Справа № 523/1309/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі Челобітченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТ БУД» - про стягнення заробітної плати, вихідної допомоги, середнього заробітку за затримку виплати заробітної плати, моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду позовними вимогами зазначивши, що він з 01.12.2009р. працювавна посаді заступника головного бухгалтера в ТОВ «АВАНТ БУД» (далі за текстом Товариство). Наказом по Товариству№ 51/2013-К від 26.07.2013р. був звільнений з займаної посади за згодою сторін (п.1 ст.36 КЗпП України). На час його звільнення, відповідач не виплатив заробітну плату за червень та липень 2013р. в розмірі 4359,16гривень, в тому числі компенсацію щорічної відпустки в розмірі 5799,87 гривень, чим порушив вимоги ст.116 КЗпП України. В зв'язку з тим, що по вині відповідача не була сплачена заробітна плата, позивач посилаючись на ст.117 КЗпП України просить стягнути з відповідача середній заробіток за затримку виплати заробітної плати за період з 31.07.2013р. по 22.12.2014р. в розмірі 38 316,36гривень.В зв'язку порушенням строків виплати заробітної плати позивач просить стягнути з відповідача компенсацію в розмірі 1084,61 гривень за період з липня 2013р. по грудень 2014р..Посилаючись на те, що відсутність грошових коштів привело його до моральних страждань, а саме відсутність заробітної плати вплинуло на неможливість забезпечити свою сім'ю, внаслідок чого були порушені життєві зв'язки, ОСОБА_1 просить стягнути завдану моральну шкоду в розмірі 10000 гривень. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Товариство не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи відповідачу належним чином направлявся судовий виклик.

За письмовоюзгодоюпредставника позивача справу розглянута в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював з 01.12.2009р. в Товаристві на посадізаступника головного бухгалтера. З даної посади бувзвільнений31.07.2013р. відповідно до наказу № 51/2013-К від 26.07.2013р. за згодою сторін (п.1 ст.36КЗпП України).

Згідно ч.1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплати всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення.

На час звільнення ОСОБА_1, в порушення вимог ст.116 КЗпП України Товариство не виконало вимоги законодавства, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по заробітній платі перед позивачем в розмірі 4359,16 гривень, а саме за червень, липень 2013р., а також компенсації невикористаної щорічної відпустки за період з 01.12.2009р. по день звільнення (88 днів) в розмірі 5799,87 гривень. Судом встановлено, що відповідачем 06.10.2014р. частково була сплачена заборгованість по заробітної платі в розмірі 2785 гривень. В зв'язку з чим з відповідача на користь позивача слід стягнути несплачену заборгованість по заробітній платі в розмірі 1574,16 гривень, та компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 5799,87 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Середня заробітна плата у ОСОБА_1 на час його звільнення склала 132,43 гривень на день ((2450 х2) : 37д.).

Виходячи з того, що під час звільнення позивача по справі відповідачем не був проведений з ним розрахунок всіх належних сум, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за затримку виплати належних ОСОБА_1 сум за період з 31.07.2013р. по 22.12.2014р. в розмірі 38 316,36 гривень. При визначені розміру заробітку за затримку виплати всіх належних сум, судом прийнято до уваги, що в період з 31.07.2013р. по 01.01.2014р. було 108 робочих днів, а з 01.01.2014р. по 22.12.2014р.- 244 робочих дня, тобто затримка виплати всіх належних сум позивачу, з урахуванням меж заявлених вимог, тривала 352дня (132,43 гривень середня денна заробітна плата х 352р.д.).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1427 від 20.12.1997р., якою було затверджено «Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушення термінів її виплати» та якою визначено проведення компенсації у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифи на послуги за цей період зріс більше як на один відсоток, з відповідача підлягає стягненню грошова компенсація у розмірі 1084,61 гривень, за період з липня 2013р. по грудень 2014р.

Враховуючи ту обставину, що заробітна плата працівника є єдиним джерелом для влаштування свого життя та життя своєї родини, а відсутність грошових коштів на це, привело позивача до втрати нормальних життєвих зв'язків та до прикладання додаткових зусиль з його боку для організації свого життя, суд, з урахуванням принципів виваженості, розумності та справедливості вважає, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в розмірі 5000 гривень.

З боку відповідача суду не надано жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував доводи викладені позивачем.

Відповідно до ст.ст.84, 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 711,35 гривень (243,60 гривень за немайновій спір та 467,75 гривень за майновій спір) та на користь позивача понесені витрати на правову допомогу в розмірі 1500 гривень, що підтверджується представленої з боку представника позивача квитанцією.

Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайно виконання рішення в частині стягнення заробітної плати, оскільки неотримана заробітна плата є єдиним джерелом для влаштування свого життя.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.44,116,117,237-1 КЗпП України ст.ст.10,11,57,61,64,81,84,88,209,214,215,218,224-227, ч.2 ст.367ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТ БУД» () на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 1574,16 гривень, компенсацію за невикористані відпустки в розмірі 5799,87 гривень, компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати в розмірі 1084,61 гривень, середній заробіток за затримку виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 38316,36 гривень, моральну шкоду в розмірі 5000 гривень, судові витрати в розмірі 1500 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВАНТ БУД» () на користь держави (ГУДКУ в Одеській області (Суворовський р-н м. Одеси) код отримувача 37607526 ГУДКУ в Одеській області МФО 828011 № доходного рахунку щодо сплати судового збору 0009, код класифікації доходів бюджету 22030001, призначення платежу 22030001:050 «Судовий збір», Суворовський р/с ЄДРПОУ суду 05482067), судовий збір в розмірі 711,35 гривень.

В частині стягнення заробітної плати допустити негайно виконання рішення суду.

Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача поданою на протязі 10 днів, з дня отримання копії рішення суду.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення суду.

Суддя -