Номер провадження: 22-ц/785/3512/15
Головуючий у першій інстанції Ільяшук А. В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі :

головуючого - судді Сєвєрової Є.С.,

суддів: Дрішлюка А.І., Процик М.В.,

при секретарі - Решетник М.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про звернення стягнення на житловий будинок, виселення,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом, в якому просило суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ОDRОGL0 1420142 від 14.12.2005 року в розмірі 15035,93 доларів США (що еквівалентно 174886,50 грн.) звернути стягнення на будинок за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу ПАТ КБ «ПриватБанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) за вказаною вище адресою; стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову посилались на те, що відповідно до укладеного договору №ОDRОGL0 1420142 від 14.12.2005 року, ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 7500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,68% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 грудня 2015 року.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кошти у вказаній сумі, а той свої зобов'язання по погашенню кредиту та процентів не виконує. В результаті чого станом на 11.06.2014 року є заборгованість у сумі 15035,93 долара США, що за курсом НБУ складає 174886,50 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 20.12.2005 року укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав у іпотеку вищевказаний будинок, який належить йому на праві власності. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 65650,00 грн.

Зобов'язання належним чином не виконано, тому позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.02.2015 року задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк».

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ODROGL01420142 від 14.12.2005 року, в розмірі 15035,93 доларів США, що за курсом 11,63 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 11.06.2014 року складає 174886,50 грн., звернуто стягнення на будинок, вартістю 65650 грн., загальною площею 111,20 м2, в тому числі житловою площею 55,90 м2, зазначені під літерою «А», «А1», «А2» та сарай «Б», що розташований на земельній ділянці площею 989,00 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки (на підставі договору іпотеки від 20.12.2005 року) ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрації правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Виселено ОСОБА_2, та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку (предмет іпотеки) АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати в розмірі 2114,26 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено що, 14.12.2005 року за кредитним договором ОСОБА_3 отримала у позивача кредит у розмірі 7500,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,68% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 14 грудня 2015 року.

Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кошти у вказаній сумі, а відповідачка свої зобов'язання по погашенню кредиту та процентів не виконує. В результаті чого станом на 11.01.2014 року має заборгованість у сумі 15035,93 долара США, що за курсом НБУ складає 174886,50 гривен, яка складається з наступного: 4225,54 дол. США - заборгованість за кредитом, 4119,81 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1073,33 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 5617,25 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 20.12.2005 року укладено договір іпотеки, згідно якого відповідач надав у іпотеку будинок АДРЕСА_1, яка належить йому на праві власності згідно договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом Роздільнянського районного нотаріального округу Одеської області Грубиком Б.І. від 14.12.2005 року. Обумовлена сторонами ціна предмету іпотеки дорівнює 65650,00 грн.

В будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2.та ОСОБА_3 Згідно договору іпотекодержатель не надавав письмової згоди на реєстрацію інших осіб за адресою будинок АДРЕСА_1. Позивач до звернення із позовом до суду надіслав 12 червня 2014 року повідомлення ОСОБА_2, ОСОБА_3 про порушення основного зобов'язання або іпотечного договору з вимогою добровільно звільнити житловий будинок, однак житловий будинок до теперішнього часу не звільнено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, і його невиконання є підставою для звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення осіб.

Такий висновок суду відповідає вимогам закону та ґрунтується на фактичних обставинах справи.

Факт укладання договору, неналежного виконання не оспорювався, відтак підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки наявні.

Звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення осіб, які в ньому проживають, відтак суд правомірно задовольнив вимоги щодо виселення ОСОБА_2

Разом із тим, резолютивна частина рішення суду не в повній мірі відповідає вимогам ст.39 Закону України «Про іпотеку», п.4ч.1ст.215 ЦПК, судом не повно з'ясовані обставини справи щодо характеристики об'єкту іпотеки, його початкова ціна, тому в зазначеній частині рішення суду підлягає зміні.

Так, відповідно до технічного паспорту житловий будинок, який є предметом іпотеки складається з житлового будинку, зазначеного на плані літ. «А», загальною площею 68,10 кв.м., житловою площею 36,50 кв.м., надвірних споруд «Б» - душу, «В» - вбиральні, №1-2 - огороджень, а оцінка його вартості складає 172424 гривні, що еквівалентно 7219 доларів США станом на 30.11.2015 року згідно висновку незалежного експерта оцінювача, що повинен був з'ясувати суд першої інстанції під час вирішення справи.

При цьому колегія суддів вважає, що оскільки представником позивача не заперечувалась правильність висновку суб'єкта оцінки, і не було заявлено клопотання про призначення експертизи після відповідного роз'яснення про таке право, то наданий відповідачем висновок є підставою для визначення початкової ціни предмета іпотеки.

Не можна погодитися із висновком суду в частині задоволення вимог позивача про виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у спірному будинку, оскільки рішення у справі може бути ухвалене лише щодо певного відповідача, таким у справі залучений лише ОСОБА_2, а відтак судом порушені норми процесуального права, які є підставою для скасування рішення у зазначеній частині із ухваленням нового про відмову у задоволенні вимог про виселення інших осіб.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про неможливість застосування вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» через те, що іпотекодавець є відмінним від боржника, оскільки ст.1 Закону прямо передбачено про його розповсюдження на зобов'язання не лише позичальника, а й майнового поручителя.

Доводи про невиконання зобов'язань боржником, відсутність іншого майна, на яке можна звернути стягнення, на можливість застосування норм Закону до виниклих правовідносин не впливають.

Як встановлено, кредит був наданий в іноземній валюті на споживчі цілі - придбання будинку, житловий будинок використовується для проживання відповідача та членів його родини, загальна площа будинку не перевищує 140 кв.м., іншого майна на праві власності у відповідача немає (а.с.167-170), відтак наявні підстави для застосування вищезазначеного Закону, тому рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення не підлягають виконанню на час дії Закону.

Керуючись ст.ст.304,п.п.2,3ч.1ст.307,309,313,314,316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року в частині задоволення вимог ПАТ КБ «Приватбанк» про виселення осіб, які зареєстровані або проживають в будинку АДРЕСА_1 скасувати, в задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк до ОСОБА_2 про виселення інших осіб, які зареєстровані або проживають у будинку АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 12 лютого 2015 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення змінити.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 14.12.2005 року в розмірі 15035,93 доларів США, що еквівалентно 174867,86 грн., та складаються з: 4225,54 доларів США боргу за тілом кредиту, 4119,81 доларів США боргу за процентами, 1073 доларів США боргу за комісією, 65328,62 грн. - пені, звернути стягнення на житловий будинок АДРЕСА_1, що складається з будинку під літ. «А», загальною площею 68,10 кв.м., житловою площею 36,50 кв.м., надвірних споруд під літ. «Б», «В», №1-2 огороджень, розташований на земельній ділянці площею 989 кв.м., шляхом продажу предмета іпотеки в порядку застосування процедури продажу, встановленої ст.38 Закону України «Про іпотеку», з укладанням іпотекодержателем договору купівлі - продажу будь - яким способом з іншою особою - покупцем, з правом отримання витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстрації правочину купівлі - продажу предмета іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з правом ПАТ КБ «Приватбанк» вчиняти дії та отримувати документи в усіх підприємствах, установах, організаціях, у тому числі у приватного нотаріуса та міському бюро технічної інвентаризації, необхідні для укладання договору купівлі-продажу предмета іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, за початковою ціною продажу в розмірі не менше початкової ціни продажу 172424 гривень, що еквівалентно 7219 доларів США станом на 30.11.2015 року.

Виселити ОСОБА_2 із будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення ОСОБА_2 не підлягає виконанню протягом дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: