Справа №467/705/14-ц 25.02.2015 25.02.2015 25.02.2015
Провадження №22-ц/784/504/15
Провадження №22-ц/784/504/15
Категорія 48 Головуючий у 1 - й інстанції: Кологрива Т.М.
Доповідач апеляційного суду: Буренкова К.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Буренкової К.О.,

суддів: Крамаренко Т.В., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання: Романенко Ю.О.,

за участі: позивача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_5

на рішення Арбузинського районного суду від 29 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи - ОСОБА_5, ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», про визнання недійсним договору купівлі - продажу будинку,

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_5, державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори Бойченка В.А. про визнання договору купівлі - продажу будинку недійсним.

Свої вимоги позивачі обґрунтовували тим, що з березня 1960 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони побудували житловий будинок АДРЕСА_1, право власності на який оформлено на ОСОБА_3

08 червня 2006 року ОСОБА_7, яка є їх дочкою, без їх відома та згоди в нотаріальному порядку уклала із ним (позивачем) договір купівлі-продажу вказаного будинку. Згодом їм стало відомо, що того ж дня ОСОБА_7 уклала кредитний договір із Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» і в забезпечення зобов'язань за цим договором передала спірний будинок в іпотеку.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_7 зобов'язань за кредитним договором рішенням суду достроково стягнута з неї заборгованість за кредитним договором, а в порядку виконання судового рішення спірний будинок продано з прилюдних торгів відповідачці ОСОБА_5

Мотивуючи свої вимоги, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 зазначали, що договір купівлі-продажу будинку ОСОБА_3 як власник не підписував, документи для його укладення ОСОБА_7 не передавав, а ОСОБА_6 як дружина останнього в нотаріальному порядку не посвідчувала письмову згоду на укладення оспорюваного договору купівлі-продажу даного житлового будинку.

Посилаючись на наведене та положення ст. ст. 203, 215 ЦК України, позивачі просили визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, посвідченого 8 червня 2006 року в нотаріальному порядку між ОСОБА_7 і ОСОБА_3

Ухвалою Арбузинського районного суду від 29 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 і ОСОБА_6 до Арбузинської державної нотаріальної контори і ОСОБА_5 залишені без розгляду з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України.

Наступними ухвалами цього ж суду від 29 травня 2014 року та від 13 червня 2014 року ПАТ «Райфайзен банк «Аваль» та ОСОБА_5 залучені до участі у справі третіми особами.

Рішенням цього ж суду від 29 грудня 2014 року позов ОСОБА_3 та ОСОБА_6 задоволено.

Постановлено:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1, засвідчений у нотаріальному порядку 8 червня 2006 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_7;

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 121грн. 80 коп., витрати за проведення експертизи у розмірі 959 грн. 40 коп., а всього - 1081 грн. 20 коп.;

- стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 121 грн. 80 коп., витрати за проведення експертизи у розмірі 959 грн. 40 коп., а всього - 1081 грн. 20 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_3, ОСОБА_6 в позові. ОСОБА_5 посилається на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у ній доказам.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання у момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Із матеріалів справи вбачається, що з березня 1960 року ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебувають у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу вони побудували житловий будинок АДРЕСА_1. Відповідно свідоцтва про право власності, виданого 20 квітня 1982 року виконавчим комітетом Костянтинівської селищної ради Арбузинського району Миколаївської області, власником вказаного житлового будинку являвся ОСОБА_3

08 червня 2006 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 в нотаріальному порядку посвідчено договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за умовами якого ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_7 купила це майно.

Судом встановлено, що згідно актів цієї нотаріальної контори від 07 серпня 2014 року та 10 вересня 2014 року в архіві нотаріальної контори відсутні письмові заяви ОСОБА_11, як подружжя покупця ОСОБА_7, а також ОСОБА_6 як дружини ОСОБА_3 який являвся власником вказаного будинку.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи №1239-1240 від 02 грудня 2014 року запис «ОСОБА_3» та підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Продавець» в оспорюваному договорі купівлі-продажу даного житлового будинку виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

Із постанови слідчого Арбузинського районного відділу УМВС України в Миколаївській області від 11 червня 2014 року видно, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000186, внесеного 24 травня 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, за заявою ОСОБА_3 щодо підробки його підпису в оспорюваному договорі купівлі-продажу будинку.

Із пояснень сторін також видно, що ОСОБА_7 з червня 2008 року має кредитні зобов'язання перед ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», у забезпечення виконання яких в червні 2008 року передала в іпотеку житловий будинок АДРЕСА_1. У зв'язку з неналежним виконанням цих зобов'язань із ОСОБА_7 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судовому порядку достроково стягнуто заборгованість за кредитним договором, а в порядку виконання судового рішення спірний будинок продано з прилюдних торгів відповідачці ОСОБА_5

Встановивши наведені обставини, суд першої інстанції на підставі ч.3 ст. 203, ч.1 ст. 215 ЦК України прийшов до обгрунтованого висновку про те, що позивачі довели належними доказами, як це передбачено ст. 60 ЦПК України, відсутність їх волевиявлення на укладення оспорюваного договору купівлі-продажу житлового будинку, оскільки ОСОБА_3 не підписував оспорюваний договір купівлі-продажу, а ОСОБА_6 не надала письмову згоду на укладення цього договору. Тому суд на підставі ч.3 ст. 203, ч.1ст. 215 ЦК України прийшов до обґрунтованого висновку про визнання недійсним договору купівлі-продажу вказаного будинку, посвідченого в нотаріальному порядку 08 червня 2006 року між ОСОБА_3 і ОСОБА_7

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення ухвалено передчасно, оскільки не закінчено розслідування кримінального провадження щодо підробки підпису ОСОБА_3 в оспорюваному договорі купівлі-продажу житлового будинку, не підлягають задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 201 ЦПК України наявність досудового кримінального провадження не є підставою для зупинення провадження у цивільній справі.

Посилання ОСОБА_5 на помилковість висновку суду стосовно того, що відсутність волевиявлення ОСОБА_3 підтверджується висновком судової почеркознавчої експертизи №1239-1240 від 02 грудня 2014 року не заслуговують на увагу, оскільки суперечать змісту висновку цієї експертизи, якою встановлено, що запис «ОСОБА_3» та підпис від імені ОСОБА_3 в графі «Продавець» в оспорюваному договорі купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою.

За наведених обставин колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, а рішення Арбузинського районного суду від 29 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: