Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 299/2328/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
25.11.2015 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого судді А.А.Надопта, при секретарі С.С.Онисько, за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Виноградівського гарнізону Збройних сил України про зобов`язання щодо вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :
Позивач звернувся до Виноградівського районного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Виноградівського гарнізону Збройних сил України про зобов`язання щодо вчинення дій, зокрема, просить суд скасувати рішення житлової комісії військової частини п.п. НОМЕР_1 , протокол №1/15 від 01.01.2015 р. в частині, про зняття позивача майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї ( позивач, дружина -1985 р.н., донька - 2004 р.н.) з загальної черги з квартирного обліку, а також зобов`язати житлову комісію п.п.В 4890 поновити позивача, майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї (позивач, дружина -1985 р.н., донька - 2004 р.н.) в загальній черзі квартирного обліку та передати позивачу з сім`єю у власність попередньо розподілену двохкімнатну квартиру житловою площею 23,58 кв.м., перший поверх за адресою АДРЕСА_1 .

Позов мотивовано тим, що позивач перебуває на військовій службі, зокрема, з 25.07.1996р. по 24.06.2000р. - курсант Полтавського вищого командного училища зв`язку м.Полтава, з 24.06.2000р. по 05.10.2001р. - командир радіовзводу батареї управління військової частини НОМЕР_2 м. Виноградів, з 31.10.2001р. по 05.10.2002р. - командир батареї управління військової частини НОМЕР_2 м.Виноградів, з 5.10.2002р. - начальник зв`язку штабу військової частини НОМЕР_2 м.Виноградів.

Позивач зазначає, що з 28.08.2003р. він перебував разом із сім`єю на житловій черзі в системі Збройних сил України. На облік військовослужбовці потребуючі покращення житлових умов ставляться автоматично при постановці на службу (згідно довідки на ст. лейтенанта ОСОБА_2 про проходження військової служби ще в 2003 році, так як згідно з п, 2.6 інструкції « Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями: у місячний строк після зарахування військовослужбовця на облік представником житлової комісії на нього заводиться облікова справа». Сім`я позивача складається з трьох осіб: позивач, його дружини ОСОБА_3 , 1985 р.н. та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .. На даний час позивач разом з сім`єю проживає та зареєстрований в гуртожитку в/ч п.п. В 4890 за адресою АДРЕСА_2 . Житла, яке б їм належало на праві приватної власності, у них немає, тобто житлом сім`я позивача не забезпечена.

Обгрунтовуючи свої вимоги позивач вказує, що 19.11.2012р. відповідно до рішення житлової комісії в/ч п.п. В 4890 та гарнізонної житлової комісії Виноградівського гарнізону, затвердженого начальником Виноградівського гарнізону, а також рішенням комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України №9112 від 19.11.2012р., погодженного з Управлінням Головного КЕУ ЗС України, був проведений розподіл постійного житла у новобудові по вул.Черняховського в м.Виноградів, згідно з яким сім`ї позивача була розподілена двохкімнатна квартира, житловою площею 23,58 кв.м., перший поверх за адресою АДРЕСА_3 .

Проте, листом №6 08.01.2015р. військової частини «польова пошта» - В 4890 позивача повідомлено, що згідно листа КЕВ м.Мукачево, вих.№315,від 12.12.2014р., та у відповідності до вимог п.З.ст.40 Житлового Кодексу України, п.З ст.2.18 наказу МОУ №401, від 19.06.2014р. «Про затвердження змін до інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей жилими приміщеннями» житлова комісія військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , відповідно до протоколу від 01.01.2014р. №1/15 постановила - зняти позивача з загальної черги. Це відбулося при тому, що позивачу вже було виділено житло.

Таке зняття з квартирного обліку, та рішення житлової комісії позивач вважає незаконним оскільки п.З.ст.40 ЖК України, встановлено що для зняття громадян з квартирного обліку по місцю роботи є припинення трудових відносин з організацією.

Позивач також вважає, що житлова комісія незаконно послалася на п.З ст.2.18 Наказу МО України, №401 від 19.06.2014р. як на підставу зняття його з квартирного обліку, оскільки при переміщенні по службі як уже зазначалося вище з незалежних від нього причин він не був зарахований на квартирний облік за новим місцем служби, переміщався не добровільно, а примусово в зв`язку з тим, що був командирований в зону АТО, де знаходиться по сьогоднішній день, а відтак його перебування на житловій черзі має зберігатися.

В судовому засіданні представник позивача в порядку вимог ст.31 ЦПК України зменшив свої позовні вимоги, зокрема, просив суд лише скасувати рішення житлової комісії військової частини п.п.В 4890, протокол №1/15 від 01.01.2015 р. в частині, про зняття позивача майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї ( позивач, дружина -1985 р.н., донька - 2004 р.н.) з загальної черги з квартирного обліку, а також зобов`язати житлову комісію п.п.В 4890 поновити позивача, майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї ( позивач, дружина -1985 р.н., донька - 2004 р.н.) в загальній черзі квартирного обліку, а щодо своїх попередньої вимоги про передачу йому у власність попередньо розподілену двохкімнатну квартиру житловою площею 23,58 кв.м., перший поверх за адресою АДРЕСА_1 - відмовився, а відтак уточнений позов підтримав повністю, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві та просить суд задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте подав до суду письмову заяву від 25.011.2015р., в якій уточненні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задоволити, а справу розглянути у його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, а відтак суд бере до уваги його пояснення, надане ним в судовому засіданні 24.09.2015р., у якому він позов не визнав, в заперечення проти позовних вимог послався на те, що позов необгрунтований та не підлягає до задоволення, оскільки позивач не проходить військову службу у відповідача. Суд розглядає справу в порядку ст.224 ЦПК України.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.169 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і, враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів та доказів і приходить до висновку, що уточнені вимоги є підставними та підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач в своїй заяві, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.174 ЦПК України суд вважає за можливе справу розглянути у відсутності сторін на підставі наданих ними доказів.

Так, згідно із ст.15 ЦПК України загальні суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Частиною 1 ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів.

При здійсненні правосуддя (ст.4 ЦПК) у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Завданнями цивільного судочинства (ст.1 ЦПК) є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд констатує, що правовідносини, які виникли між сторонами, випливають із кредитних правовідносин та врегульовані нормами діючого Житлового кодексу України.

Так, ст.40 ЖК України встановлює вичерпний перелік випадків, коли громадянин, що були взяті на облік, можуть бути зняті з нього. Громадяни знімаються із зазначеного обліку органами, які винесли або затвердили рішення про взяття їх на облік, у випадку припинення трудових відносин з організацією (п.3 ч.2 ст.40 ЖКУ).

В судовому засіданні на підставі належних та достовірних доказах встановлено, що позивач перебуває на військовій службі: з 25.07.1996р. по 24.06.2000р. - курсант Полтавського вищого командного училища зв`язку м.Полтава, з 24.06.2000р. по 05.10.2001р. - командир радіовзводу батареї управління військової частини НОМЕР_2 м. Виноградів, з 31.10.2001р. по 05.10.2002р. - командир батареї управління військової частини НОМЕР_2 м.Виноградів, з 5.10.2002р. - начальник зв`язку штабу військової частини НОМЕР_2 м.Виноградів, на даний час знаходиться в зоні АТО. З 28.08.2003р. він перебував разом із сім`єю на житловій черзі в системі Збройних сил України.

На облік військовослужбовці, потребуючі покращення житлових умов ставляться автоматично при постановці на службу, зокрема, згідно з п.2.6 Інструкції «Про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» у місячний строк після зарахування військовослужбовця на облік представником житлової комісії на нього заводиться облікова справа.

Встановлено, що 19.11.2012р. рішенням житлової комісії в/ч п.п. В 4890 та гарнізонної житлової комісії Виноградівського гарнізону, затвердженого начальником Виноградівського гарнізону, а також рішенням комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах Збройних сил України №9112 від 19.11.2012р., погодженного з Управлінням Головного КЕУ ЗС України, був проведений розподіл постійного житла у новобудові по вул.Черняховського в м.Виноградів, згідно з яким сім`ї позивача була розподілена двохкімнатна квартира, житловою площею 23,58 кв.м., перший поверх за адресою АДРЕСА_3 .

Проте, житлова комісія військової частини - НОМЕР_1 , відповідно до протоколу від 01.01.2014р. №1/1, на підставі листа КЕВ м.Мукачево .№315 від 12.12.2014р., та у відповідності до вимог п.З.ст.40 Житлового Кодексу України, п.З ст.2.18 наказу МОУ №401, від 19.06.2014р. «Про затвердження змін до інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей» постановила зняти позивача з загальної черги, не дивлячись на те, що позивачу вже було виділено житло.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я позивача складається з трьох осіб: позивач, його дружини ОСОБА_3 , 1985 р.н. та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час позивач разом з сім`єю проживає та зареєстрований в гуртожитку в/ч п.п. В 4890 за адресою АДРЕСА_2 . Житла, яке б їм належало на праві приватної власності, у них немає, тобто житлом сім`я позивача не забезпечена.

Суд вирішуючи даний спір, виходить з того, що нормами ст.40 ЖК України врегульовано порядок перебування на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і зняття з цього обліку, встановлює вичерпний перелік випадків, коли громадянин, що були взяті на облік, можуть бути зняті з нього.

Зокрема, п.З. зазначеної норми встановлено, що громадяни знімаються із зазначеного обліку органами, які винесли або затвердили рішення про взяття їх на облік, у випадку припинення трудових відносин з організацією.

Між тим, матеріалами справи достовірно встановлено, що позивач і надалі продовжує проходити військову службу у ЗС України, зокрема, на даний час у складі ЗС України перебуває у зоні АТО.

Окрім того, в попередньому судовому засіданні представник відповідача не довів суду, що при переміщенні по службі позивача він не був зарахований на квартирний облік за новим місцем служби, переміщався не добровільно, а примусово в зв`язку з тим, що був командирований в зону АТО, де знаходиться по сьогоднішній день, а відтак його перебування на житловій черзі має зберігатися.

Так, оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України. У відповідності до вимог ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст.212 ЦПК України з врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК України.

Відповідно до ст.57 ЦПК України доказами у цивільній справі є будь-які фактичні дані, в тому числі і висновок експерта (ст.66 цього Кодексу), на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, відповідно до положень ст.212 цього Кодексу, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, крім цього, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Окрім того, слід зазначити і те, що Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі її реформування- у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, з огляду на встановлене, суд вважає, що житлова комісія відповідача, знявши позивача, з яким не було припиненні трудові відносини, з квартирного обліку незаконно послалася на п.З ст.2.18 Наказу МО України, №401 від 19.06.2014р. та п.3 ч.2 ст.40 ЖК України як на підставу зняття його з квартирного обліку, оскільки при переміщенні по службі як уже зазначалося вище, він не був зарахований на квартирний облік за новим місцем служби.

Відповідно до вимог ст.40 ЖК України та керуючись ст.ст.10,11,60,84,88,209,213,215,224-226 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :
Уточнений позов ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 Виноградівського гарнізону Збройних сил України про зобов`язання щодо вчинення дій - задоволити.

Скасувати рішення житлової комісії військової частини п.п. НОМЕР_1 , протокол №1/15 від 01.01.2015р. в частині, про зняття позивача майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї (позивач, його дружини ОСОБА_3 -1985 р.н. та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з загальної черги з квартирного обліку.

Зобов`язати житлову комісію п.п.В 4890 поновити позивача, майора ОСОБА_2 зі складом сім`ї (позивач, його дружини ОСОБА_3 -1985 р.н. та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в загальній черзі квартирного обліку

Заочне рішення може бути переглянуте Виноградівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Закарпатської області протягом 10-ти днів з дня його винесення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта