АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

03 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Музичко С.Г., Стрижеуса А.М.

при секретарі: Бусленко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2

на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «РАДИКАЛ БАНК» про захист прав споживача, стягнення грошових коштів та зобов'язання вчинити дії з перерахунку коштів з поточного рахунку, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 06.10.2015 року у задоволенні данного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду ОСОБА_1, діючи в інтересах ОСОБА_2 за довіреністю, подала апеляційну скаргу в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Апелянт посилається на неповноту з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не було ураховано, при постановленні рішення, що позов стосується не договору банківського вкладу, а договору банківського рахунку й тому положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на правовідносини сторін не розповсюджуються.

В суді апеляційної інстанції представник позивача апеляційну скаргу підтримала з підстав, наведених в ній.

Представник відповідача Сміян Т.І. просила апеляційну скаргу відхилити, врахувати ту обставину, що банк перебуває в стадії ліквідації, а ті виключення на які посилаєвся апеллянт не можуть бути застосовані у данному випадку, оскільки вони стосуються лише вкладів термін дії яких закінчився до введення тимчасової адміністрації.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того,що у зв'язку із введенням тимчасової адміністрації в день укладання між сторонами договору поточного рахунку, спір між сторонами підлягає вирішенню у відповідності до положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який зупиняє вчинення будь яких дій та операцій органів управління банку з часу призначення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб поза межами ліквідаційної процедури та нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань.

Колегія суддів з такими висновками суду погоджується і вважає їх правильними.

Як убачається з матеріалів справи та установлено судом між сторонами 09.07.2015 року був укладений договір банківського рахунку № 12372/П-980 відповідно до якого позивачем на його рахунок внесено 87 220,00 грн., які перебувають на цьому рахунку й на даний час, що підтверджується відповідною випискою.

Ч. 1 , 3 ст. 1068 ЦК України визначено, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Разом із цим в день укладання вищевказаного договору, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 130 від 09.07.2015 року, на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 року № 452/БТ «Про віднесення ПАТ «РАДИКАЛ БАНК» до категорії неплатоспроможних, розпочато процедуру виведення зазначеного банку з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці.

Статтею 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Згідно з ч.1 цієї статті з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб призупиняються всі повноваження органів управління банку та органів контролю, усі ці повноваження набуває Уповноважена особа Фонду з дня початку тимчасової адміністрації й до її припинення.

У спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Доводи апеляційної скарги про те, що на правовідносини сторін не розповсюджуються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є помилковими.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.

Згідно з ч. 3 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом, в національній валюті України. Вклади в іноземній валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком України до іноземних валют на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті (пункт 1 частини шостої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»)

З огляду на зазначені положення та встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що виплата коштів у даному випадку здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом та в порядку визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують та на його правильність не впливають.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин застосовані правильно.

Всі висновки суду першої інстанції щодо пред'явлених у рамках даної справи позовних вимог повно та послідовно викладені у мотивувальній частині оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної інстанції підстави для спростування указаних висновків суду, апеляційна скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції ухвалив правильне по суті рішення, підстав для скасування якого колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315, 317ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/9942/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14985/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Кричина А.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Прокопчук Н.О.