Ухвала

Іменем України

26 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С.,

Кафідової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про виділ в натурі будівель та споруд, визначення порядку користування земельною ділянкою за касаційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на додаткове рішення апеляційного суду Херсонської області від 16 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй на праві власності належить 49/100 частин бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по АДРЕСА_1. Інші 51/100 частини бази відпочинку належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках. Земельна ділянка площею 0,8996 га, на якій розташована база відпочинку, передана Генічеською районною державною адміністрацією в оренду сторонам на 49 років. Ураховуючи те, що вони не можуть дійти згоди щодо поділу зазначеної бази відпочинку в натурі та визначення порядку користування земельною ділянкою, на якій вона розташована, позивачка, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила виділити їй в натурі будівлі та споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи від 04 березня 2012 року, що складає 49/100 частини вказаної бази відпочинку, припинивши право спільної часткової власності на них, та визначити порядок користування земельною ділянкою площею 0,8996 га, на якій розташована база відпочинку.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 28 лютого 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2014 року, рішення районного суду в частині виділення в натурі будівель та споруд скасовано, позов ОСОБА_2 у цій частині задоволено.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_2 будівлі і споруди як власнику 49/100 частини будівель бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по АДРЕСА_1, відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи від 04 березня 2012 року.

Виділено в натурі у власність ОСОБА_3 та ОСОБА_4 будівлі і споруди як співвласникам 51/100 частини будівель бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по АДРЕСА_1, відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи від 04 березня 2012 року.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Розподілено судові витрати.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якому просила припинити її право спільної часткової власності на майно, виділене їй в натурі.

Додатковим рішенням апеляційного суду Херсонської області від 16 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено. Позов ОСОБА_2 в частині позовних вимог про припинення права спільної часткової власності задоволено. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_2 на будівлі і споруди бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованої по АДРЕСА_1, які виділені відповідно до другого варіанту поділу будівель та споруд повторної судової будівельно-технічної експертизи від 04 березня 2012 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати додаткове рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати додаткове рішення апеляційного суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, й залишити рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 28 лютого 2014 року в силі.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що додаткове рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи додаткове рішення, апеляційний суд, вірно застосувавши положення ст. 220 ЦПК України, ч. 3 ст. 364 ЦК України, дійшов до правильного висновку про те, що ухвалюючи рішення про виділ в натурі частини зі спільного майна, апеляційний суд не вирішив вимогу про припинення права спільної часткової власності на будівлі і споруди.

Доводи касаційних скарг стосуються непогодження із рішенням апеляційного суду Херсонської області від 20 травня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 серпня 2014 року.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відхилити.

Додаткове рішення апеляційного суду Херсонської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова