Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1536/15-ц

03 грудня 2015 року м. Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківскої області

в складі головуючої-судді: ОСОБА_1

секретаря: Боєчко О.Р.

з участю позивача: ОСОБА_2

представника позивача-адвоката: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить домоволодіння № 49 по вул. Українська, Надвірнянського району Івано-Франківської області.

В належному їй на праві приватної власності домоволодінні зареєстрований ОСОБА_4, колишній чоловік її дочки. Однак він після розірвання шлюбу з її дочкою з 03.08.2014р. він не проживає по місцю реєстрації.

Його реєстрація у належному їй на праві приватної власності будинку, перешкоджає у здійсненні нею права власності, позбавляє можливості користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд, останній є для неї чужою та сторонньою людиною, не платить за комунальні послуги, не здійснює ніяких витрат щодо утримання будинку. Вважає, що відповідач не проживаючи в належному їй домоволодінні без поважних причини більше року втратив право користування вказаним житлом.

Позивач в судовому засіданні суду пояснила, що являється єдиним власником домоволодіння по вул. Українська 49 в с. Гаврилівка, Надвірнянського району Івано-Франківської області. Шлюб її дочки розірвано у 2012р. Однак після розірвання шлюбу її колишній зять ОСОБА_4 ще деякий час проживав у її будинку. Однак через постійні скандали та вчинення неправомірних дій, за які неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства їх сім»ї фактично розпалася, вони не підтримують сімейні відносини і останній перейшов проживати до своїх батьків, забравши особисті речі та з 03.08.2014р. фактично не проживає по місцю реєстрації. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з підстав зазначених в позовній заяві та просить визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: с. Гаврилівка, вул. Українська 49, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечив обставини на які посилається позивач, суду пояснив що після розірвання шлюбу з дочкою позивача він ще проживав в даному будинку, не бажає знятися з реєстрації так як в даному будинку проживають його діти , крім того на даний час він не має куди прописатися.

Суд, вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, надані на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, та, зясувавши фактичні обставини, приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу на підставі договору дарування від 27.12.1988 року, посвідченого державним нотаріусом Надвірнянською районної державної нотаріальної контори Івано-Франківської області ОСОБА_5 за реєстровим номером № 5295 належить домоволодіння в с. Гаврилівка по вул. Українська буд.49 (колишня вул. Леніна 51)Надвірнянського району Івано-Франківської області, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав власності за № 27921974 від 10.10.2014р. (а.с. 29).

Крім позивача в даному домоволодінні зареєстровані: її чоловік ОСОБА_6 , дочка ОСОБА_7, колишній зять ОСОБА_4, та внуки ОСОБА_8 1996р.н., ОСОБА_9 -2000р.н., що підтверджується довідкою про склад сім»ї, виданої Гаврилівською сільської ради, Надвірнянського району від 04.08.2015р. за № 957 (а.с.28 ).

Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 01.03.2012р. шлюб між дочкою позивача ОСОБА_7 та ОСОБА_4 розірвано. Неповнолітнього сина ОСОБА_9 -2000р.н. залишено проживати з матір»ю.(а.с. 9) Після розірвання шлюбу ОСОБА_4 ще деякий час проживав у будинку. Однак через постійні скандали та вчинення неправомірних дій, за які неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім»ї ОСОБА_7 та ОСОБА_4 фактично розійшлися, не підтримують сімейні відносини і останній добровільно перейшов проживати до своїх батьків, забравши особисті речі та з 03.08.2014р. фактично не проживає по місцю реєстрації. В добровільному порядку знятися з реєстрації не бажає.(а.с.35-38).

В судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_4. не проживає по місцю реєстрації в буд.№ 49 по вул. Українська в с. Гаврилівка, Надвірнянського району з 03.08.2014р., за комунальні послуги він не платить, витрат по утриманню будинку не несе, ніяких його речей в спірному будинку немає.Факт відсутності ОСОБА_4 за місцем реєстрації підтверджується актами обстеження матеріально-побутових умов сім»ї від 26.09.2015р., 20.11.2015р., 22.01.2015р., 23.04.2015р., 25.06.2015р., 03.08.2015р., 29.09.2015р. складених депутатом Гаврилівської сільської ради Надвірнянської району згідно яких ОСОБА_4 не проживає по місцю реєстрації в буд.№ 49 по вул. Українська в с. Гаврилівка Надвірнянського району більше року з 03.08.2015р.(а.с.11-12) А також довідкою, виданою Гаврилівською сільською радою Надвірнянського району від 12.08.2014р. за № 742 згідно якої ОСОБА_4 зареєстрований ІНФОРМАЦІЯ_2 з 19.07.2001р. однак по місцю реєстрації не проживає з 03.08.2014р.(а.с.8,34).

Вищевказані обставини підтвердили допитані в якості свідків в судовому засіданні ОСОБА_6, Торб»як Н.В., Торб»як О.В., які підтвердили , що в домоволодінні , яке належить ОСОБА_2 зареєстрований колишній зять ОСОБА_4І, однак він не проживає по місцю реєстрації більше року, його речей в будинку не має.

Реєстрація ОСОБА_4 у належному позивачу на праві приватної власності домоволодінні по вул. Українська № 49 в с. Гаврилівка Надвірнянського району , Івано-Франківської області перешкоджає у здійсненні нею права власності, вона не може оформити субсидії на комунальні послуги, позбавляє можливості користуватися та розпоряджатися майном на свій розсуд.

Частиною першою ст. 7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні " зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Цивільним кодексом України з 2004 року передбачена спеціальна норма для визнання членів сім'ї власника такими, що втратили право користування житловим приміщенням (ч. 2 ст. 405 ЦК України), яка підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік,якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач не відноситься до членів сім'ї власника житла, зазначених у ст.64 ЖК України.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 р. "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Суд не бере до уваги довідку сільської ради від17.08.2015р.за 1020 про те, що ОСОБА_4І зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, оскільки в своїх поясненнях відповідач не заперечив та підтвердив факт його реєстрації в будинку належному на праві приватної власності ОСОБА_10, а саме буд № 49.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_2 є власником домоволодіння по вул. Українська в с. Гаврилівка на підставі договору дарування колишня назва вул. Леніна № 51 . В зв»язку з чим і виникли розбіжності, що відтворені в довідках сільської ради від 22.09. 2015р за № 1157 та від 17.08.2015р. та які спростовані витягом про державну реєстрацію прав власності за № 27921974 від 10.10.2014р., де чітко зазначено, що позивач ОСОБА_2 є власником домоволодіння по вул. Українська № 49 в с.Гаврилівка. (а.с. 29 ) В зв»язку з встановленими обставинами позивач відмовилась в судовому засіданні від уточнених позовних вимог що стосувались номера будинку.

Посилання відповідача на те, що він не бажає знятися з реєстрації в добровільному порядку в зв»язку з тим, що не має де проживати спростовується письмовими доказами зокрема повістками на виклики до суду направленими на адресу батьків відповідача, а саме с. Гаврилівка вул.Нижня буд. 42 (а.с.20,43.46.56).

Не заслуговує на увагу і позиція відповідача про бажання бути зареєстрованим разом з неповнолітнім сином ОСОБА_11 2000р.н., оскільки згідно рішення Надвірнянського районного суду від 01.03.2012р неповнолітній ОСОБА_4 2000р.н. залишений проживати з матір»ю, а відповідно до ст. 160 СК України дитина яка досягла чотирнадцяти років має право визначати місце проживання на власний розсуд.

З 03 серпня 2014р. відповідач добровільно не проживає у спірного будинку та належних та допустимих доказів відсутності відповідача з поважних причин у спірному житлі до суду не було надано.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача, що відповідач ОСОБА_4 втратив право користування житловим приміщенням в домоволодінні по вул. Українська № 49 в с. Гаврилівка Надвірнянського району Івано-Франківської області, оскільки він не проживає по місцю реєстрації більше року без поважних на те причин, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі, ст.ст. 386, 391,405 ЦК України, керуючись ст.ст.209,213,214 215,224 ЦПК України,суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом задовільнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житлом, що знаходиться за адресою: с. Гаврилівка, вул. Українська 49, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Надвірнянський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Міськевич О.Я.

Повний текст рішення виготовлено 08.12.2015року