Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/105/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Плахотнюк К.Г..
Доповідач - Кабанченко О.А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Рубан С.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Осмолович В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року залишено без задоволення позовну заяву ПАТ «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В апеляційній скарзі представник ПАТ«Акцент-Банк» просить скасувати рішення суду, ухвалити новерішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. Вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно застосовано п. 1 ч. 2 ст. 258, ст. 267 ЦК України, оскільки в матеріалах справи відсутня заява відповідача про застосування позовної давності. Судом не взято до уваги те, що Кредитним договором сторони збільшили строк позовної давності, строк повного погашення кредиту є 1 липня 2010 року, а тому у відповідності ізст.253, ч.5 ст. 261 ЦК України перебіг п'ятирічного строку позовної давності починається з 2 липня 2010 року і закінчується 2 липня 2015 року.

Відповідач у судове засідання апеляційного суду не з'явився в четвертий раз, про час та місце розгляду справи повідомлявся засобами поштового зв'язку та телеграмами.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 01 липня 2008 року ОСОБА_3, ознайомившись та погодившись з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) оформив заяву №АВОZRX13780086, що є кредитно-заставним договором, укладеним ним і ЗАТ «А-банк» (а.с.6).

Відповідно до п. 3.1. .3.2 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) банк зобов'язався надати кредит шляхом і у межах сум, обумовлених у заяві, з метою надання й обслуговування кредиту відкрити рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороді та іншим платежам, позичальник зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п. 4.1., 4.2. даних умов та тарифів.

Відповідно до змісту заяви ОСОБА_3 банк надав йому строковий кредит у сумі 9 978,05 грн. на строк 24 місяці, а саме з 1 липня 2008 року по 1 липня 2010 року включно на придбання товару, сплату страхового платежу, зі сплатою за користування кредитом 1,0% на місяць від залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди у розмірі 1 599,20 грн. та щомісячної винагороди у розмірі 364 грн.

За умовами договору сторін погашення кредиту здійснюється щомісячними платежами у розмірі 834,68 грн, для виконання зобов'язань банк відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_1 для зарахування коштів, отриманих на погашення заборгованості по кредиту, відсотках, винагороді та інших платежах.

У серпні 2013 року позивач звернувся до суду з даним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач не виконав належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 01 липня 2008 року, у зв'язку з чим станом па 20 червня 2013 року він мас заборгованість у розмірі 58 857, 80 грн.. яка складається із заборгованості по комісії за користування кредитом - 2 899, 11 грн., пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 52 679, 83 грн., штрафів, які передбачені п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і та 2 778,95 грн. (процента складова). Просив постановити рішення, яким стягнути на його користь з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України, що відповідно до ст. 267 ч. 4 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, вважає, що він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Так, відповідно до ст. 259 ЦК України встановлена законом позовна давність може бути збільшена письмовим договором сторін.

Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які є невід'ємною частиною кредитного договору сторін від 01 липня 2008 року сторони домовились про збільшення позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків, винагороди, пені, штрафів за договором, встановивши тривалість строку позовної давності - 5 років. (а.с. 6-13).

З розрахунку заборгованості, наданого позивачем вбачається, що останні платежі за кредитним договором були здійснені відповідачем 27 травня 2013 року, до суду з даним позовом позивач звернувся 27 серпня 2013 року - в межах строку позовної давності.

Крім того, судом не враховано положення ст. 267 ч. 3 ЦК України, відповідно до яких позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Заява відповідача про застосування позовної давності відсутня.

За таких обставин у суду не було підстав для відмови у позові у зв'язку із спливом позовної давності.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Так, на думку судової колегії, не підлягають стягненню з відповідача штрафи у розмірі 500 грн. (фіксована частина) і та 2 778,95 грн. (процента складова), які позивач просив стягнути на підставі п.5.3. Умов надання споживчого кредиту та правил надання банківських послуг, оскільки вказаним пунктом штрафи нараховуються за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням, в той же час відповідно до п. 5.1 Умов за порушення строків платежу банком нараховується пеня, яку також просив стягнути позивач з відповідача. Отже, стягнення одночасно пені та штрафів є подвійною відповідальністю за одне порушення, що діючим законодавством не передбачено.

З матеріалів справи та розрахунку заборгованості вбачається, що кредит відповідачем повернутий, проценти за користування кредитом сплачені, відповідач має заборгованість станом па 20 червня 2013 року по сплаті щомісячної винагороди у розмірі 2 899, 11 грн.

Пеня, нарахована позивачем, становить 52 679 грн.

За таких обставин, судова колегія вважає за необхідне зменшити в порядку ст. 551 ч. 3 ЦК України розмір пені, яка підлягає стягненню з відповідача, до 2 000 грн.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення заборгованості у розмірі 2 899, 11 грн. та пені у розмірі 1 000 грн., а всього - у розмірі 3 899, 11 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 38,99 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року скасувати.

Ухвалити в справі нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» за кредитним договором №АВОZRX13780086 від 1 липня 2008 року заборгованість станом на 20 червня 2013 року у розмірі 3 899, 11 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» судові витрати у розмірі 38,99 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: