АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8748/15 Справа № 201/745/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Красвітна Т.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

24 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Красвітної Т.П.

суддів: Ремеза В.А., Міхеєвої Ю.В.

при секретарі Видюковій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу по апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, посилаючись на те, що 01 липня 2014 року за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, що належить їй на праві власності, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода, винуватцем якої у судовому порядку визнаний ОСОБА_4 Цивільно-правова відповідальність останнього застрахована ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія». Проте страхове відшкодування щодо відновлювального ремонту автомобіля ОСОБА_2 так і не було виплачено. У звязку із чим позивачка просила суд стягнути на свою користь матеріальні збитки з відповідачів ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_4 В подальшому позивачка уточнила позовні вимоги (а. с. 76-78), виключила із числа відповідачів ОСОБА_4 у зв»язку із його смертю; просила суд стягнути на свою користь з ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 41423,75 грн., а також витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_2 суму невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 36430 грн. 26 коп. та судові витрати в сумі 364 грн. 30 коп. У задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, у звязку з чим ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухв алення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» відповідно до полісу №АС/7103778 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 14.02.2014 року до 13.02.2015 року (а. с. 63, 160 у т. 1).

01 липня 2014 року за участю автомобілів НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, належного останній на праві власності, та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 відбулась дорожньо-транспортна пригода; дані обставини підтверджуються матеріалами справи (а. с. 6 7 у т. 1).

На а.с. 139 у т. 1 наявна копія заяви-повідомлення, згідно якої 10.07.2014 року ОСОБА_4 повідомив відповідача про вищевказаний страховий випадок від 01.07.2014 року. Дана заява ОСОБА_4 зареєстрована відповідачем 10.07.2014 року за №1710.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 липня 2014 року винуватцем в скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди був визнаний ОСОБА_4 (а. с. 164 у т. 1).

На а.с. 64, 128 у т. 1 наявна копія заяви-повідомлення, згідно якої ОСОБА_2 15.08.2014 року звернулась на адресу ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страховий випадок, пошкодження автотранспротного засобу в дорожньо-транспортній пригоді від 01 липня 2014 року.

Вказана заява ОСОБА_2 зареєстрована в журналі реєстрації відповідача 15.08.2014 року за №1733.

На а.с. 65, 135 у т. 1 міститься копія протоколу огляду від 15.08.2014 року експертом відповідача автомобіля НОМЕР_3. У протоколі зазначено, що вказаний автомобіль аварійних пошкоджень не має. До протоколу додається фототаблиця, яка підтверджує факт відсутності пошкоджень вказаного транспортного засобу (а.с. 66, 136 т. 1).

Даний протокол огляду від 15.08.2014 року підписаний особисто позивачкою, що визнано її представником у судовому засіданні суду апеляційної інстанції та стверджується журналом і звукозаписом судового процесу.

Згідно висновку № 0409/14/14 експертного дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди спричиненого власнику КТЗ, складеного 03 вересня 2014 року за заверненням Прокоф»євої Ю.О., розмір матеріальної шкоди (без врахування втрати товарної вартості), спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_4, пошкодженого внаслідок ДТП, становить 36430,26 грн. (а. с. 23 37, 137 - 157 у т. 1). До висновку експерта додається протокол огляду автомобіля НОМЕР_4, від 14.08.2014 року, де зазначено про наявність пошкоджень даного транспортного засобу.

Обґрунтовуючи позов в частині вартості відновлювального ремонту належного ОСОБА_2 автомобіля, позивачкою надані акт виконаних робіт № 4 від 20 серпня 2014 року та товарний чек № 61 від 20 серпня 2014 року (а.с. 15 у т. 1), на загальну суму 41423,75 грн.

На а.с. 67, 129 у т. 1 міститься копія заяви позивачки до відповідача про страхове відшкодування, яка одержана відповідачем 04.09.2014 року та зареєстрована в журналі реєстрації за №1733/1.

За результатами розгляду вищевказаної заяви, 06.10.2014 року позивачці було письмово відмовлено у виплаті страхового відшкодування страховиком з мотивів ненадання страховикові для огляду транспортного засобу, порушення п. 37.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (а.с. 68, 158 у т. 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з п. 33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з відповідними змінами та доповненнями, у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з п. 33.3 вищевказаного Закону водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 Закону, ? МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Відповідно до п. 37.1.3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності, колегія дійшла висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, оскільки позивачка не виконала обов'язку щодо збереження транспортного засобу у тому стані, який існував після дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до неможливості страхової компанії встановити розмір заподіяної шкоди, тому у відповідача були відсутні правові підстави для відшкодування заподіяної шкоди.

Позивачка не забезпечила доступу представника відповідача для огляду транспортного засобу з пошкодженнями для визначення розміру заподіяної шкоди, а доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 58, 59 ЦПК України та свідчили про поважність причин невиконання таких дій, не надала.

Твердження представника позивачки про те, що вона повідомила відповідача про пошкодження її транспортного засобу 03.07.2014 року, але відповідач без поважних причин не здійснив огляду автомобіля НОМЕР_3, до його відновлення не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки є недоведеними, зважаючи на наступне.

Надані позивачкою копії її заяв на ім»я ОСОБА_5 «УПСК» з повідомленням про ДТП, що відбулась 01.07.2014 року, та з вимогою про страхове відшкодування датовані 03.07.2014 року, але не містять інформації про отримання даних заяв відповідачем; графи щодо одержання заяв страховою компанією та їхньої реєстрації не заповнені (т. 1 а.с. 11, 92).

У представленому апеляційному суду чеку «Укрпошта» від 03.07.2014 року зазначено про здійснення відправлення рекомендованого пріоритетного листа адресату «УПСК»; з наданої позивачкою роздруківки електронної бази даних УДППЗ «Укрпошта» вбачається, що вказане відправлення вручене адресату 15.07.2014 року (а.с. 12 у т. 1). Однак, опису вкладення або будь-яких інших доказів щодо змісту вкладення у вказаному відправленні суду не надано, клопотання про витребування відповідних доказів судом позивачкою чи її представником не заявлено. Отже, колегія приймає до уваги доводи відповідача про те, що страхова компанія письмове звернення позивачки від 03.07.2014 року не отримувала.

З наведених вище доказів вбачається, що відповідачем 15.08.2014 року отримано та зареєстровано заяву-повідомлення ОСОБА_2 щодо ДТП, яка відбулась 01.07.2014 року (а.с. 64, 128 у т. 1). Негайно, у день отримання повідомлення позивачки, страховою компанією було проведено огляд автомобіля НОМЕР_3, що стверджується протоколом огляду від 15.08.2014 року, яким встановлено відсутність аварійних пошкоджень вказаного транспортного засобу.

Разом з тим, до висновку № 0409/14/14 експертного дослідження від 03 вересня 2014 року, що проводилось за зверненням Прокоф»євої Ю.О., додано протокол огляду автомобіля НОМЕР_3, від 14.08.2014 року, де зафіксовано наявність аварійних пошкоджень даного транспортного засобу.

З викладеного вбачається, що автомобіль НОМЕР_3, був відремонтований позивачкою за день до звернення до страхової компанії; відповідач негайно після отримання звернення позивачки забезпечив огляд транспортного засобу.

Отже, судом не встановлено наявності поважних причин невиконання позивачкою свого обов»язку щодо забезпечення доступу представника відповідача для огляду транспортного засобу з пошкодженнями з метою визначення розміру заподіяної шкоди.

Суд звертає особливу увагу, що надані позивачкою на підтвердження розміру заподіяної шкоди акт виконаних робіт № 4 та товарний чек № 61 щодо відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_3, датовані 20.08.2014 року (а.с. 15 у т. 1), але згідно протоколу огляду, проведеного представником страхової компанії та підписаного особисто позивачкою, станом на 15.08.2014 року вказаний автомобіль вже був відремонтований після ДТП, що відбулась 01.07.2014 року. Крім того, акт виконаних робіт № 4 від 20 серпня 2014 року виданий не ОСОБА_2, а ОСОБА_6

Таким чином, позивачкою не надано доказів вартості відновлювального ремонту її транспортного засобу після ДТП від 01.07.2014 року; клопотання про витребування доказів судом чи про призначення відповідної судової експертизи позивачкою або її представником не заявлені, що стверджується журналом та звукозаписом судових засідань.

Отже, місцевий суд у повному обсязі фактичні обставини справи не встановив. Більше того, посилання районного суду на те, що на аркуші справи 64 (у т. 1) містяться докази звернення Прокоф»євої Ю.О. до страхової компанії 03.07.2014 року, - не відповідають дійсності, оскільки на а.с. 64 у т.1 наявна копія заяви-повідомлення, згідно якої ОСОБА_2 саме 15.08.2014 року звернулась на адресу ОСОБА_5 «Українська пожежно-страхова компанія» із заявою про страховий випадок, пошкодження автотранспротного засобу в дорожньо-транспортній пригоді від 01 липня 2014 року.

Враховуючи викладене, колегія дійшла висновку, що оскаржуване рішення про часткове задоволення позовних вимог підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі; відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, підстави для відшкодуванню позивачу судових витрат - відсутні.

Колегія звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Отже, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 313-319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" про стягнення суми страхового відшкодування відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді