У х в а л а

іменем україни

09 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ОстапчукаД. О., Касьяна О. П., Савченко В.О.,

провівши попередній розгляд справи за заявою головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Матвієнко В. В. про встановлення способу виконання рішення суду у цивільній справі за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, Державної організації «Комплекс відпочинку «Пуща-Водиця» до Вишгородської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_5, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Танталіт», про визнання незаконним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, витребування із незаконного володіння земельної ділянки на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та визнання за державою права власності, за касаційною скаргою Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області на ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року головний державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції (далі - ВДВС Вишгородського РУЮ) Матвієнко В. В. звернувся до суду з указаною заявою, у якій зазначав, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження № 47055541 з виконання виконавчого листа від 13 березня 2015 року № 363/1535/14-ц, виданого Вишгородським районним судом Київської області про витребування із незаконного володіння ОСОБА_5 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельної ділянки площею 1,7688 га, кадастровий номер НОМЕР_1.

Посилаючись на приписи ст. ст. 11, 36, 75 Закону України «Про виконавче провадження», просив встановити спосіб виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року, на виконання якого було видано вказаний виконавчий лист, шляхом складання акта прийому-передачі вказаної земельної ділянки на користь держави в особі Кабінету Міністрів України без участі боржника.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року, в задоволенні заяви відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ВДВС Вишгородського РУЮ Київської області, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, постановлені у справі ухвали судів першої та апеляційної інстанцій просить скасувати та вирішити спір по суті.

Касаційну скаргу ВДВС Вишгородського РУЮ Київської області необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Відмовляючи в задоволенні заяви головного державного виконавця ВДВС Вишгородського РУЮ Матвієнко В. В. про встановлення способу виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 29 жовтня 2014 року шляхом складання акта прийому-передачі земельної ділянки площею 1,7688 га, кадастровий номер НОМЕР_1, на користь держави в особі Кабінету Міністрів України без участі боржника ОСОБА_5, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, правильно виходив із того, що резолютивна частина вказаного рішення суду відповідає приписам п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК України, тому відсутні передбачені ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» підстави для встановлення його виконання у спосіб, визначений державним виконавцем.

Доводи касаційної скарги про те, що оскільки право власності боржника на спірну земельну ділянку скасовано, то державний виконавець не має можливості виконати вказане рішення суду шляхом зобов'язання боржника вчинити певні дії - безпідставні, оскільки висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення ухвали суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції Київської області відхилити.

Ухвалу Вишгородського районного суду Київської області від 08 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 18 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В. О. Савченко