Справа № 438/1260/15-ц
Номер провадження № 2-др/438/3/15
У Х В А Л А

25 листопада 2015 року Бориславський міський суд

Львівської області

в складі головуючого - судді: Посисень Л.М.

при секретарі: Гадубяк О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Бориславі заяву подану від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3І.) за підписом ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бориславської міської ради, виконавчого комітету Бориславської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Бориславська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державне комунальне підприємство ЖЕК № 3, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 983/32 від 20.12.1949 року; про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок №4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири; про визнання недійсним договору дарування від 05.04.1963 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті; про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 15 листопада 2012 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бориславської міської ради, виконавчого комітету Бориславської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Бориславська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державне комунальне підприємство ЖЕК № 3, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 983/32 від 20.12.1949 року; про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок №4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири; про визнання недійсним договору дарування від 05.04.1963 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті; про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років

та

Визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В решті позову: про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №983/32 від 20.12.1949 року;

про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок № 4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири;

про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті;

про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок №4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років - відмовлено.

Від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3І.) за підписом ОСОБА_4 подано у суд заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій просять суд:

- Ухвалити додаткове рішення яким вирішити спір стосовно всіх позовних вимог, встановити право власності на майно та землю переселеної родини ОСОБА_10 в 1945р. згідно Міждержавної угоди від 09.09.1944р.;

- Винести окрему ухвалу про встановлення причин та умов, які призвели до порушення прав та законних інтересів переселеної родини ОСОБА_10 в 1945р. згідно Міждержавної угоди від 09.09.1944р., яка не виконана до даного часу договірною стороною Україною (УРСР);

- Встановити спосіб виконання рішення суду від 15.11.2012р. і порядок поновлення прав та законних інтересів переселеної родини ОСОБА_10 згідно Міждержавної угоди 09.09.1944р. договірною стороною Україною.

Покликаючись в заяві на те, що 15.11.2012 року суддею Бориславського міського суду Посисень Л.М. було винесено рішення у даній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, Бориславської міської ради, Виконавчого комітету Бориславської міської ради, Бориславської державної нотаріальної контори, КП Львівської обласної ради «Дрогобицького бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Державного комунального підприємства «ЖЕК №3» про визнання права власності на майно та земельної ділянки.

Вказаним рішенням позов ОСОБА_1 задоволено частково. В ході розгляду вищевказаної цивільної справи просили суд задовольнити позов у повному обсязі. Оскільки, в резулятивній частині рішення Бориславського міського суду від 15.11.2012р. не зазначено спосіб виконання даного рішення - незрозуміле судове рішення і судом не було вирішено всі позовні вимоги, судом не вирішено питання про визнання права власності на майно та землю стосовно яких були позовні вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, які є в матеріалах справи, однак судом не ухвалено рішення по суті позовних вимог, що призвело до порушення прямих конституційних прав та законних інтересів переселеної родини ОСОБА_10 в 1945р., яка була переселена згідно Міждержавної угоди від 09.09.1944р. Згідно ст.19 Закону України від 29 червня 2004р. «Про міжнародні договори України» такі договори, укладені й ратифіковані нашою державою Україною, становлять невід'ємну частину національного законодавства і застосовуються в порядку, встановленому для його норм. Електронна Петиція подана ОСОБА_2 12.09.2015 за №22/006749-еп. «Договірна сторона Україна виконай Міждержавну угоду 09.09.1944р. проведи взаємозалік з переселеними родинами з Польщі».

ОСОБА_10 залишила майно та землю в с.Чорноріки Польща, однак переселеній родині уповноваженим представником органу влади м.Борислава - України (УРСР) не було надано аналогічне майно та земля 3 га в м.Бориславі, тобто договірною стороною владою м.Борислава, Україною (УРСР) умисно не виконана Міждержавна угода від 09.09.1944р., чим порушені права та законні інтереси переселеної родини на приватне майно та землю (ознаки злочину ст.382 КК України і прокурором м.Борислава умисно не внесено заяви про вчинення кримінального правопорушення в ЄРДР і не проводиться досудове розслідування і не виконується рішення слідчого судді Пещука ?)

Стаття 211 ЦПК України «Окремі ухвали суду».

Суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов. Про вжиті заходи протягом місяця з дня надходження окремої ухвали повинно бути повідомлено суд, який постановив окрему ухвалу.

Окрему ухвалу може бути оскаржено особами, інтересів яких вона стосується, у загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Ст. 213 ЦПК України «Законність і обґрунтованість рішення суду».

1. Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

2. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ст. 41 Конституції України

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися обєктами права державної та комунальної власності відповідно до закону.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об'єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об'єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану.

Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Ст. 55 Конституції України

Офіційне тлумачення частини першої статті 55 див. в Рішенні Конституційного Суду N 9-зп від 25.12.97. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Офіційне тлумачення частини другої статті 55 див. в рішенні Конституційного Суду N 6-зп від 25.11.97\

Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, кожен має право після використання всіх національних засобів правового захисту звертатися за захистом своїх прав свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або власником яких є Україна.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами (частина перша статті 14 ЦПК). Міждержавна Угода 09.09.1944р. стала частиною законодавства України (2006).

Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і зґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК).

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Якщо спірні правовідносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

За вимогами п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу яких сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

25.11.2015 року ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подано пояснення мотивоване на судове засідання 25.11.2015р. у справі №2-др/438/3/2015 «Про винесення додаткового рішення по справі про визнання права власності», в якому вони додатково просять суд:

- заяву про винесення додаткового рішення, задовільнити.

- викласти резолютивну частину рішення 15.11.2012р. Бориславського міського суду в наступній редакції в додатковому рішенні у даній справі:

1. Винести додаткове рішення - визнати дійсним свідоцтво про право власності від 13.05.1953р., видане Житловим управлінням Бориславського міського комунального господарства про те, що домоволодіння, яке находиться в м.Бориславі по вул.Ясна, 4 житлова площа житлового будинку становить 37,37 кв.м. дійсно належить на праві власності ОСОБА_7. Свідоцтво про право власності від 13.05.1953р. видане ОСОБА_7 на підставі рішення Бориславської ради депутатів трудящих за №983/20.12.1949р. і зареєстроване в реєстрову (кадастрову) книгу під № 451, позначені на поверховому плані 1-4 площею 17,0 кв.м., 1-2 площею 4,0 кв.м., 1-1 або 2-8 площею 4,5 кв.м., 2-2 площею 16,10 кв.м., 2-3 площею 20,3 кв.м.

2. Визнати договір дарування 21.04.1969р. № 1019 на житловий будинок та належними до нього надвірними будовами, що знаходиться в м.Бориславі по вул.Ясній № 2 (тепер 4), житлова площа житлового будинку становить 37,37 кв.м. посвідчений Бориславською нотаріальною конторою від 05.04.1969р. за реєстром №773, який зареєстрований в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 під № 451 недійсним та скасувати його, на підставі рішення 15.11.2012р. та матеріалів справи і доказів у справі.

3. Скасувати реєстрацію права власності та визнати недійсним право власності за ОСОБА_11 на житловий будинок та належними до нього надвірними будовами, що знаходиться в м.Бориславі по вул.Ясній №2 (4), житлова площа житлового будинку становить 37,37 кв.м. посвідчений Бориславською нотаріальною конторою від 05.04.1969р. за реєстром №773, який зареєстрований в Дрогобицькому міжміському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 під №451.

4. Визнати за ОСОБА_7 право власності на ціле домоволодіння по вул.Ясній 4 м.Борислава.

5. Зобов'язати Дрогобицьке міжміське комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки", Державну реєстраційну службу МЮ України, здійснити державну реєстрацію за ОСОБА_7 право власності на будинок 4 по вул.Ясній м.Борислава загальною площею 37,37 кв. м. і скасувати державну реєстрацію права власності на будинок №4 по вул.Ясній м.Борислава за ОСОБА_11

6. Визнати право власності за ОСОБА_9 на добудовану нею кімнату позначену на повеневому плані цифрами 1-3 площею 17,90 кв.м. в будинку №4 по вул.Ясна,4 м.Борислава.

7. Визнати право власності за ОСОБА_11 на добудовані приміщення позначені на поверховому плані цифрами 2-4 площею 21,80 кв.м., 2-5 площею 12,50 кв.м. 2 - 6 площею - 3,4 кв.м. і 2-7 площею 3,70 кв. м. в будинку №4 по вул.Ясна,4 м.Борислава.

Заявник -відповідач ОСОБА_2, заявник - третя особа ОСОБА_4 /ОСОБА_10/ Є.І. та їх представник ОСОБА_4 заяву про ухвалення додаткового рішення підтримали.

В обґрунтування заяви вказали на аналогічні обставини, які викладені в заяві та поясненнях мотивованих на судове засідання 25.11.2015 р.

Вислухавши пояснення заявника - відповідача ОСОБА_2, пояснення заявника - третьої особи ОСОБА_4 /ОСОБА_10/ Є.І. та їх представника ОСОБА_4, оглянувши справу 2-42/11р.; №2/1301/22/2012р., оцінивши надані документи, суд дійшов висновку, що заява до задоволення не підлягає.

У відповідності до ст. 220 ЦПК України

1. Суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;

3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;

4) судом не вирішено питання про судові витрати.

2. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Рішенням Бориславського міського суду Львівської області від 15 листопада 2012 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бориславської міської ради, виконавчого комітету Бориславської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Бориславська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державне комунальне підприємство ЖЕК № 3, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 983/32 від 20.12.1949 року; про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок №4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири; про визнання недійсним договору дарування від 05.04.1963 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті; про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років

та

Визнано недійсним договір дарування від 05.04.1963 року, укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

В решті позову: про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради №983/32 від 20.12.1949 року;

про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок № 4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири;

про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті;

про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок №4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років - відмовлено.

При розгляді заяви, поданої від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3І.) за підписом ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення та поясненнях мотивованих на судове засідання 25.11.2015 про винесення додаткового рішення підстав, передбачених п.п.1-4 ч.1 ст.220 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення судом не встановлено.

З врахуванням наведеного та керуючись ст.220 ЦПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви, поданої від імені ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3І.) за підписом ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Бориславської міської ради, виконавчого комітету Бориславської міської ради, треті особи: ОСОБА_3, Бориславська державна нотаріальна контора, комунальне підприємство Львівської обласної ради Дрогобицьке міжміське бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Державне комунальне підприємство ЖЕК № 3, про визнання незаконним рішення виконавчого комітету Бориславської міської ради № 983/32 від 20.12.1949 року; про визнання частково незаконним свідоцтва на право власності від 13.05.1953 року на будинок №4 по вул.Ясна м.Борислава, видане на ОСОБА_7, оскільки ОСОБА_7 була переселена не одна і їй могло належати тільки 1/5 будинковолодіння, будинок був поділений на дві квартири; про визнання недійсним договору дарування від 05.04.1963 року, укладеного між ОСОБА_7 та ОСОБА_8; про визнання за ОСОБА_9 права власності на квартиру АДРЕСА_1, позначену на поверховому плані цифрами 1-1,1-2,1-3,1-4,1, в якій вона прожила з моменту переселення по день смерті; про визнання за ОСОБА_9 права користування 1/2 земельної ділянки, на якій розташований будинок № 4 по вул.Ясна, в який її бабуся була переселена із Польщі, і прожила та користувалась земельною ділянкою 59 років - в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Апеляційному Суду Львівської області через Бориславський міський суд Львівської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

С У Д Д Я: