії було змушено звільнити позивачку. У вересні 2014 р. було звільнено з посади бухгалтера 2 категорії ОСОБА_3 та у зв'язку з цим, обов'язки в частині видачі готівки були покладені на ОСОБА_1, про що свідчать відповідні зміни до посадової інструкції бухгалтера 1 категорії (ОСОБА_1) та її особистий підпис від 14.10.2014 р.

Відповідно до листа Національного банку України 17-112/17154 від 16.04.2014 всі внутрішні переведення працівників повинні здійснюватись тільки за погодженням з Департаментом персоналу НБУ. У зв'язку з цим, враховуючи доповідну записку головного бухгалтера від 29.09.2014 р., з боку керівництва академії 02.10.2014 р. було надіслано лист № 24-008/2210 до Департаменту персоналу з проханням погодження переведення ОСОБА_1 з посади бухгалтера 1 категорії на посаду бухгалтера 2 категорії. ОСОБА_1 при цьому продовжувала працювати на посаді бухгалтера 1 категорії та продовжувала виконувати свої посадові обов'язки, за що і отримувала заробітну плату в повному обсязі.

Також 14.10.2014 р. керівництвом академії, листом № 14-016/2327, було направлено проект штатного розпису, без посади бухгалтера 2 категорії, яку займала ОСОБА_3 27.10.2014 р. на адресу академії надійшло електронне повідомлення про погодження на переведення ОСОБА_1 з посади бухгалтера 1 категорії на посаду бухгалтера 2 категорії, але переведення не було здійснено, оскільки 29.10.2014 р. № 17-235/62935 Департаментом персоналу було погоджено проект нового штатного розпису академії без посади бухгалтера 2 категорії, який було затверджено 30.10.2014 р. наказом № 263-к.

Вважає, що трудові відносини з ОСОБА_1 були як з бухгалтером 1 категорії по строковому трудовому договору. Виконання частини обов'язків бухгалтера 2 категорії, було передбачено посадовою інструкцією ОСОБА_1 як бухгалтера 1 категорії, за що вона і отримувала заробітну плату. Оскільки, з боку керівництва академії не було видано ніякого розпорядчого документу щодо переведення позивачки, а від неї не надходило жодної заяви, що було б однією із підстав для видання наказу про її переведення, враховуючи скорочення посади бухгалтера 2 категорії, переведення позивача не відбулось. А тому, судження позивача про те, що фактичний доступ до виконання обов'язків бухгалтера 2 категорії є підтвердженням укладення трудового договору, є на думку представника відповідача спробою ввести в оману суд, оскільки позивач не зазначає, що обов'язки бухгалтера 2 категорії вона виконувала частково та наряду з цим продовжувала виконувати свої основні обов'язки бухгалтера 1 категорії.

Зазначив, що позивачка виконувала разом зі своєю основною роботою, обумовленою трудовим договором, додатковий обсяг робіт, а саме обов'язки бухгалтера 2 категорії, за що отримувала додаткову заробітну плату у вигляді премії.

Заперечив ту обставину, що позивачка з 14.10.2014 року виконувала всі обов'язки бухгалтера 2-ї категорії, а саме зазначив, що частину обов'язків бухгалтера 2 категорії в даний період, виконувала провідний бухгалтер ОСОБА_4 Дану обставину обгрунтовує тим, що п. 2.13. посадової інструкції бухгалтера 2 категорії передбачено обов'язок щомісячно та щоквартально подавати до управління праці та соціального захисту населення розрахунки про нараховані витрати по стипендії студентам та відпускних працівникам, які постраждали внаслідок ЧАЕС, виконання даних обов'язків підтверджується звітом про виплату компенсацій, допомог та надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок ЧАЕС «7ВК» за січень-вересень 2014 р., який було здано 17.10.2014 р. провідним бухгалтером ОСОБА_4 (копія звіту додається). Пояснив, що вказана обставина додатково підтверджує виконання позивачкою лише частини обов'язків по видачі готівки, що власне і було, передбачено її посадовою інструкцією бухгалтера 1 категорії. У противному випадку, якщо ж стати на позицію позивача і стверджувати про факт переводу, тоді можна вважати, що і інші працівники, які виконували іншу частину обов'язків передбачених посадовою інструкцією бухгалтера 2 категорії, теж були переведені на дану посаду.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши докази по справі вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 02.01.2013 року працювала на посаді бухгалтера 1 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного вищого навчального закладу "Українська академія банківської справи Національного банку України" на період відпустки по вагітності та пологах ОСОБА_2 (а.с. 16).

Свої обов'язки позивачка виконувала згідно посадової інструкції (а.с.25-29), згідно п. 2.37 якої у разі тимчасової відсутності бухгалтера 1 категорії ОСОБА_5 та провідного бухгалтера ОСОБА_6 виконує їх обов'язки та крім того згідно п.2.36 виконує інші доручення головного бухгалтера.

14.10.2014 року до п. 2.37 посадової інструкції позивачки були внесені зміни, де було зокрема зазначено, що у разі тимчасової відсутності бухгалтера, який виконує обов'язки касира, бухгалтера 1 категорії ОСОБА_5, провідного бухгалтера ОСОБА_6 виконує їх обов'язки (а.с. 30), з вказаними змінами позивачка була ознайомлена, заперечень не висловлювала.

Також відповідно до п. 2.27 посадової інструкції від 01.09.2014 року (а.с.19-22) та змін до неї (а.с. 23) провідний бухгалтер ОСОБА_6 на період відсутності бухгалтера 2-ї категорії ОСОБА_3 виконує її обов'язки.

Посадовою інструкцією бухгалтера 2-ї категорії ОСОБА_3 було передбачено, що вона виконує обов'язки касира, а також інші обов'язки бухгалтера, передбачені пунктами 2.12- 2.28, зокрема щомісячно та щоквартально подає до Управління праці та соціального захисту населення розрахунки про нараховані витрати по стипендії студентам та відпускних працівникам, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС (а.с. 31-34).

29.09.2014 року ОСОБА_3 звільнилася, після чого її обов'язки виконувала до 14.10.2014 року ОСОБА_6, що підтверджується листом та довіреністю (а.с.176-177).

Аналогічним чином з 14.10.2014 року обов'язки касира фактично виконувала позивачка, що підтверджується копіями первинних документів (а.с.51-72), документами дня (а.с.136-140), наказом (а.с. 178), договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (а.с. 85), листом та довіреністю (а.с.179-180) та визнається відповідачем по справі.

Згідно наказу (а.с. 178) та договору про повну матеріальну відповідальність (а.с. 85) з позивачкою був укладений договір як з бухгалтером 1-ї категорії. Вказаний договір підписала позивачка та він свідчить про те, що остання знала, що виконуючи обов'язки касира, вона обіймає посаду бухгалтера 1-ї категорії.

Пояснення позивачки в частині, що вона виконувала всі обов'язки бухгалтера 2-ї категорії, передбачені посадовою інструкцією (а.с.31-34), не підтверджується наданими нею доказами та спростовується наданими відповідачем письмовими доказами (а.с.130-134), а саме звітом про виплату компенсацій, доплат та надання пільг громадянам, які постраждали внаслідок ЧАЕС, проектом розрахунку та реєстром отримувачів компенсаційних виплат, з яких вбачається, що їх виготовляла інший працівник ОСОБА_4 а також поясненнями свідків ОСОБА_8, яка працює начальником відділу кадрів, та ОСОБА_9, яка працює головним бухгалтером. Вказані свідки пояснила, що позивачка лише частково виконувала обов'язки бухгалтера 2-ї категорії в частині виконання обов'язків касира, решту обов'язків виконувала інша особа, а саме ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_8 також пояснила, що з пропозицією перевести на вакантну посаду ОСОБА_1 зверталася головний бухгалтер ОСОБА_9, особисто вона не пропонувала позивачці обіймати посаду бухгалтера 2-ї категорії, заяву про переведення позивачка не писала, під час виконання обов'язків касира позивачкою вона отримувала заробітну плату як бухгалтер 1-ї категорії однак при цьому враховувалось, що вона виконує обов'язки касира, зокрема позивачка отримувала премію.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що не пропонувала позивачці займати посаду бухгалтера 2-ї категорії, оскільки не є керівником академії. Вона дійсно зверталась з доповідною запискою про можливість переведення позивачки на посаду бухгалтера 2-ї категорії та не знала, що буде скорочення. Підтвердила, що казала позивачці, що якщо буде погодження про переведення з Національного банку України та керівник академії видасть наказ, позивачку переведуть на зазначену посаду. Також пояснила, що виконання обов'язків касира це незначний обсяг роботи, на який потрібно приблизно 2-4 години на день.

Аналізуючи наведені вище докази суд приходить до висновку, що позивачка дійсно виконувала починаючи з 14.10.2014 року частину обов'язків бухгалтера 2-ї категорії, а саме обов'язки касира, однак виконувала їх в межах своє посадової інструкції бухгалтера 1-ї категорії, де зазначено, що у разі тимчасової відсутності бухгалтера, який виконує обов'язки касира, вона виконує його обов'язки. Позивачка ознайомилася зі змінами до своєї посадової інструкції в частині виконання обов'язків касира та приступила до фактичного виконання обов'язків касира, а тому суд вважає, що позивачка погодилася на виконання таких обов'язків.

Посилання позивачки на те, що вона працювала в надурочні години спростовується табелем обліку робочого часу (а.с.128-129).

Відповідно до листа Національного банку України 17-112/17154 від 16.04.2014 всі внутрішні переведення працівників повинні здійснюватись тільки за погодженням з Департаментом персоналу НБУ (а.с. 35).

Четвертим розділом статуту відповідача зокрема передбачено, що ректор за погодженням з Національним банком призначає та звільняє з роботи працівників, посади яких згідно з нормативно-правовими актами та розпорядчими документами Національного банку включено до переліку посад, призначення на які та звільнення з яких здійснюється за погодженням з Національним банком (а.с. 113).

У зв'язку із звільненням бухгалтера 2-ї категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності ОСОБА_3 головний бухгалтер академії звернулась із доповідною запискою (а.с. 123) до ректора академії з проханням розглянути питання щодо переведення на цю посаду позивачки та у зв'язку з цією доповідною запискою 02.10.2014 р. відповідачем було надіслано лист № 24-008/2210 до Департаменту персоналу з проханням погодження переведення ОСОБА_1 з посади бухгалтера 1 категорії на посаду бухгалтера 2 категорії (виконання обов'язків касира) (а.с. 36).

27.10.2014 р. на адресу академії надійшло електронне повідомлення про погодження на переведення ОСОБА_1 з посади бухгалтера 1 категорії на посаду бухгалтера 2 категорії (виконання обов'язків касира) (а.с. 43). Після отримання вказаного погодження керівник академії поставив резолюцію "до відома та виконання" (а.с. 86) однак наказ чи розпорядження про переведення позивачки не був виданий.

Згідно статті 21 Кодексу Законів про працю України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до статті 32 КЗпП переведення працівника на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника (за винятком випадку тимчасового переведення, обумовленого у ст. 33 КЗпП).

Рішення про переведення приймається на підставі заяви самого працівника й оформляється шляхом видання наказу (розпорядження) роботодавця, з яким повинен бути ознайомлений працівник.

Оскільки позивачка не писала заяву про переведення її на посаду бухгалтера 2-ї категорії, а відповідач наказ чи розпорядження про переведення позивачки не видавав, трудова угода між сторонами про переведення позивачки на посаду бухгалтера 2-ї категорії не була укладена.

Резолюція керівника академії "до відома та виконання" не є за своєю суттю розпорядженням чи наказом про переведення, оскільки не містить ніяких реквізитів, зокрема не містить самого розпорядження про переведення, прізвища особи яку необхідно перевести та дати з якої це необхідно зробити, найменування посади та розміру оплати.

30.09.2014 року на засіданні робочої групи з підготовки до передавання навчальних закладів Національного банку України до сфери управління Міністерства освіти і науки України було вирішено відповідачу надати Департаменту персоналу до 14 жовтня 2014 року пропозиції щодо оптимізації структури і чисельності працівників (передбачивши скорочення чисельності на 10-20 відсотків), що підтверджується протоколом (а.с.124-127).

Також 14.10.2014 р. керівництвом академії, листом № 14-016/2327, директору Департаменту персоналу Національного банку України було для погодження направлено проект нового штатного розпису для погодження (а.с.37-41).

Станом на 14.10.2014 року згідно витягу зі штатного розпису (а.с. 42) відділ бухгалтерського обліку та звітності складався з 14 осіб.

Крім того 29.10.2014 р. листом № 17-235/62935 (а.с. 44) Департаментом персоналу було погоджено проект нового штатного розпису академії, який було затверджено 30.10.2014 р. наказом № 263-к (а.с. 45). Також 29.10.2014 року Правлінням Національного банку України була прийнята постанова № 683 про затвердження структури та граничної чисельності працівників Української академії банківської справи Національного банку України (а.с.204-205) а 30.10.2014 року був виданий наказ про скорочення посад по академії (а.с.206-207), зокрема була скорочена вакантна посада бухгалтера 2-ї категорії.

Після скорочення у відділі бухгалтерського обліку та звітності залишилася 1 посада бухгалтера 2-ї категорії, яку обіймала ОСОБА_10 та яка згідно витягу з наказу № 267-к від 30.10.2014 року була переведена на посаду бухгалтера 1-ї категорії (а.с. 209).

На вакантну ж посаду бухгалтера 2-ї категорії 30.10.2014 року була переведена ОСОБА_11 (а.с. 210), яка працювала в Українській академії банківської справи Національного банку України на посаді фахівця 2 категорії регіонального центру підвищення кваліфікації та практичної підготовки студентів, у зв'язку із скороченням цієї посади (а.с. 211). Сама ОСОБА_11 має вищу освіту за спеціальністю „облік та аудит" (а.с.212-213) та стаж роботи державного службовця (а.с. 214-217).

Згідно з новим штатним розписом відділ бухгалтерського обліку та звітності складається з 14 осіб, зокрема передбачає 1 посаду бухгалтера 2-ї категорії (а.с. 46), яку обіймає ОСОБА_11

При укладенні трудового договору з ОСОБА_11 відповідач діяв відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України, а саме обгрунтовано запропонував вакантну посаду особі, яка підлягала скороченню.

30.10.2014 року була затверджена нова посадова інструкція бухгалтера 2-ї категорії (а.с.228-232), за якою обов'язки майже ідентичні з обов'язками, зазначеними в посадовій інструкції бухгалтера 2-ї категорії (а.с.31-34) та які виконувала ОСОБА_3, та крім того доповнені інші обов'язки, а саме щодо виготовлення звіту з праці та податкового розрахунку по студентах, які отримали додатковий дохід.

З посади бухгалтера 1 категорії відділу бухгалтерського обліку та звітності Державного вищого навчального закладу "Українська академія банківської справи Національного банку України" ОСОБА_1 була звільнена 03.11.2014 р. згідно наказу № 273-к від 03.11.2014 р.) у зв'язку із виходом ОСОБА_2 на роботу (а.с. 17).

Проаналізувавши досліджені докази суд приходить до висновку, що переведення позивачки на посаду бухгалтера 2-ї категорії в розумінні ст. 21 КЗпП України не відбулось так як вона не писала письмову заяву на переведення, керівником академії не був виданий наказ про її переведення, вона працювала на посаді бухгалтера 1-ї категорії до звільнення та крім того на вакантну посаду була переведена особа, що підлягала скороченню, а тому звільнення позивачки на підставі п.2 ч.1 ст.36 КЗпП України було законним та обгрунтованим.

Позивачка в позові посилається на необхідність застосування ст. 24 КЗпП України в редакції, що діяла на час виникнення спірних відносин, в якій зазначено, що трудовий договір вважається укладеним і тоді, коли наказ чи розпорядження не були видані, але працівника фактично було допущено до роботи. Вказана норма до виниклих правовідносин застосуванню не підлягає, оскільки позивачка виконувала обов'язки касира в межах посадової інструкції бухгалтера 1-ї категорії.

Інші посилання позивачки в позові та поясненнях на можливі порушення її трудових прав не мають значення до предмету позову.

Згідно наказу № 283-к від 06.11.2014 року (а.с. 18) ОСОБА_1 була прийнята на посаду провідного фахівця загального відділу на термін відпустки для догляду за дитиною ОСОБА_12 з 07.11.2014 року, що також підтверджується копією трудової книжки (а.с.141-142).

Враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана особою яка була присутня при оголошенні рішення суду протягом 10 днів з дня його оголошення а особою яка не брала участі в розгляді справи протягом 10 днів з дня отримання копії рішення до судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду виготовлений 17.03.2015 року.

Суддя Є.В. Янголь