РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7911/15-ц

пр. № 2/759/3989/15

07 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді Лопатюк Н.Г.,

при секретарі Фещук Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що вона зі своїм чоловіком проживала однією сім'єю в його квартирі АДРЕСА_1.

Вона була зареєстрована тимчасового у центрі обліку бездомних громадян за адресою: АДРЕСА_5 (за вказаною адресою зареєстрована і по цей день), оскільки була позбавлена житла жінкою померлого брата, а зареєструватись у помешканні чоловіка не могла, оскільки його повнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5 зі своїми сім'ями, які також проживали у квартирі, мали заборгованість по сплаті комунальних послуг та не давали згоди на її реєстрацію, а вказана квартира була неприватизована та належала Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації.

ІНФОРМАЦІЯ_7 року у неї та померлого нині чоловіка народилась донька - ОСОБА_2. Дитину зареєструвати у встановленому законом порядку не встигли, у зв'язку з хворобою навонародженої.

Вона зверталась до Філії №811 ЄРРЦ КП «ДУОЖФ Святошинського району м. Києва» з приводу питання реєстрації дитини по місцю проживання та реєстрації її померлого батька, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю заяви про погодження реєстрації від зареєстрованих у спірній квартирі осіб.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2011 року, визнано за малолітньою ОСОБА_2 право користування спірним нині жилим приміщенням, яке залишилось без змін судом апеляційної інстанції.

З того часу і до теперішнього дня, донька ніде не зареєстрована, у зв'язку з чим фактично позбавлена можливості отримання медичної допомоги та інших встановлених законом гарантій, реалізація яких потребує реєстрації.

В подальшому, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року, її вселено разом з донькою до спірної квартири.

Однак, до сьогоднішнього дня вона з донькою змушена перебувати в соціальних притулках.

Нею були неодноразово здійснені спроби зайти разом з дитиною до спірної квартири, однак ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_4 їх всіляко перешкоджали у цьому. На вхідні двері та двері у кімнати відповідачками були встановлені замки, від яких у неї немає ключів, що створює перешкоди в користуванні житловим приміщенням.

На підставі наведеного, позивачка звернулась до суду та просить ухвалити рішення, яким визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 наступним чином: найменшу кімнату площею 12,9 кв.м. виділити у її користування та користування її доньки, найбільшу кімнату площею 17,9 кв.м. виділити у користування ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4, оскільки остання має малолітню дитину, а кімнату площею 16,8 кв.м. виділити в користування ОСОБА_5, ОСОБА_7 та їх сину ОСОБА_6, підсобні приміщення залишити у загальному користуванні, а також зобов'язати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не порушувати визначений порядок користування житловим приміщенням та не чинити перешкод у користуванні спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_4 проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, представник відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_10, заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7, скориставшись допомогою перекладача ОСОБА_11, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_6 в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, процесуальні права останнього як відповідача у справі жодним чином не порушені, а тому суд вважає за можливе слухати справу у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивачки ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_4, представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - ОСОБА_10, відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини даної справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішенню спору по суті, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на наступне.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Виходячи із змісту ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В ході судового розгляду встановлено, що згідно Довідки за Формою №3 ЄРРЦ Філія №811 КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського арйону м. Києва» від 15.01.2014 року №193, в спірній квартирі АДРЕСА_1 є зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_5 (власник особового рахунку), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7 (дружина), ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3 (сестра), ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6 (син), ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4 (племінниця), ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13 (племінник), ІНФОРМАЦІЯ_6.

Згідно розпорядження Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації від 29.10.2010 року №1166 «Про внесення змін ва договір найму жилого приміщення АДРЕСА_1», враховуючи заяву ОСОБА_5 та згоду членів його сім'ї у складі п'яти осіб: він, дружина - ОСОБА_7, син - ОСОБА_6, сестра - ОСОБА_3, племінниця - ОСОБА_4, які проживають в трикімнатній квартирі АДРЕСА_1, внесено зміни в договір найму жилого приміщення на нього з батька ОСОБА_14, у зв'язку зі смертю останнього (а.с.19 - копія розпорядження).

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивачка у справі - ОСОБА_1 та померлий ОСОБА_14 були разом, мали фактичні відносини, у зв'язку з чим ІНФОРМАЦІЯ_7 року у них народилась донька - ОСОБА_2 (а.с.21 - копія Свідоцтва про народження дитини).

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, що вона зі своїм покійним чоловіком проживала однією сім'єю в його квартирі АДРЕСА_1, однак є зареєстрованою у центрі обліку бездомних громадян за адресою: АДРЕСА_5, оскільки була позбавлена житла жінкою померлого брата, а зареєструватись у помешканні чоловіка не могла, оскільки його повнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_5, відповідачі у справі, зі своїми сім'ями, не давали та не дають згоди на її реєстрацію. Нею були неодноразово здійснені спроби зайти разом з дитиною до спірної квартири, однак відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 їх всіляко перешкоджали у цьому.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2011 року, визнано за малолітньою ОСОБА_2, батьком якої є ОСОБА_14, а матір'ю - ОСОБА_1, право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 (а.с.54-55 - копія рішення суду).

Вищевказаним судовим рішенням встановлено, що спірна квартира була отримана згідно ордера від 12.08.1976 року на сім'ю з чотирьох чоловік: ОСОБА_14, ОСОБА_15, сина ОСОБА_5 та доньку ОСОБА_3 Вказана квартира є трикімнатною з двома ізольованими кімнатами житловою площею 16,8 кв.м. з балконом і 12,9 кв.м. та прохідною кімнатою 17,9 кв.м.

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 25 серпня 2011 року, апеляційні скарги ОСОБА_7 та ОСОБА_16, який є представником ОСОБА_1 - відхилено, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2011 року - залишено без змін (а.с.56-57 - копія ухвали суду апеляційної інстанції).

Крім того, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 16 січня 2013 року, визнано розпорядження органу приватизації Святошинської РДА в м. Києві №363 від 08.04.2011 року та видане на його підставі Свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 - недійсним (а.с.47-48 - копія рішення суду).

Також, рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року, вселено ОСОБА_1 разом з малолітньою донькою ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.49-50 - копія рішення суду).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва від 06 листопада 2014 року, апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, ОСОБА_4 - ОСОБА_10, відхилено, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 червня 2014 року - залишено без змін (а.с.52-53 - копія ухвали суду апеляційної інстанції).

Як пояснила позивачка в судовому засіданні, відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перешкоджають їй з дитиною проживати у спірній квартирі.

Відповідачка ОСОБА_4 та представник ОСОБА_10 заперечувати проти задоволення позовних вимог та пояснили, що не заперечують проти проживання малолітньої дитини ОСОБА_2, однак заперечують проти проживання позивачки.

Отже, відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно частини 1 ст.64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

У відповідності до частини 1 ст.65 ЖК України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

А відповідно до частини 2 цієї ж норми особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

В частині 1 ст.63 ЖК України визначено, що предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок.

Відповідно до частини 2 цієї ж норми, не можуть бути самостійним предметом договору найму: жиле приміщення, яке хоч і є ізольованим, проте за розміром менше від встановленого для надання одній особі (частина перша статті 48), частина кімнати або кімната, зв'язана з іншою кімнатою спільним входом, а також підсобні приміщення ( кухня, коридор, комора тощо).

В даному випадку, позивачка просить виділити їй з дитиною ізольовану кімнату площею 12,9 кв.м., кімнату площею 17,9 кв.м. виділити у користування сім'ї ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4 з малолітньою дитиною, а кімнату площею 16,8 кв.м. виділити в користування іншій сім'ї - ОСОБА_5, ОСОБА_7 та їх сину ОСОБА_6, однак, по-перше, вищеваказаним рішенням суду від 09 червня 2011 року визнано лише за малолітньою ОСОБА_2 право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що є підставою для реєстрації дитини у спірній квартирі, по-друге, загальна площа трьох жилих кімнат спірної квартири згідно Довідки за Формою №3 становить 47,6 кв.м., а зареєстрованими є шість чоловік, тому ідеальною долею кожного з них є: 7,9 кв.м., а з урахуванням того, що за мололітньою ОСОБА_2 визнано право користування спірним жилим приміщенням, вона має право бути зареєстрованою у спірній квартирі та проживати у ній, то ідеальною долею усіх можливих проживаючих разом семи осіб було б: 47,6 кв.м./7 осіб=6,8 кв.м.

Крім того, лише кімната площею 12,9 кв.м. є ізольованою, в той час як дві інші кімнати є суміжними, у зв'язку з чим є виключеною юридична можливість встановлення конкретного порядку користування спірною квартирою.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлено, що вимоги позивачки не грунтуються на законі, а встановлення такого порядку користування квартирою є неможливим, а тому суд дійшов до висновку про необхідність відмовити останній в задоволенні позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 63, 64, 65 ЖК України, ст. 10, 11, 57-60, 61, 208-209, 212-215, 292-294 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визначення порядку користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Лопатюк Н.Г.