ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
провадження № 2/753/6453/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" листопада 2015 р. Дарницький районний суд міста ОСОБА_1 у складі головуючого-судді Даниленка В.В., при секретарі Пасько І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дельта Банк» у липні 2015 року звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 та просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 9805 грн. 11 коп.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 06.09.2011 року було укладено договір №003-29522-060911, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію у сумі 100 000 грн. та на день кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії у сумі 5000 грн. 00 коп., а відповідач у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит, сплатити за його користування проценти.

Позивач виконав умови кредитного договору та надав відповідачу зазначені грошові кошти у повному обсязі.

Вказана в позовній заяві заборгованість відповідача перед позивачем виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору від 06.09.2011 року, а саме: порушенням строків сплати платежів в рахунок погашення кредиту та нарахованих відсотків.

Представник позивача у судове засідання не зявився, однак у позові просив про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_2 06.09.2011 року було укладено договір №003-29522-060911, згідно умов якого позивач відкрив відповідачу відновлювальну відкличну кредитну лінію у сумі 100 000 грн. та на день кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії у сумі 5000 грн. 00 коп., а відповідач у свою чергу зобов"язувалась погасити кредит, сплатити за його користування проценти (а.с4).

Частиною 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредити) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач виконав умови згаданого кредитного договору та відкрив відповідачу ОСОБА_2 відновлювальну відкличну кредитну лінію.

Також судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим заборгувала позивачу кошти станом на 17.06.2015 року у сумі 9805 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 3879 грн. 49 коп., простроченого тіла кредиту у сумі 2048 грн. 67 коп., заборгованості за відсотками у сумі 3876 грн. 95 коп.

Наявність вказаної заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком (а.с.3), який перевірено судом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, при цьому зобовязання має виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору.

Частиною 2 ст.615 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Приписами статті 629 ЦК України визначено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом, що встановлено ст.625 ЦК України.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 2 статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позика частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. та сплати процентів, належних йому відповідно до кредитного договору.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 року №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк» (а.с.10).

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 08.04.2015 року №71 "Про внесення змін до рішення виконавчої дирекції Фонду від 02.03.2015 №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», яким тимчасову адміністрацію в АТ "Дельта Банк" запроваджено строком на шість місяців з 03.03.2015 року по 02.09.2015 року включно (а.с.11).

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.

Повно та всебічно зясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частиною 1 ст. 35 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», встановлено, що тимчасовим адміністратором неплатоспроможного банку та ліквідатором банку (крім ліквідації банку за рішенням власників) є Фонд. Здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків Фонд здійснює через призначену виконавчою дирекцією уповноважену особу Фонду.

Відповідно до п. 17 ст. 2 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Як визначено абзацом 1 ч. 1, ч. 2 ст. 36 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту).

За приписами ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 37 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду, зокрема, має право: вчиняти будь-які дії та приймати рішення, що належали до повноважень органів управління і органів контролю банку.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 37 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на виконання своїх повноважень уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку.

Згідно ч.ч. 1,6 ст. 38 Закону уповноважена особа Фонду зобов'язана забезпечити збереження активів та документації банку та вжити передбачені законодавством заходи щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників та інших боржників банку.

Також, частиною 1 п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, повязаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

Норми п. 1 ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 37 ЗУ «Про судовий збір» не містять заборон передоручати уповноваженій особі Фонду власні повноваження іншій особі. В свою чергу п.22 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" не визначає конкретний процесуальний статус заявника.

Аналіз наведених обставин та вимог закону, дозволяє суду зробити висновок про те, що виконання зобов'язань порушено з вини відповідача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню повному обсязі.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ «Про судовий збір», Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ч. 1 ст. 530, ст.ст. 526, 536, 610, 1049, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 11-1, 113,118-119,122 ,224-226 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, розташований у м.Києві по вул. Щорса, 36-Б) заборгованість за кредитним договором у сумі 9805 грн. 11 коп., що складається із заборгованості за тілом кредиту у сумі 3879 грн. 49 коп., простроченого тіла кредиту у сумі 2048 грн. 67 коп., заборгованості за відсотками у сумі 3876 грн. 95 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м.Києва через Дарницький районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ