Категорія: 37 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Свистун О.В.,

суддів Федонюк С.Ю., Стрільчука В.А .,

з секретарем Перебойчуком Р.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, комунальне підприємство «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Управління Держкомзему у Луцькому районі Волинської області, публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі відділення «Приватбанк» у місті Луцьку, відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філій Червоноградського відділення «Державний ощадний банк України» та Волинського обласного відділення «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2013 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3, треті особи державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Управління Держкомзему у Луцькому районі Волинської області, ПАТ КБ «Приватбанк» в особі відділення «Приватбанк» у місті Луцьку, ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філій Червоноградського відділення «Державний ощадний банк України» та Волинського обласного відділення «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно за заповітом покликаючись на те, що він є спадкоємцем по заповіту на майно, яке належало його матері ОСОБА_6, що померла 28.07.2011 року. Спадщину прийняв шляхом подання заяви у нотаріальну контору, однак отримати свідоцтво не зміг, оскільки нотаріус відмовив у його видачі, так як відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке складається із житлового будинку, господарських будівель та споруд, земельної ділянки, автомобілів Фольцваген Каравелла та Мерседес-Бенц, причепа ШЗК-8101, грошових коштів та речей домашнього вжитку.

Просив визнати право власності на спадкове майно за заповітом, яке належало спадкодавцю.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2013 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи державний нотаріус Луцької районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації», Управління Держкомзему у Луцькому районі Волинської області, ПАТ КБ «Приватбанк» в особі відділення «Приватбанк» у місті Луцьку, ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філій Червоноградського відділення «Державний ощадний банк України» та Волинського обласного відділення «Державний ощадний банк України» про визнання права власності на спадкове майно за заповітом задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 28.07.2011 року, на:

- s частини будинку № 4, який розташований за адресою село Рованці, вулиця Степова Луцького району Волинської області,

- s частини земельної ділянки, що розташована за адресою село Рованці, вулиця Степова, 4, Луцького району Волинської області,

- автомобіль VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1,

- s частини автомобіля MERSEDES-BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2,

- s частини причепа ШЗК-8101, державний реєстраційний номер НОМЕР_3,

- грошові кошти, що знаходяться на рахунку № 954229 у відділенні КБ «Приват Банк» у м. Луцьк, що відкритий на ім'я ОСОБА_6,

- грошові кошти, які знаходяться депозитному рахунку, що відкритий на ім'я ОСОБА_6 у філії Волинського обласного відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» № 10002/011,

- речі домашньої обстановки, що знаходяться у будинку № 4 по вулиці Степова, в селі Рованці Луцького району Волинської області, а саме:

- люстру з чеського скла рожевого кольору,

- меблеву стінку «Пролісок» світло-коричневого кольору,

- повне зібрання творів ОСОБА_7,

- білий фарфоровий кавовий сервіз на шість персон з блакитним візерунком, привезений з Росії,

- два великих килими у вітальні,

- кришталевий посуд та тарілки, привезені з Росії,

- дві меблеві стінки в коридорі,

- кухонну стінку (стару),

- спальний гарнітур (Польща), телевізор, килими в спальні,

- зігріваючий пояс та подушка «Нуга-Бест»,

- дві ікони,

- телевізор LG.

Скасовано заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 18 жовтня 2012 року.

Стягнуто з ОСОБА_3, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі - 1617, 92 грн.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2013 року внесено виправлення описок у заочному рішенні суду першої інстанції, а саме: у резолютивній частині рішення суду частки майна замість символу «s» замінено на «3/4».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Покликається на те, що судом були порушені норми матеріального та процесуального права. Вказує, що у матеріалах справи відсутня оцінка спадкового майна, на яке суд визнав право власності за позивачем. Речей домашньої обстановки, які вказані у рішенні, частково немає, частина із них спадкодавцю не належала. Також зазначає, що автомобіль MERSEDES-BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить на праві приватної власності йому і не належав на праві власності спадкодавцю.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримали покликаючись на доводи, викладені в ній.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу заперечили, оскільки вважають, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2011 року померла ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ № 115440 (а.с. 7). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно. 20.06.2011 року ОСОБА_6 на випадок своєї смерті склала заповіт на користь ОСОБА_1, яким заповіла спадкодавцю все належне їй майно з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося (а.с. 8).

Суд першої інстанції при ухваленні рішення вважав, що спадкодавцю ОСОБА_6 на момент смерті на праві приватної власності належало 3/4 частини будинковолодіння № 4 по вул. Степова у с. Рованці Луцького району Волинської області, 3/4 частини земельної ділянки, що знаходиться у с. Рованці Луцького району Волинської області по вул. Степова, 4, автомобіль VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1993р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 3/4 частини автомобіля MERSEDES-BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, 3/4 частини причепа ШЗК-8101, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, грошові кошти, що знаходяться в банківських установах. А також речі домашньої обстановки та вжитку, що належали спадкодавцю та знаходяться у будинку № 4 по вул. Степова, в с. Рованці Луцького району Волинської області, серед яких - люстра з чеського скла рожевого кольору, меблева стінка «Пролісок» світло-коричневого кольору, повне зібрання творів Л.ОСОБА_7, білий фарфоровий кавовий сервіз на 6 персон з блакитним візерунком, привезений з Росії, 2-ва великих килими у вітальні, кришталевий посуд та тарілки, привезені з Росії, 2-ві меблеві стінки в коридорі, кухонна стінка (стара), спальний гарнітур (Польща), телевізор, килими в спальні, зігріваючий пояс та подушка «Нуга-Бест», 2-ві ікони, телевізор LG. А також, що на момент смерті на ім'я ОСОБА_6 було оформлено вклад у філії Волинського обласного відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» № 10002/011, та відкритий картковий рахунок № 954229 у відділенні КБ «ПриватБанк» у м. Луцьк.

Задовольняючи позовні вимоги позивача повністю, суд першої інстанції виходив з того, що все перераховане спадкове майно належало спадкодавцю на праві власності на день смерті і позивач має право на дане майно, оскільки прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_6, однак отримати свідоцтво у нотаріуса не може, так як у нього відсутні правовстановлюючі документи на все спадкове майно.

Колегія суддів приходить до висновку, що із таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можна, оскільки суд не повно зясував обставини, що мають значення для справи, порушив норми матеріального та процесуального права.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст.1220, ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Із наданих доказів по справі вбачається, що спадкодавцю ОСОБА_6 дійсно належало на праві власності 3/4 частини будинковолодіння № 4 по вул. Степова у с. Рованці Луцького району Волинської області, що підтверджується витягами із реєстру права власності на нерухоме майно (а.с. 19, 17, копіями з витягів про реєстрацію права власності на нерухоме майно), 3/4 частини земельної ділянки, що знаходиться у с. Рованці Луцького району Волинської області по вул. Степова, 4 (а.с. 10, 16), автомобіль VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1993р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 12), 3/4 частини причепа ШЗК-8101, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с. 14, копія технічного паспорта), грошові кошти, що знаходяться в банківських установах (а.с. 15, 61,90) .

При ухвалені рішення про визнання права власності за позивачем на земельну ділянку суд першої інстанції взагалі не звернув уваги на розмір земельної ділянки, яка належала спадкодавцю та яку частину просив позивач. Із змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив визнати право власності на ? частини земельної ділянки. Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_6 належало ? частина спірної земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 16), площа всієї земельної ділянки становила 0.16 га. Із договору купівлі продажу(а.с. 10) слідує, що ОСОБА_8 придбав земельну ділянку площею 0.12 га. Однак доказів про право власності на цю спірну земельну ділянку за спадкодавцем ОСОБА_6 сторони суду не надали. Отже в цій частині позовна вимога підлягає до часткового задоволення.

Апеляційним судом встановлено, що причеп ШЗК-8101 Турист, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, 12429, рік випуску 1993, колір зелений повністю належав на праві власності спадкодавцю ОСОБА_6 Однак в позовній заяві позивач просив визнати право власності на даний причеп тільки на 3/4 його частини. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку про задовольнення даної вимоги позивача в заявлених межах.

Також до задоволення підлягають вимоги щодо визнання права власності на грошові кошти, які знаходяться на рахунках у філії Волинського обласного відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» № 10002/011, та відкритий картковий рахунок № 954229 у відділенні КБ «ПриватБанк» у м. Луцьк на ОСОБА_6

Судом першої інстанції не повно зясовані дані обставини, не досліджені надані докази, що не може залишити рішення суду в цій частині без змін.

Враховуючи наведене колегія суддів приходить до висновку, що саме на спадкове майно, яке складається із 3/4 частини будинковолодіння № 4 по вул. Степова у с. Рованці Луцького району Волинської області, 1/2 частини земельної ділянки, що знаходиться у с. Рованці Луцького району Волинської області по вул. Степова, 4, автомобіля VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1993р.в., державний реєстраційний номер НОМЕР_1, 3/4 частини причепа ШЗК-8101, державний реєстраційний номер НОМЕР_3, грошові кошти, що знаходяться у ВАТ «Державний ощадний банк України» та КБ «Приват Банк» - слід визнати право власності за спадкоємцем по заповіту, оскільки спадкоємець прийняв спадщину подавши заяву у нотаріальну контору і наявність даного майна підтверджується зібраними по справі доказами, які досліджені судом апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції визнано право власності на 3/4 частини автомобіля MERSEDES-BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, оскільки вважав, що даний автомобіль ОСОБА_6 успадкувала після смерті її чоловіка ОСОБА_8

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3 вказує на те, що автомобіль MERSEDES-BENZ, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 належить йому на праві приватної власності та в підтвердження надає свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 160).

Задовольняючи дану позовну вимогу суд першої інстанції не дослідив дані доводи відповідача, не дав їм юридичної оцінки і прийшов до не правильного висновку, визнавши право власності на ? частини даного автомобіля за позивачем. А отже в цій частині рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням вимог закону і підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову у задоволені даної вимоги позивача.

Позивач ОСОБА_1 просив визнати право власності на речі домашнього вжитку, які належали спадкодавцю ОСОБА_6 на день її смерті, а саме на - люстру з чеського скла рожевого кольору, меблеву стінку «Пролісок» світло-коричневого кольору, повне зібрання творів ОСОБА_7, білий фарфоровий кавовий сервіз на шість персон з блакитним візерунком, привезений з Росії, два великих килими у вітальні, кришталевий посуд та тарілки, привезені з Росії, дві меблеві стінки в коридорі, кухонну стінку (стару), спальний гарнітур (Польща), телевізор, килими в спальні, зігріваючий пояс та подушка «Нуга-Бест», дві ікони, телевізор LG.

Однак позивач не надав будь-яких доказів про наявність даних речей у спадкодавця на день її смерті.

Судом апеляційної інстанції із пояснень сторін по справі зясовано, що люстра з чеського скла рожевого кольору була, але її викрадено ще в 1998 році; меблевої стінки «Пролісок» світло-коричневого кольору, повного зібрання творів ОСОБА_7, два великих килими у вітальні, килими в спальні, зігріваючий пояс та подушка «Нуга-Бест» немає і не було ще до смерті матері. Білий фарфоровий кавовий сервіз на шість персон з блакитним візерунком і кришталевий посуд та тарілки, які привезені батьками з Росії за період з часу привезення побилися і вже давно немає у господарстві. Кухонна стінка та спальний гарнітур як пояснив відповідач придбаний ним та його дружиною і не належали матері, а про які вказує позивач у справі йому не відомо, оскільки немає доказів про їх наявність у спадковому майні. Дві ікони на які вказує позивач не можуть бути спадковим майном, оскільки це ікони відповідача та його дружини. Решта майна - телевізор LG, дві меблеві стінки в коридорі, телевізор наявні в розібраному та в не робочому стані.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо наявності таких речей у спірному будинку на час відкриття спадщини та що вони належали саме даному спадкодавцю.

Відповідно до ч.3 ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не зясував обставин справи, не дослідив надані докази і в порушення вимог матеріального та процесуального права задовольнив позовні вимоги в повному обємі.

Доводи відповідача, що судом не було зясовано вартість спадкового майна не заслуговують на увагу, оскільки позивачем вказана вартість спадкового майна, а відповідач не спростував даної оцінки.

Під час розгляду справи було встановлено, що правовстановлюючих документів на дане майно у спадкодавця не було.Не заслуговують на увагу твердження відповідача в апеляційній скарзі щодо знищення причепа ШЗК-8101, оскільки право власності на нього у спадкодавця ОСОБА_6 підтверджується копією технічного паспорту та поясненнями позивача, який ствердив, що даний причеп є в наявності.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що на користь позивача слід стягнути із ОСОБА_3 - 849.73 грн. судових витрат

Оскільки по справі було вжито заходів забезпечення позову, то відповідно до ст.154 ЦПК України вжиті заходи слід скасувати.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції із-за порушення норм матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 10, 60 ЦПК України, на підставі ст.ст. 392, 1218, 1220, 1222, 1223 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12 лютого 2013 року та ухвалу Луцького міськрайонного суду від 16 липня 2013 року у даній справі скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6, яка померла 28.07.2011 року, на:

- 3/4 частини будинку № 4, який розташований за адресою село Рованці, вулиця Степова Луцького району Волинської області,

- 1/2 частину земельної ділянки, що становить 0.08 га від площі 0.16 га, яка розташована за адресою село Рованці, вулиця Степова, 4, Луцького району Волинської області,

- автомобіль VOLKSWAGEN CARAVELLE, 1993 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1,

- 3/4 частини причепа ШЗК-8101 Турист, державний реєстраційний номер НОМЕР_4, 12429, рік випуску 1993, колір зелений,

- грошові кошти, що знаходяться на рахунку № 954229 у відділенні КБ «Приват Банк» у м. Луцьк, що відкритий на ім'я ОСОБА_6,

- грошові кошти, які знаходяться депозитному рахунку, що відкритий на ім'я ОСОБА_6 у філії Волинського обласного відділення ВАТ «Державний ощадний банк України» № 10002/011,

В решті позовних вимогах відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 849.73 грн. судових витрат.

Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою Луцького міськрайонного суду від 18 жовтня 2012 року.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: