РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2015 року Першотравневий районний суд Донецької області

в складі :

головуючого-судді Топузової Н.М.

при секретарі Орчелота І.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Мангуш справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

Сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір*ю. На даний час відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка вимушена звернутися до суду з позовом та просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти , щомісячно, на утримання дочки у розмірі ? частки усіх видів заробітку .

У судовому засіданні, позивачка підтримала позовні вимоги та просить суд : стягнути з відповідача на її користь аліменти , щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки усіх видів заробітку.В обґрунтування своїх вимог , позивачка підтримала обставини, які зазначені у позовній заяві, додавши суду, що коли розірвали шлюб з відповідачем, вона надала заяву, яка нотаріально засвідчена, про те, що вона відмовляється від аліментів на утримання дітей. Від шлюбу вони мають двох дітей. Старша дочка вже повнолітня. П*ять років вона мала змогу сама утримувати дітей, але зараз у неї тяжке матеріальне становище, а відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дочки,тому вона і вимушена звернутися до суду з позовом.

У судовому засіданні, відповідач позовні вимоги визнав, але одночасно зазначив, що коли вони розірвали шлюб, він все майно залишив позивачці,а вона дала заяву, що відмовляється від аліментів. Крім того, у нього від першого шлюбу,є повнолітня дочка та онука, яким він надає матеріальну допомогу добровільно. Ніяких стягнень по аліментам він не має.

У судовому засіданні були дослідженні:свідоцтво про розірвання шлюбу/а.с. 3/,свідоцтво про народження/а.с. 4/, довідка з місця праці позивачки/а.с. 5/,довідка про склад сім*ї/а.с. 6/, заява про відмову від аліментів /а.с. 16/,довідка з місця праці відповідача.

У судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дитину ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з матір*ю та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що позивачка відмовилася від аліментів,що підтверджується заявою,яка нотаріально засвідчена із наступних підстав.

Згідно даної заяви /а.с. 16/, позивачка відмовляється від отримання аліментів на її дітей - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 та що ця відмова відповідає її інтересам.

Дана заява не відповідає інтересам неповнолітніх дітей та порушує їхні права та інтереси.

Відповідно до ст. 190 Сімейного Кодексу України:

1. Той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Якщо дитина досягла чотирнадцяти років, вона бере участь в укладенні цього договору.

2. Набувачем права власності на нерухоме майно є сама дитина або дитина і той із батьків, з ким вона проживає, на праві спільної часткової власності на це майно.

У разі укладення такого договору той із батьків, з ким проживає дитина, зобов'язується самостійно утримувати її.

3. Укладення договору не звільняє того з батьків, хто проживає окремо, від обов'язку брати участь у додаткових витратах на дитину.

Тобто,заява позивачки про відмову від аліментів, не відповідає вимогам ст. 190 Сімейного Кодексу України.

Також суд не бере до уваги і посилання відповідача на те,що він добровільно допомагає повнолітній дочці та онуці від першого шлюбу, тому що це його добровільна позиція та аліментів на утримання цієї повнолітній дитині він не сплачує.

Суд,заслухавши сторони,з урахуванням у сукупності всіх доказів, які були дослідженні у судовому засіданні, приходить до висновку,що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки підстави для стягнення аліментів є, бо сторони перебували у шлюбі, від якого мають малолітню дитину, яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач нікому аліментів не сплачує, на утриманні у нього нікого не має,працює та має можливість сплачувати аліменти ,та проти цього не заперечує.

Крім того, з відповідача потрібно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.ст.10,57-66,79-89, 174,212-215 ЦПК України, ст.ст.84,180-183 Сімейного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який проживає за адресою : АДРЕСА_1, який працює водієм санітарного автотранспорту Станції швидкої медичної допомоги міста Маріуполь-видокрнемлений структурний підрозділ комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_1, аліменти, щомісячно, на утримання дитини ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки заробітку/доходу/, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 лютого 2015 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 /двісті сорок три/ гривні 60 копійок.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.Особи,які брали участь у справі,але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення ,можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Донецької області у м.Маріуполі через Першотравневий районний суд.

Суддя: Н.М.Топузова.