Ухвала

20 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.
суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,
Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши заяву заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2014 року в справі за позовом Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах Держави до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, третя особа - державне підприємство «Житомирське лісове господарство», про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, зобов'язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_19 до Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері про зобов'язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року Житомирський міжрайонний прокурор з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах Держави звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати недійсними розпорядження Житомирської районної державної адміністрації «Про надання ОК «СТ «Любава» дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)» від 23 березня 2009 року № 359, «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості)» від 22 квітня 2009 року № 577, «Про безоплатну передачу громадянам у власність земельних ділянок, які перебувають у їх користуванні для ведення садівництва на території Ради» від 06 травня 2009 року № 617, визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки, видані на ім'я відповідачів та зобов'язати останніх повернути спірні земельні ділянки раді, а 1,9 га - Лісгоспу.

Посилався на те, що Житомирська районна державна адміністрація з порушенням вимог чинного законодавства прийняла вказані розпорядження, якими безпідставно змінила цільове призначення земельної ділянки площею 19,2 га, вартістю 621 792 грн, яка знаходиться на території Новогуйвинської селищної ради і передала її 136 відповідачам в оренду, а згодом - у власність. При цьому, 1,9 га спірної земельної ділянки перебувають у користуванні державного підприємства «Житомирське лісове господарство». Посилався на те, що земельна ділянка площею 19,2 га не є землею сільськогосподарського призначення, а згідно зі статистичною звітністю рахується як землі оборони, на яких зростає ліс, тому дана земля не придатна для ведення садівництва. Договори оренди, укладені 30 квітня 2009 року між райдержадміністрацією та 136 членами ОК «СТ «Любава» підлягали державній реєстрації органами ДЗК України, а не управлінням Держкомзему в районі, тому реєстрація оренди договорів є незаконною і не посвідчує право користування землею. Земельні ділянки незаконно були передані у власність громадянам, що тягне за собою визнання недійсними державних актів на право власності на землю.

У березні 2013 року ОСОБА_19 звернувся до суду із зустрічним позовом до Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері, у якому просив зобов'язати прокурора повернути управлінню Держземагенства у Житомирському районі вилучену земельну документацію на спірні ділянки, а також витребувати у позивача документ, яким він заборонив нотаріальній конторі вчиняти дії стосовно наведених спірних ділянок.

Посилався на те, що прокурор порушує його право власності на правомірно отриману земельну ділянку. Внаслідок незаконного вилучення прокуратурою технічної документації на спірні земельні ділянки, позивач позбавлений можливості здійснювати своє право власності на належну йому земельну ділянку.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області 27 вересня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2013 року, в задоволенні позовів відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2014 року касаційну скаргу заступника прокурора Житомирської області в інтересах Держави відхилено, рішення Житомирського районного суду Житомирської області 27 вересня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 17 грудня 2013 року залишено без змін.

Заступник Генерального прокурора України звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2014 року з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме ст. ст. 20, 21, 22, ч. 2 ст. 149 Земельного кодексу України, ст. 57, п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України, заявник додав до заяви копії ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ: від 03 січня 2012 року в справі за позовом про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта про право власності на земельну ділянку; від 15 січня 2014 року в справі за позовом про визнання недійсними рішення органу місцевого самоврядування та державного акта про право власності на земельну ділянку, повернення земельної ділянки у державну власність; від 04 лютого 2015 року в справі за позовом про розірвання договору оренди, визнання протиправним та скасування розпоряджень; від 04 лютого 2015 року в справі за позовом про визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконним державного акта про право власності на землю та скасування його державної реєстрації; від 18 лютого 2015 року в справі за позовом про скасування розпоряджень, визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки та повернення земельних ділянок.

Відповідно до вимог ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Згідно з п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353 - 360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Перевіривши та проаналізувавши вказані вище судові рішення, на які здійснюється посилання, та про перегляд якого подано заяву, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла до висновку, що в даному випадку має місце неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах. За таких обставин, цивільна справа підлягає допуску до провадження Верховного Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного Суду України справу за позовом Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в інтересах Держави до Житомирської районної державної адміністрації, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83, ОСОБА_84, ОСОБА_85, ОСОБА_86, ОСОБА_87, ОСОБА_88, ОСОБА_89, ОСОБА_90, ОСОБА_91, ОСОБА_92, ОСОБА_93, ОСОБА_94, ОСОБА_95, ОСОБА_96, ОСОБА_97, ОСОБА_98, ОСОБА_99, ОСОБА_100, ОСОБА_101, ОСОБА_102, ОСОБА_103, ОСОБА_104, ОСОБА_105, ОСОБА_106, ОСОБА_107, ОСОБА_108, ОСОБА_109, ОСОБА_110, ОСОБА_111, ОСОБА_112, ОСОБА_113, ОСОБА_114, ОСОБА_115, ОСОБА_116, ОСОБА_117, ОСОБА_118, ОСОБА_119, ОСОБА_120, ОСОБА_121, ОСОБА_122, ОСОБА_123, ОСОБА_124, ОСОБА_125, ОСОБА_126, ОСОБА_127, ОСОБА_128, ОСОБА_129, ОСОБА_130, ОСОБА_131, ОСОБА_132, ОСОБА_133, ОСОБА_134, ОСОБА_135, ОСОБА_136, ОСОБА_137, ОСОБА_138, ОСОБА_139, ОСОБА_140, ОСОБА_141, третя особа - державне підприємство «Житомирське лісове господарство», про визнання недійсними розпоряджень, державних актів, зобов'язання вчинити певні дії; за зустрічним позовом ОСОБА_19 до Житомирського міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері про зобов'язання вчинити певні дії, за заявою заступника Генерального прокурора України про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 березня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді:В.С. Висоцька

В.М. Колодійчук

О.В. Умнова

І.М. Фаловська