Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/1132/15-ц головуючий у 1-й інстанції Шудрик А.А
провадження № 22-ц/778/5440/15 суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Книш С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "Запоріжгаз" про скасування незаконного акта претензії про визнання самовільного підключення газового приладу та пристрою до системи газопостачання, скасування незаконної вимоги та відшкодування коштів, скасування акту на відключення від системи газопостачання та зобовязання провести підключення до газопостачання,

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_2, звернувся до суду з позовом, який обґрунтовує тим, що він має у власності в с. Нестерянка Оріхівського району Запорізької області житловий будинок по вул. Миру, 31.

На підставі укладеного між сторонами в справі Договору № 3101214 від 16.02.15 року газопостачання садиби здійснюється Оріхівським УГГ ПАТ "Запоріжгаз". Оплата за спожитий газ завжди проводилась своєчасно, заборгованості за спожитий газ позивач не мав.

17.03. 2015 року начальником Оріхівського УГГ ПАТ "Запоріжгаз" ОСОБА_3 складено акт-претензію в якому зазначено порушення "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 р. № 2246, в частині "самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи газопостачання". У зв'язку з викладеним позивачу запропоновано за вказані правопорушення за жовтень-лютий 2015 року з 21.10 2014 року по 13.02.2015 року нараховані 2140,23 куб. м. на суму 5306,99 грн. Далі робиться посилка до сплати, з урахуванням оплати споживача в 2014-2015 роках, та зміни тарифу ціни за використаний природній газ за 2014 рік 6078,74 грн., на розрахункові покази лічильника газу 56767 куб. м. за спожитий природний газ за встановленими нормами згідно постанови КМУ № 2246 від 09.12.1999 року.

Вказаний акт претензію позивач не визнає, та не підписав його, а також не визнав попередження про припинення газопостачання.

З акта-претензії та попередження про припинення газопостачання позивач зрозумів, що йому нараховується сума збитків у зв'язку з тим що ним самовільно підключено газовий прилад і пристрій до системи споживання.

15.04.2015 року позивачу вручено акт про відключення від системи газопостачання та проведено відключення (опломбування).

Він є добросовісним споживачем, тому вимагає належного до нього ставлення , а тому просить суд скасувати незаконний акт - претензію, та попередження про припинення газопостачання, визнати незаконним акт про відключення від газопостачання, та зобовязати відповідача провести підключення до газопостачання за рахунок відповідача.

РішеннямОріхівського районного суду м.Запоріжжя від 10 серпня 2015 року відмовлено у задоволенні позову про скасування незаконного акта претензії про визнання самовільного підключення газового приладу та пристрою до системи газопостачання, скасування незаконної вимоги та відшкодування коштів, скасування акту на відключення від системи газопостачання відмовлено.

На зазначене рішення суду ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право його змінити. За розясненнями п. 19 постанови Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року, якщо помилки у рішенні суду першої інстанції стосуються фактичної сторони справи чи правового обґрунтування рішення, то їх усунення необхідно вважати також зміною рішення.

Суд керувався ст. 714 ЦК України, ст.ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами і Методикою визначення обссягу та вартост і електричної енергії необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією від 22 листопада 1999 року № 1416.

Проте правовідносини регулюються Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» від 08.07.2010 року № 2467-VI ( у редакції від 01.01.2013 р.) та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 р. № 2246 (у редакції постанови КМУ від 26.12.2011 р. № 1408) ст. 12 вищезазначеного Закону та п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання визначено, що надання послуг з газопостачання здійснюється населенню на підставі договору, що укладається споживачем відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Як вбачається із матерів справи, що ОСОБА_2 на праві власності належить будинок, який розташований за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, с.Нестерянка, вул. Миру, буд.31

За договором №3101214 укладеного між позивачем та відповідачем 16 лютого 2015 року, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Запоріжгаз" в особі начальника Оріхівського управління з експлуатації газового господарства зобовязався надавати споживачу ОСОБА_2 послуги з газопостачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень, з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобовязувався своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором. (а.с.7-8)

17.03.2015 року було складено акт - претензію представником постачальника начальника Оріхівського УЕГГ ОСОБА_3 в якому зазначено, що згідно з договором №3101214 про надання послуг з газопостачання споживачеві - відповідачу ОСОБА_2, який мешкає за адресою:Запорізька область, Оріхівський район, с.Нестерянка, вул.Миру,31, визначена претензія з приводу порушення "Правил надання населенню послуг з газопостачання", затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року №2246, в частині "самовільного підключення газових приладів і пристроїв споживача до системи зазопостачання", в результаті чого перевищується діапазон обчислення лічильника газу.

Внаслідок викладеного відповідачу потрібно сплатити з урахуванням оплати споживача в 2014-2015 р.р. та зміни тарифу ціни за використаний природний газ за 2014р. - 6078,74 грн., на розрахункові покази лічильника газу 56767 куб.м. за спожитий природний газ за встановленими нормами згідно постанови КМУ №2246 від 09.12.1999 року. (а.с.5).

На підставі попередження про припинення газопостачання відповідач був попереджений про необхідність погашення заборгованості за показниками лічильника газу 56767 куб.м. в розмірі 6078,74 грн. протягом 10 днів з дати отримання даного повідомлення. (а.с.6).

Відповідно до акту встановлення охоронної пломби №41002025 складеного 13 лютого 2015 року (а.с.25), в присутності ОСОБА_2 з причини несанкціонованого підключення газового котла було встановлено охоронну пломбу.

Аналогічна подія відбулася 16 лютого 2015 року в присутності відповідача, внаслідок чого було знову складено акт встановлення охоронної пломби №41002073.(а.с.26).

В матеріалах справи міститься розрахунок суми заборгованості за цінами на газ для населення, що діяли на дату виявлення порушення. (а.с.29-30).

В звязку з несплатою за показання лічильника 57132 куб.м. заборгованості 3418,53 грн. ПАТ "Запоріжгаз" в присутності відповідача відбулося відключення будинку по вул.Миру,31, с. Нестерянка, Оріхівського району Запорізької області, від системи газопосчтачання, що стверджується актом на відключення від системи газопостачання. (а.с.35).

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції дійшов висновку проте, що факт самовільного несанкціонованого підключення газового котла знайшло підтвердження в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги проте, що розрахунок потужності газового обладнання , наданий позивачем не перевищує діапазон норм споживання газопостачання не приймаються колегією судів за таких обставин.

Згідно ст.ст.57-59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування, одержані з дотриманням встановленого законом порядку, а письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно п. 2.1. Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання (у редакції затвердженій Національною комісією регулювання електроенергетики України від 29.05.2011 р.), у разі самовільного підключення газових приладів, пристроїв споживача до системи газопостачання шляхом врізки в газопроводи, яке не може бути виявлене при планових обходах, а лише із застосуванням спеціальних приладів та методів, розрахунок збитків здійснюється за нормами з дня пуску газу на обєкт до дня виявлення самовільного підключення, але не більше трьох років з урахуванням кількості самовільно підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі та кількості проживаючих осіб.

Посилання в апеляційній скарзі відповідача на те, що він замінив газовий прилад , проте не втручався у прилади газопостачання не приймається колегією судів оскільки згідно до п.27 Договору № 3101214, споживач зобовязаний не підключати нові (додаткові) газові прилади та пристрої, не змінювати їх місце розташування та не втручатися в роботу внутрішньо будинкових систем газопостачання без узгодження з виконавцем.

Оскільки газовий прилад був замінений без погодження з постачальником газу акт претензія складена начальником Оріхівського УГГ ОСОБА_3, про визнання самовільно підключеного газового приладу та пристрою до системи газопостачання є законною.

Складений начальником Оріхівського УГГ ПАТ "Запоріжгаз" ОСОБА_3 акт-претензія є фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання Правил , і згідно зі ст. 57 ЦПК України доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватись судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, і його оскарження за положеннями ст. 16 ЦК України не є самостійним способом захисту у цивільному судочинстві.

При таких обставинах акт претензія складена 17 березня 2015 році начальником Оріхівського УГГ ОСОБА_3, про визнання самовільно підключеного газового приладу та пристрою до системи газопостачання є законною, а також нарахування в звязку з цим, сума яка була уточнена представником відповідача згідно розрахунку 2755,90 грн.

Що до акту на відключення від системи газопостачання від 15.04.2015 року суд дійшов висновку проте, що він складений на законних підставах, а підключення можливе при зверненні позивача до відповідача на законних підставах.

Позивач не наводить переконливих та допустимих доказів, які б спростували висновки суду про належно зафіксованого факту самовільного несанкціонованого підключення газового котла.

Крім того, відмовляючи в задоволені позову , суд першої інстанції зазначив, що акти-претензії є способом фіксування порушення та за положеннями ст. 16 ЦК України скасування акту претензії не є самостійним способом захисту у цивільному судочинстві.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Між тим, за положенням ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов'язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до ст. ст. 31, 119, 215 ЦПК України визначати предмет та підстави позову є виключним правом позивача і суд не може їх змінити без згоди позивача.

Таким чином, у разі порушення цивільного права відповідно до ст.ст. 3, 11, 31 ЦПК України особа має право обирати той спосіб захисту, який відповідає характеру порушення її права чи інтересу, а перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду у відповідності до ст.4 ЦПК є обов'язком суду.

Обраний на власний розсуд спосіб захисту про скасування акту претензії, незаконної вимоги про відшкодування у звязку із цим нарахувань, акту про відключення згідно зі ст. 57 ЦПК України є доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватись судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, і його оскарження за положеннями ст. 16 ЦК України не є самостійним способом захисту у цивільному судочинстві.

Оскільки судом першої інстанції не вірно визначені правовідносини та їх правове регулювання, колегія судів вважає за необхідним змінити рішення суду у частині правового регулювання правовідносин, та оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. воно підлягає зміні в частині правового регулювання питання, а в решті залишення без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 10 серпня 2015 року в цій справі змінити в мотивувальній його частині правового регулювання.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді :