Справа № 758/415/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарі - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київхліб», третя особа ОСОБА_1 про скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 06.09.2014 року о 20 годині 00 хвилин з ОСОБА_1, кондитером 3-го розряду ПАТ «Київхліб» стався нещасний випадок, у зв'язку з чим відповідно до наказу ПАТ «Київхліб» від 08.09.2014 року №316 було утворено комісію з розслідування вказаного нещасного випадку.

Вказує, що у період з 08.09.2014 року по 10.09.2014 року комісія провела розслідування вищезазначеного нещасного випадку, що стався у приміщенні кондитерського цеху ПАТ «Київхліб». Комісією було складено акти за формами Н-5 та Н-1 від 10.09.2014 року, затверджені 11.09.2014 року, якими визнано нещасний випадок, що стався 08.09.2014 року з ОСОБА_1 таким, що пов'язаний з виробництвом. Комісія у своєму висновку керувалася підпунктом 3 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, відповідно до якого нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1.

Зазначає, що з таким висновком не погодилася член комісії з розслідування нещасного випадку - страховий експерт з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Правобережного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Києві Коблик О.І., яка висловила окрему думку, звертаючи увагу на те, що під час падіння ОСОБА_1, на неї не діяв шкідливий виробничий фактор, який міг би призвести до погіршення стану здоров'я, а отже нещасний випадок не підпадає під дію п.15 підпункту 17 Порядку розслідування, а саме про те, що «визнається нещасний випадок пов'язаним з виробництвом за умови одержання потерпілим травми або ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових і посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком».

Звертає увагу суду на те, що у матеріалах розслідування відсутній медичний висновок, який би підтверджував вплив на постраждалу у момент настання нещасного випадку небезпечного чи шкідливого виробничого фактору. Що додатково підтверджує, що такого впливу не було, а отже нещасний випадок, що стався з ОСОБА_1 не підпадає під дію п.15 Порядку розслідування, у зв'язку чим звернувся до суду.

У судовому засіданні представник позивача Васильківська Н.І. позов підтримала та просила його задоволити повністю з підстав, викладених у ньому.

Представники відповідача ПАТ «Київхліб» Андрюх В.В. та Приходько С.Г. у судовому засіданні позов не визнали та просили у його задоволенні відмовити, мотивуючи тим, що він безпідставно заявлений та не підтверджений належними доказами.

Третя особа - ОСОБА_1 у судове засідання 04.03.2015 року не з'явилась, як вбачається з матеріалів справи, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, тому суд приходить до висновку про можливість слухати справу у її відсутність на підставі всіх наявних доказів, долучених до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, у тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України та ч. 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що третя особа ОСОБА_1 працює кондитером 3-го розряду, цеху №12, виробничого департаменту ПАТ «Київхліб», що підтверджується записом №25 у трудовій книжці останньої (а.с.40, зворот).

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2014 року о 20 годині 00 хвилин з ОСОБА_1 стався нещасний випадок, у зв'язку чим наказом ПАТ «Київхліб» від 08.09.2014 року №316 було утворено комісію з розслідування вказаного нещасного випадку, якою протягом з 08.09.2014 року по 10.09.2014 року було проведено розслідування, за яким Комісія дійшла висновку, що нещасний випадок з ОСОБА_1 пов'язаний з виробництвом, що оформлюється актом за формою Н-1 (а.с.7-8), відповідно до якого одразу після закінчення робочої зміни під час слідування в роздягальню у приміщенні кондитерського цеху на вул.Чаадаева Петра,5 у м.Києві, вона впала на підлогу, після чого вона відчула біль у лівій руці. Вдома ОСОБА_1 наклала на руку марлеву пов'язку, думаючи що це просто забій, однак пізніше, оскільки біль не минав, зранку на слідуючий день, 07.09.2014 року, звернулася до травмпункту, де було виявлено перелом лівої лучової кістки (а.с.37).

Судом встановлено, що комісією були складені акти за формами Н-5 (а.с.4-6) та Н-1 (а.с.7-8) від 10.09.2014 року, затверджені 11.09.2014 року, якими визнано нещасний випадок, що стався 08.09.2014 року ОСОБА_1 таким, що пов'язаний з виробництвом. Комісія у своєму висновку керувалася підпунктом 3 пункту 15 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 р. № 1232, ьдповідно до якого нещасний випадок визнається таким, що пов'язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1. Крім того, слід зазначити, що член комісії з розслідування нещасного випадку - страховий експерт з охорони праці сектору профілактики нещасних випадків та професійних захворювань Правобережного відділу управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві Коблик О.І., висловила окрему думку. Звертаючи увагу на те, що під час падіння ОСОБА_1, на неї не діяв шкідливий виробничий фактор, який міг би призвести до погіршення стану здоров'я. А отже нещасний випадок не підпадає під дію п. 15 підпункту 17 Порядку розслідування, а саме про те, що «визнається нещасний випадок пов'язаним з виробництвом за умови одержання потерпілим травми або ушкоджень внаслідок погіршення стану його здоров'я, яке сталося під впливом небезпечного фактора чи середовища у процесі виконання ним трудових і посадових) обов'язків, що підтверджено медичним висновком».

У той же час комісія виходила з того, що відповідно до ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23.09.1999 р. № 1105-ХІУ «нещасний випадок це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть».

Згідно з підпунктом 3 пункту 15 Порядку розслідування, а також додатку № 6 до постанови КМУ від 30.11.2011 р. №1232 обставинами, за яких нещасний випадок визначається таким, що пов'язаний з виробництвом є «підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення».

Представник позивача в судовому засіданні, в обгрунтування своїх позовних вимог, посилась на ту обставину, що комісія з розслідування нещасного випадку, ЯКИЙ стався з ОСОБА_1 необ'єктивно та поверхнево провела обслідування нещасного випадку та дійшла невірного висновку про те, що нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, порушуючи вимоги пункту 15 Порядку розслідування, у зв'язку з чим вищезазначений нещасний випадок не може бути кваліфікований, як нещасний випадок пов'язаний з виробництвом, на нього не повинен складатися акт за формою Н-1, однак дані посилання не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки обставина, передбачена підпунктом 3 пункту 15 Порядку розслідування та додатку №6 до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1232, а саме - за яких нещасний випадок визначається таким, що пов'язаний з виробництвом є «підготовка до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь виробництва, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення» є самостійною обставиною для кваліфікації випадку як нещасного, пов'язаного з виробництвом.

У зв'язку вищевикладеним, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не знайшли своє доведення в ході судового розгляду, а тому не можуть вважатися такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, ст.ст.14 Закону України «Про загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», п.п. 7, 15, 33 Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232, та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 15, 57-60, 64, 174, 179, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві до Публічного акціонерного товариства «Київхліб», третя особа: ОСОБА_1 про скасування акту розслідування нещасного випадку за формою Н-5 та Акту про нещасний випадок пов'язаний з виробництвом за формою Н-1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва, шляхом подачі в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. М. Богінкевич