Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 334/6813/15 Головуючий у 1 інстанції: Колесник С.Г.
№ провадження 22-ц778/5955/15 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Гончар М.С.,

суддів Стрелець Л.Г.,

ОСОБА_2,

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» в особі представника ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «МетаБанк» до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк», третя особа: Ленінський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, про зняття арешту із заставленого майна, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року ПАТ «МетаБанк» звернулось до суду з позовом, який в ході розгляду справи був уточнений, до ОСОБА_5, ПАТ КБ «ПриватБанк», третя особа: Ленінський ВДВС Запорізького МУЮ, про зняття арешту із заставленого майна.

В обґрунтування позову зазначало, що 12.02.2010 року між ПАТ «МетаБанк» та відповідачем ОСОБА_5 був укладений кредитний договір на суму 710 673 грн. 51 коп.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, між ними 12.02.2010 року був укладений іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстровий № 269.

Водночас, 12.02.2010 року у звязку з посвідченням іпотечного договору, приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7М. накладена заборона відчуження предмету іпотеки.

Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68,36 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5

У звязку із невиконання відповідачем ОСОБА_5 зобовязань за кредитним договором, рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року стягнуто з останнього заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 008 518 грн. 60 коп.

Зазначає, що банком було прийнято рішення щодо реалізації предмета іпотеки з метою погашення існуючої заборгованості за кредитним договором, але право банку щодо задоволення своїх вимог за рахунок вказаного нерухомого майна виявилось обмеженим, оскільки згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, стало відомо про наявність обтяження (арешту) на все нерухоме майно ОСОБА_5, у тому числі нерухоме майно, передано останнім в іпотеку АТ «МетаБанк».

Обтяження на все нерухоме майно ОСОБА_5 накладено постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 21366554 від 15.09.2010 року, при виконанні виконавчого листа № 2-2851, виданого 16.07.2010 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості у сумі 97 946 грн. 40 коп., а також постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48454317 від 14.08.2015 року при виконання виконавчого листа № 0814/3783, виданого 14.11.2012 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_5 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості в розмірі 25 889 грн. 01 коп. та судового збору в розмірі 258 грн. 89 коп.

Зазначає, що наявність зазначених арештів порушує права банку як іпотекодержателя, оскільки банк як стягувач-заставодрежатель (іпотекодержатель) має переважне право перед іншими кредиторами одержати задоволення своїх вимог за рахунок заставленого (іпотечного) майна, а саме: АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5

Посилаючись на зазначені обставини просило суд зняти арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 68,36 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 і перебуває в іпотеці АТ «МетаБанк», накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 21366554 від 15.09.2010 року та накладений постановою державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48454317 від 14.08.2015 року і стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2015 року позов задоволено.

Знято арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 68,36 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 і перебуває в іпотеці АТ «МетаБанк», накладений постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_8 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 21366554 від 15.09.2010 року

Знято арешт з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 68,36 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5 і перебуває в іпотеці АТ «МетаБанк», накладений постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_9 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 48454317 від 14.08.2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ "МетаБанк" про зняття арешту із заставленого майна, суд виходив з того, що в силу положень Закону України „Про іпотеку Закону України „Про виконавче провадження позивач має переважне право перед іншими кредиторами ОСОБА_5, які не є заставодержателями, на задоволення своїх вимог за кредитним договором.

Висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам та узгоджуються з нормами матеріального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України „Про іпотеку іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що 12 лютого 2010 року між ПАТ „Метабанк та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №92А на підставі якого ОСОБА_5 отримав кредит в сумі 710673,51 грн. ( а.с.4-6)

Відповідно до статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором, між АТМета банк та ОСОБА_5 12.02.2010 року було укладено іпотечній договір № 901, посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6, реєстр „ 269 та накладена заборона відчуження предмету іпотеки. Реєстраційний номер обтяження 9514318, зареєстрований 12.02.2010 року ( а.с.7-8,13-15)

Відповідно до п.1.3 Іпотечного договору, предметом іпотеки за цим договором є нерухоме майно, а саме квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3, загальною площею 68,36 кв.м., житловою площею 42,6 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_5

ОСОБА_5 взяті на себе зобовязання по кредитному договору не виконував належним чином, у звязку з чим рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 30.08.2012 року було стягнуто на користь АТ „Мета банк заборгованість за кредитним договором у розмірі 1 008 518,60 грн. ( а.с.9-12)

Пунктом 2.2. іпотечного договору від 12.02.2010 року № 901 передбачено, що іпотекодержатель одержує право стягнення боргу за рахунок предмета іпотеки у випадках, зокрема, якщо сума виданого кредиту, відсотки та комісія за кредитним договором не будуть сплачені іпотекодавцем у строки та в розмірах передбаченими кредитним договором (а.с. 7-8).

Відповідно до розділу 4 іпотечного договору звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація можливі за наявності настання однієї із подій, передбачених пунктами 2.2., 2.3. іпотечного договору, та шляхом звернення стягнення іпотекодержателем на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса чи шляхом позасудового врегулювання.

Пунктами 4.2., 4.3. вищезазначеного іпотечного договору встановлено, що іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки. Рішення іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації за собою права власності на предмет іпотеки є достатньою підставою для витребування предмета іпотеки. Перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя є підставою для припинення зобов'язань (частини зобов'язань) іпотекодавця за кредитним договором в залежності від вартості предмета іпотеки.

Іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки за цим договором шляхом його продажу від свого імені будь-якій особі.

Згідно із статтею 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною 1 статті 575 ЦК України встановлено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно із частиною 6 статті 7 Закону України „Про виконавче провадження у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації (частина 7 статті 7 вказаного Закону).

Таким чином, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника шляхом звернення стягнення на заставлене майно.

Відповідно до частини 4 статті 54 Закону України „Про виконавче провадження про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

Згідно зі ст. 14 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Зазначене спростовує доводи апеляційної скарги про відсутність належних доказів про набуття ПАТ "МетаБанк" прав заставодержателя.

Оскільки ПАТ "МетаБанк" має переважне право перед іншими кредиторами на задоволення своїх вимог за рахунок предмета обтяження, то накладення арешту на предмет обтяження є перепоною для реалізації банком предмета іпотеки, що є порушенням майнових прав і інтересів банку, кредитні зобов'язання належним чином не виконуються боржником і існує непогашений борг перед ПАТ "МетаБанк".

Враховуючи вищенаведені обставини та норми матеріального закону, доводи ПАТ "Приватбанк" про відсутність підстав для зняття арешту з квартири АДРЕСА_4, є неприйнятними.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16 вересня 2015 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: