УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременчуцькому районі Полтавської області про визнання дій незаконними, стягнення заборгованості, зобов'язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

В лютому 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, вимоги якого збільшив в ході розгляду справи, просив визнати незаконними дії Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Кременчуцькому районі Полтавської області стосовно відмови у нарахуванні та виплаті витрат на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування; зобов'язати відповідача поновити такі виплати; стягнути заборгованість за вказаними виплатами за минулий період і заборгованість за самостійне придбання ліків за минулий період; відшкодувати моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

Позов мотивовано тим, що позивач є інвалідом І групи внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відповідач не сплачує останьому заборгованість за попередній період на відшкодування самостійно придбаних ліків, витрат на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування, не здійснює щомісячно нарахування та виплату компенсації вказаних витрат. ОСОБА_4 вважає незаконною відмову відповідача у нарахуванні та виплаті йому витрат на спеціальний медичний догляд та додаткове харчування.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 15 серпня 2012 року висновком МСЕК м. Красний Луч Луганської області ОСОБА_4 встановлено 1 група інвалідності з втратою 100% працездатності з 11 червня 2012 року безстроково і встановлено, що останній має потребу у спеціальному медичному догляді. 16 серпня 2012 року позивачу розроблена індивідуальна програма реабілітації інваліда, яка включає види та термін реабілітаційних заходів в тому числі і медичних та додаткове харчування, в програмі зазначено термін дії по червень 2014 року.

Згідно довідки Відділення виконавчої дирекції Фонду в м. Красний Луч Луганської області від 03 грудня 2014 року ОСОБА_4 з 01 липня 2014 року відділенням не нараховуються і не виплачуються витрати на спеціальний медичний догляд, оскільки термін на який він був встановлений закінчився.

В листопаді 2014 рокупозивач взятий на облік у відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременчуцькому районі Полтавської області, як особа, тимчасово переміщена з тимчасово окупованої території за місцем перебування с. Нова Українка Козельщанського району Полтавської області

Оскільки у позивача строк дії Індивідуальної програми реабілітації інваліда закінчився у липні 2014 року, для визначення видів та терміну спеціального медичного догляду, йому відділенням Фонду Кременчуцького району запропоновано поновити індивідуальну програму реабілітації інваліда. Позивач розпочав проходити необхідні обстеження за місцем перебування, але повністю не пройшов і відповідну довідку не отримав.

З наявної в матеріалах справи довідки відповідача вбачається, що позивачу призначено та виплачено з листопада 2014 року по травень 2015 року витрати на лікарські засоби та вироби медичного призначення, витрати на побутове обслуговування, витрати на постійний сторонній догляд, щомісячну страхову виплату, у загальній сумі 43 491,27 грн. Також позивачу виплачено заборгованість по страхових виплатах за попередній період згідно з довідкою Управління ФССНВ у Луганській області на загальну суму 14247,04 грн.

Підстав для відшкодування позивачу інших сум заборгованості, дані про які містяться в наявних у справі копіях документів (листів), виданих відділенням виконавчої дирекції фонду в м. Красний Луч, у відповідача не має, оскільки ним офіційно від уповноваженого органу така інформація не отримувалась.

Як на підставу нарахування та виплату щомісячних витрат на додаткове харчування позивач посилався на висновок Лікарсько-консультативної комісії від 15 грудня 2014 року, згідно з яким він має потребу у додатковому харчуванні, строк дії висновку з 19 грудня 2014 року по 19 грудня 2016 року.

Враховуючи наявну заборону на діяльність бюджетних підприємств, установ, організацій після 01 грудня 2014 року на окремих територіях у районі проведення АТО, а також те, що Лікарсько-консультативні комісії входять в структуру закладів Міністерства охорони здоров'я України, тобто відносяться до бюджетних установ, медичні документи, видані Лікарсько-консультативними комісіями, які знаходяться на цих територіях потерпілим після 01 грудня 2014 року не можуть прийматися для здійснення нарахування та виплати коштів.

За таких обставин, суди дійшли обґрунтованих висновків, що не прийняття відповідачем довідки ЛКК м. Красний Луч від 15 грудня 2014 року №1716 для нарахування та виплати коштів не є таким, що порушує права позивача, ураховуючи той факт, що останній відмовляється проходити таку ж ЛКК на території Полтавській області (у найближчому спеціалізованому закладі) з метою визначення раціону необхідного додаткового харчування. Крім цього, відповідач відмовився пройти відповідну ЛКК з метою визначення конкретного переліку необхідних спеціальних медичних і санітарних процедур, медичних маніпуляцій тощо.

Доводи касаційної скарги щодо проходження позивачем обстеження на окупованій території за місцем начебто його лікування, відповідно до п. 15 постанови КМУ № 1317 від 03 грудня 2009 року «Питання медико-соціальної експертизи», вбачаються необґрунтованими, оскільки позивач проходив огляд не з метою встановлення інвалідності і на момент переїзду до Полтавської області (грудень 2014 року), проживав та лікувався значний час у Ізюмському районі Харківської області.

Крім того, 11 березня 2015 року, на виконання запиту відповідача направленого на підставі Постанови правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Кременчуцькому районі Полтавської області № 20 від 11 грудня 2014 року «Про затвердження Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції», управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області на підставі централізованої інформаційно-аналітичної системи надало довідку відповідачу про заборгованість сум страхових виплат по гр. ОСОБА_4

Вказані суми заборгованості були виплачені позивачу. На момент надання вказаної довідки 11 березня 2015 року заборгованість по самостійно придбаним лікам була відсутня, що підтверджується документом Управління виконавчої дирекції Фонду у Луганській області, яка міститься в матеріалах даної справи.

Суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06 серпня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова