Ухвала

іменем україни

08 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Журавель В.І., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2012 року публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») звернулося до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 липня 2007 року між відкритим акціонерним товариством «Банк Універсальний» (далі - ВАТ «Банк Універсальний»), правонаступником якого є позивач, та відповідачем укладено кредитний договір № 06/2429-К-07, згідно із умовами якого позичальник отримав 14 534 доларів США строком до 01 липня 2012 року зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом.

15 липня 2008 року банком збільшено відсоткову ставку до 17 % річних відповідно до умов п. 7.1.2 договору.

Посилаючись на невиконання ОСОБА_3 кредитних зобов'язань, ПАТ «Універсал Банк» з урахуванням уточнень просило стягнути з неї заборгованість у сумі 4 197,25 доларів США, що еквівалентно 49 700,06 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року ПАТ «Універсал Банк» відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 липня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову ПАТ «Універсал Банк». Стягнуто з ОСОБА_3 на користь «Універсал Банк» за кредитним договором 4 197,25 доларів США, що еквівалентно 49 700,06 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження розміру заборгованості.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, апеляційний суд, виходив з того, що позичальник не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, має прострочену заборгованість, яка повинна бути стягнута з нього.

Проте повністю погодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Судами встановлено, що 02 липня 2007 року між ВАТ «Банк Універсальний» та відповідачем був укладений кредитний договір № 06/2429-К-07, на підставі якого позичальник отримав 14 534 доларів США з терміном повернення до 01 липня 2012 року та сплатою 12,5 % річних. З 15 липня 2008 року відсоткова ставка збільшена до 17 %. Останній платіж відповідачем здійснений у липні 2009 року.

У зв'язку з порушенням позичальником умов кредитного договору утворився борг, який складається з заборгованості за тілом кредиту у розмірі 2 547 доларів США, за відсотками - 380,17 доларів США, пені - 1 269 доларів США.

Відповідно до роз'яснення, що міститься у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у рішенні щодо грошових зобов'язань має бути висновок суду про розмір грошових сум та детальний порядок його обчислення за кожною з вимог (стягнення процентів, пені тощо).

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позовні вимоги, в порушення вимог ст. ст. 212-215, 303, 315 ЦПК України, не навів у своєму рішенні розрахунків, з яких виходив при ухваленні рішення про стягнення заборгованості у сумі 4 197,25 доларів США, та не зазначив, з чого складається розмір вказаної суми та який доказ взятий за основу при визначенні цієї суми.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 24 листопада 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

А.О. Лесько

В.А. Черненко