Справа № 286/1095/15-ц
УХВАЛА

17 березня 2015 року

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Вачко В. І. , розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа Кирданівська сільська рада Овруцького району Житомирської області , -

ВСТАНОВИВ:

У поданій заяві заявник просить визнати, що свідоцтво про смерть серії І-ТП № 137884, видане 08.02.2010 року Кирданівською сільською радою Овруцького району Житомирської області, належить ОСОБА_2, померлому 07.02.2010 року жителю ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно з ч.3 ст.235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.п.6, 8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема: - належності правостановлюючих документів особі, прізвище, імя та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; - смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно з ч.3 ст.256 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

У відповідності до ч.1 ст.258 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено: 1).який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2).причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3). докази, що підтверджують факт.

Згідно з ч.2 ст.258 ЦПК України до заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Однак, заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.256, 258 ЦПК України, що перешкоджає відкриттю провадження за такою заявою. Зокрема в порушення вимог ч.3 ст.256 ЦПК України заявник звернувся в суд з заявою про визнання факту належності померлій особі свідоцтва про смерть, хоча відповідно до вимог ч.1 ст.256 ЦПК України вправі подати заяву про встановлення факту смерті особи у певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. При цьому в порушення ст.258 ЦПК України заявником у заяві не зазначено причин неможливості внесення виправлень у свідоцтво про смерть особи та до заяви не додано довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану про неможливість внесення таких виправлень у свідоцтво про смерть особи.

В п.3 постанови Пленуму Верхавного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» вказано якщо в заяві не зазначено, якими доказами цей факт підтверджується або до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

За вказаних обставин, у відповідності до ч.1 ст.121 ЦПК України заяву слід залишити без руху для усунення вище вказаних недоліків: зазначення у заяві причин неможливості внесення виправлень у свідоцтво про смерть особи, уточнення вимог заяви та подання довідки органу державної реєстрації актів цивільного стану про неможливість внесення виправлень у свідоцтво про смерть особи.

Тому керуючись ст.ст.119, 120, 121, 235, 256, 258 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без руху і надати заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ним ухвали.

Роз'яснити заявнику, що в разі неусунення недоліків заяви вона буде вважатися неподаною і буде повернута без розгляду.

Ухвала не оскаржується.

СУДДЯ : В. І. Вачко