Справа № 2-724/11
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Цибі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 в поданій до суду скарзі просить визнати неправомірними дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Новак Г.М. щодо опису і накладенні арешту на квартиру боржника, яка є предметом іпотеки. Згідно ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» примусове стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку».

В судовому засіданні представник скаржниці скаргу підтримав.

Представник особи, чиї дії оскаржують ся, в судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи неодноразово повідомлявся належно, заяв або заперечень суду не надав.

Представник заінтересованої особи ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні вважає дану скаргу безпідставну, з тих підстав, що виконавчі дії регулюються загальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження» на підставі рішення суду про стягнення заборгованості, а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку». Це право стягувача, який одночасно виступає і іпотекодержателем, використовувати способи захисту свого права. Тим більше, що подвійного стягнення в даному випадку не відбувається.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Новак Г.М. від 31.07.2013р. відкрито виконавче провадження ВП №39114558 про примусове виконання виконавчого листа, виданого 05.03.2013р. Подільським районним судом м.Києва №2-724/11, про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 946767,50 доларів США. ( а.с.4). З заявою про відкриття виконавчого провадження банк звернувся 26.07.2013р.

Представник скаржника ОСОБА_1 вважає дії старшого державного виконавця незаконними щодо опису і накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , оскільки квартира є предметом іпотеки. В судовому засіданні зазначив, що опис, арешт та примусове звернення стягнення на предмет іпотеки повинно здійснюватись державним виконавцем відповідно до ч.8 ст.54 ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку» та що державним виконавцем допущені порушення вимог ч.3 статті 33 ЗУ «Про іпотеку», оскільки рішення судів про стягнення з боржника на користь стягувачів коштів, на виконання яких відкрито виконавче провадження, не дає держвиконавцю права звертати стягнення на нерухоме майно скаржника, що є предметом іпотеки, при відсутності рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки або виконавчого напису нотаріуса з цього приводу.

Також зазначив, що коли у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення при виконанні судових рішень про стягнення заборгованості, а наявне у боржника майно є предметом іпотеки, держвиконавець повинен був повернути стягувачу виконавчий лист з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження».

Згідно ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Підставою для повернення виконавчого документу згідно п.2 ч.1 ст.47 Закону є відсутність у боржника майна, на якке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи з привод щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними.

Передбачений розділом V Закону України «Про іпотеку» та частиною восьмою статті 54 ЗУ «Про виконавче провадження» спеціальний примусовий порядок звернення стягнення на предмет іпотеки з метою задоволення вимог іпотеко держателя , застосовується за умови ухвалення судом рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки або вчинення нотаріусом виконавчого напису (статті 39,41 ЗУ «Про іпотеку»).

У той самий час, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами ЗУ «Про виконавче провадження», а не нормами спеціального Закону України «Про іпотеку».

Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 04.02.2015р.

Отже, в даному випадку, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління держаної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві Новак Г.М. , розпочала процедуру примусового стягнення в загальному порядку на підставі рішення Подільського районного судуд м.Києва про стягнення заборгованості солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 946767,50 доларів США. Тобто, діяла з дотриманням вимог Закону, неправомірності в її діях не встановлено.

За таких обставни, скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 383-389 ЦПК України, ст.33 Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м.Києві- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва через Подільський районний суд м.Києва пртягом 5 днів з дня проголошення ( отримання).

СуддяГ. Б. Супрун