Справа № 536/2518/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року

Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Степаненка Ю.І.,

з секретарем судового засідання Левицькою І.П.,

за участю заявника ОСОБА_1 та її представника по угоді

адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора про встановлення фактів постійного проживання та що спадкодавець був резидентом України,

В С Т А Н О В И В :

Заявниця ОСОБА_1 24 листопада 2015 року звернулася в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_3, померлого 26 грудня 2014 року за адресою: село Мала Кохнівка, вулиця Шкільна, 4, Кременчуцького району Полтавської області та встановлення факту, що ОСОБА_3 був резидентом України.

Як стверджує заявниця, 26 грудня 2014 року помер її чоловік ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок за вище вказаною адресою та на депозитний вклад у Кредитній спілці «Перше кредитне товариство».

Після смерті чоловіка вона у встановлений законом шестимісячний строк звернулася до Третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, на підставі якої 29 січня 2015 року було заведено спадкову справу № 28/2015 після померлого 26 грудня 2014 року ОСОБА_3.

При цьому нотаріус своїм листом № 3364/04-14 від 30 вересня 2015 року роз'яснив, що об'єкти спадщини будуть оподатковуватись за ставками для спадкодавців-нерезидентів у відповідності до п.п. 174.2.3, 167.1 Податкового кодексу України.

Вона вважає, що ОСОБА_3 повинен вважатися резидентом України, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання. Іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Згідно статті 11 Закону України «Про імміграцію» центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, протягом тижня з дня прийняття заяви видає іммігранту посвідку на постійне проживання. Особі, яка перебуває на законних підставах в Україні і отримала дозвіл на імміграцію, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері імміграції, видає посвідку на постійне проживання протягом тижня з дня подання нею відповідної заяви.

Відповідно до Правил вїзду та перебування в Україні для громадян іноземних держав, після піврічного перебування протягом 180 днів з дати першого в'їзду в Україну в листопаді 2005 році, ОСОБА_3, громадянин ОСОБА_4 Федерації, зареєструвався у ВПІРФО (УДМС) Кременчуцького РВ УМВС України в Полтавській області та продовжував термін перебування на 90 днів, при цьому проживав за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, в будинку своєї матері - ОСОБА_5.

З 26 липня 2011 року ОСОБА_3 зареєструвався за вищевказаною адресою. 3 16 серпня 2011 року по 08 червня 2013 року він був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою 3-й проїзд Кохнівський, будинок №5, в належному їй на праві власності житловому будинку. З 08 червня 2013 року і до дня смерті ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, . Кременчуцького району Полтавської області

Громадянство України ОСОБА_3 не отримував. З 2005 року і по день смерті він за межі України не виїжджав.

Відповідно до статті 174.2.1 Податкового кодексу України за нульовою ставкою оподатковуються зокрема об'єкти спадщини, що успадковується членами сім'ї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Але державним нотаріусом було роз'яснено що відповідно до ст. 174.2 Податкового кодексу України об'єкти спадщини оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті Податкового кодексу України, для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем від спадкодавця-нерезидента, та для будь-якого об'єкта спадщини, що успадковується спадкоємцем-нерезидентом від спадкодавця-резидента, тобто ставка податку становить 15-20 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих).

Статтями 14.1.122.14 Податкового кодексу України визначено, що нерезидент - це фізична особа яка не є резидентом України. Згідно ст.. 14.1.213 Податкового кодексу України фізична особа-резидент - фізична особа, яка має місце проживання в Україні. У разі якщо фізична особа має місце проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо така особа має місце постійного проживання в Україні; якщо особа має місце постійного проживання також в іноземній державі, вона вважається резидентом, якщо має більш тісні особисті чи економічні зв'язки (центр життєвих інтересів) в Україні. У разі якщо державу, в якій фізична особа має центр життєвих інтересів, не можна визначити, або якщо фізична особа не має місця постійного проживання у жодній з держав, вона вважається резидентом, якщо перебуває в Україні не менше 183 днів (включаючи день приїзду та від'їзду) протягом періоду або періодів податкового року.

Згідно ч. 1 ст. З Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - місце проживання - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

В зв'язку з тим, що ОСОБА_3 майже 9 років мав місце постійного проживання в Україні, його сімя - вона та мати (центр життєвих інтересів) знаходились в Україні, вважає, що його має бути визнано резидентом України.

Оскільки за життя статус ОСОБА_3 органами податкової (фіскальної) служби не визначався, його визначення має вагоме юридичне значення, адже визначення статусу спадкодавця впливає на оподаткування успадкованого майна. Зважаючи на те, що іншим шляхом, окрім судового рішення, неможливо встановити факт, що ОСОБА_3 на момент смерті був резидентом України, вона вимушена звернутися до суду із даною заявою.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник по угоді адвокат ОСОБА_2 підтримали заяву, в її обгрунтування пояснили так, як викладено в описовій частині рішення.

Представник заінтересованої особи Третьої кременчуцької державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності нотаріуса.

Вислухавши пояснення заявниці та її представника, суд приходить до висновку, що із поданої заяви вбачається спір про право між заявником (спадкоємцем) та нотаріусом з приводу застосування Закону, зокрема норм Податкового кодексу України, де нотаріус вважає, що слід застосовувати норми цього Кодексу щодо спадкодавця нерезидента України і тягне за собою сплату ставки податку 15 або 20 відсотків, а спадкоємець вважає, що спадкодавець є резидентом України і має застосовуватися стаття 174.2.1 Податкового кодексу України, де передбачено нульова ставка оподаткування, зокрема обєктів спадщини, що успадковується членами сімї спадкодавця першого ступеня споріднення.

Постанови нотаріуса про відмову в оформленні спадщини ОСОБА_1 заявниця до суду не подала.

Відповідно до частини 4 статті 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Також, згідно розяснення абзацу 3 пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року зі змінами у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Отже, суд вважає необхідним залишити заяву без розгляду.

Керуючись статтями 209,210, ч.4 статті 256 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Третя кременчуцька державна нотаріальна контора про встановлення фактів постійного проживання та що спадкодавець був резидентом України без розгляду та розяснити заявниці її право подати позов на загальних підставах.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд Полтавської області, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дні отримання копії ухвали.

Суддя Ю. І. Степаненко