Справа №473/1946/15-ц 16.07.2015 16.07.2015 16.07.2015
Провадження №22-ц/784/1723/15
Головуючий у першій інстанції-Лузан Л.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,
суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,
при секретарі - Горенко Ю.В.,
розглянувши у відсутності сторін у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника
публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»
на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2015 року у цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»
(далі Брокбізнесбанк)
до ОСОБА_1
про стягнення кредитної заборгованості
У С Т А Н О В И Л А:

У травні 2015 року Брокбізнесбанк звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 12 лютого 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір № 40873 на відкриття та обслуговування платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE. За додатковим договором від цієї ж дати ОСОБА_1 надано 19 000 грн. кредитних коштів зі сплатою 32 % річних строком до 11 лютого 2015 року.

Посилаючись на порушення відповідачем кредитних зобов`язань, банк просив стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість, яка виникла станом на 8 квітня 2015 року у розмірі 40 980, 87 грн., з яких: 18 491, 75 грн. простроченої заборгованості за кредитом, 5 571, 47 грн. простроченої заборгованості за процентами по кредиту, 805, 68 грн. строкової заборгованості за процентами по кредиту, 7 668, 99 грн. пені за прострочення сплати кредиту, 1 413, 69 грн. пені за прострочення сплати процентів, 5 358, 88 грн. інфляційних витрат за прострочення заборгованості по кредиту, 1 244, 66 грн. інфляційних витрат за нарахованими відсотками, 359, 48 грн. - 3% річних із заборгованості по кредиту та 66, 27 грн. - 3% річних із заборгованості за процентами.

Відповідач ОСОБА_1 позов визнав в частині заборгованості, яка виникла станом на 18 березня 2014 року. Відповідач посилався на те, що він є військовослужбовцем, який відповідно до статті 14 Закону «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільнений від сплати процентів за кредитом та штрафних санкцій на особливий період, який розпочався з оголошенням часткової мобілізації з 18 березня 2014 року.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2015 року позов задоволено частково, з ОСОБА_1 на користь Брокбізнесбанку стягнуто заборгованість за кредитним договором з урахуванням 3% річних у розмірі 17 462, 68 грн. та 243, 60 грн. судових витрат.

В апеляційній скарзі Брокбізнесбанк просив рішення змінити та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на безпідставне поширення на обов`язки відповідача дії Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а також безпідставне зменшення розміру тіла кредиту.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явились. Про час та місце судового засідання повідомлені належним чином ( а.с.63-65).

Перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі сплата неустойки (стаття 611 ЦК).
Відповідно до статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Захист порушених цивільних прав здійснюється з дотриманням строку позовної давності, сплив якої є підставою для відмови у задоволенні позову (статті 256, 267 ЦК)

Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК). Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки штрафу, пені (частина 2 статті 258 ЦК).

Частиною 5 статті 261 ЦК передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Строк виконання кожного щомісячного зобов`язання згідно з частиною 3 статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу, тобто несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів (постанова Верховного суду України від 6 листопада 2013 року у справі №6-116цс13).

Згідно статті 5 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон) військовослужбовцями є громадяни України, які проходять службу на території України.

Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року № 1275-VІІ, який набрав чинності 8 червня 2014 року, статтю 14 Закону доповнено пунктом 15, згідно якого військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Згідно з частиною 10 статті 1 Закону «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 17 березня 2014 року № 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом № 1126-VІІ від 17 березня 2014 року, оголошено про проведення часткової мобілізації, у тому числі на території Миколаївської області.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що правила пункту 15 частини 14 Закону застосовується до кредитних правовідносин з 8 червня 2015 року, тобто з часу набрання цією нормою законної сили.

З матеріалів справи вбачається, що 12 лютого 2013 року між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 укладено договір № 40873 на відкриття та обслуговування платіжної картки миттєвого випуску VISA INSTANT ISSUE (а.с. 5-6). Цього ж дня укладено додатковий договір, за яким ОСОБА_1 отримав 19 000 грн. кредитних коштів зі сплатою 32 % річних строком до 11 лютого 2015 року (а.с. 7-8).

Відповідно до пунктів 7, 8 додаткової угоди проценти за користування кредитною лінією нараховуються банком з дати фактичного використання кредитних коштів, та повинні сплачуватись позичальником не пізніше 25 числа місяця, наступного за тим, у якому вони нараховані.

Пунктом 17 додаткової угоди передбачено, що у разі несплати двох платежів, що йдуть підряд, термін повернення кредитної лінії вважається таким, що настав та позичальник зобов`язаний повернути кредитні кошти.

Пунктом 15 додаткової угоди передбачено право банку за порушення позичальником строків погашення заборгованості за кредитом та (або) строків сплати процентів нарахувати пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної договором, від суми простроченої заборгованості.

Відповідно до розрахунку порушення зобов`язань ОСОБА_1 по поверненню тіла кредиту мало місце з лютого 2014 року, процентів з травня 2014 року (а.с. 11-14).

Відповідач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , має звання капітана та займає посаду помічника командира з правової роботи (а.с. 37,38).
Таким чином, кредитні зобов`язання ОСОБА_1 складаються з заборгованості за тілом кредиту 18 491,75 грн. та процентами, нарахованими до 8 червня 2014 року та не сплаченими відповідачем - 509,13 грн. (а.с. 12).
Пеня, нарахована до 8 червня 2014 року складає (а.с.12): на тіло 52,78 грн., 144,59 грн., 223,13 грн. 316,63 грн., на проценти 7,37 грн.
Строк позовної давності за частиною 2 статті 258 ЦК для нарахування пені складає один рік.
Отже в межах позовної давності (а.с. 20) підлягає стягненню пеня, нарахована з 20 травня 2014 року по 8 червня 2014 року - 316,63 грн.
Звільнення військовослужбовців від сплати коштів за статтею 625 ЦК, як окремого виду відповідальності за порушення грошового зобов`язання, статтею 14 Закону не передбачене.
Три проценти річних за частиною 2 статті 625 ЦК, складають 372,25 грн., в тому числі на тіло кредиту - 359,48 грн. (а.с. 13), на проценти (з 1 червня 2014 року по 8 квітня 2015 року) - 13,05 грн. (509,13 х3% : 365 х 312).
Розрахунок втрат від інфляції (а.с.13,14) позивач не обґрунтував, застосовані коефіцієнти не зазначив, порядку розрахунку не навів, що перешкоджає суду перевірити обґрунтованість позовних вимог в цій частині.
Таким чином, стягненню з ОСОБА_1 підлягає тіло кредиту - 18491,75 грн., проценти - 509,13 грн., пеня - 316,63 грн. та три проценти річних на тіло кредиту та проценти 372,25 грн. , а всього 19 689,76 грн.
Колегія суддів не може прийняти до уваги посилання апелянта на те, що правила статті 14 Закону до кредитних правовідносин з ОСОБА_1 не застосовуються, оскільки зазначена норма не містить обмежень у застосуванні залежно від посади військовослужбовця та місця проходження служби.
Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 10 червня 2015 року змінити, збільшивши стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» кредитної заборгованості станом на 8 квітня 2015 року за кредитним договором від 12 лютого 2013 року з 17 462,68 грн. до 19689,76 грн.
В іншій частині судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді