Справа № 266/4223/14-ц
Провадженя № 2/266/77/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі : судді - Сараєва І.А., при секретарі Сологуб Т.В., представників сторін - ОСОБА_1, ОСОБА_2, розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" про скасування наказу від 25.06.2014 р. -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання наказу ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" від 25.06.2014 року незаконним та таким, що підлягає скасуванню, встановити факт фактичного доступу ОСОБА_3 до виконання функцій Президента ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" з 29 травня 2014р., зобов'язати відповідача нарахувати заробітну платню у відповідності до посади Президента ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" з 29.05.2014р.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з 26.02.2013р. займала посаду Генерального директора ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення", проте Наказом ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" б/н від 25.06.2014 р. " Про зміну умов праці" прийнято усунути з 25.06.2014р. Генерального директора ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" від управління товариством, не пізніше 25.06.2014р. передати Президенту Кіор А.Л. всі справи по управлінню товариством; змінити істотні умови праці ОСОБА_3 в частині зменшення заробітної плати та встановити з 25.08.2014р. заробітну плату в розмірі 1250, 00 грн. Позивач вважає, що в період з 29.05.2014р. по 25.06.2014р. фактично була допущена власниками Товариства до роботи в якості Президента та виконувала всі управлінські функції, які відповідно до Статуту Товариства, затвердженого в новій редакції 29.05.2014р., покладені на Президента, відповідно з 29.05.2014 р. і займала посаду Президента ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення".

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з мотивів викладених в позовній заяві, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду письмові заперечення на вимоги позову, просили в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.10 ЦПК Україницивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Вирішальним фактором принципу змагальності сторін є обов"язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів.

Ч.1 ст.60 ЦПК Українизобов"язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В п. 27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції "роз"яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ"я сторін та враховуючи обов"язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.212 ЦПК Українисуд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо,а також достатність взаємний зв"язок доказів у сукупності.

Відповідно до ст. 57 ЦПК Українидоказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ст. 58 кодексу визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом встановлено, що позивачка з 26.02.2013р. займала посаду Генерального директора ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" відповідно до Наказу №60 "Про призначення на посаду Генерального директора ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення", який виданий на підставі Протоколу загальних зборів учасників ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" від 18.02.2013р., яким оформлено рішення щодо прийняття на посаду Генерального директора ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" ОСОБА_3.

Відповідно п. 7.4.1 Статуту ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення", затвердженого рішенням загальних зборів ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" (протокол зборів від 02.06.2010р.) виконавчим органом Товариства є Генеральний директор, який здійснює оперативне керівництво діяльністю Товариства.

Протоколом №1 загальних зборів учасників від 28.04.2014р. ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" прийнято рішення про внесення змін в Статут ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" від 2010 р. шляхом його викладення та затвердження в новій редакції.

29.05.2014р. зареєстрований новий Статут ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" від 2014р., який вступив в силу з моменту його реєстрації.

Відповідно до п. 15.1 Статуту ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення", затвердженого рішенням загальних зборів учасників ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" 2014 року виконавчим органом Товариства є Президент, який у відповідності п. 20.1. Статуту здійснює управління діяльністю Товариства.

З 29.05.2014р. ОСОБА_3 одноособово здійснювала управління діяльністю Товариства як виконавчий орган ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" на підставі Статуту ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення", затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 2014р.

Наказом ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" б/н від 25.06.2014 р. " Про зміну умов праці ОСОБА_3" прийнято усунути з 25.06.2014р. Генерального директора ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" від управління товариством; Генеральному директору ОСОБА_3 не пізніше 25.06.2014р. передати Президенту Кіор А.Л. всі справи по управлінню товариством; змінити істотні умови праці ОСОБА_3 в частині зменшення заробітної плати та встановити з 25.08.2014р. заробітну плату в розмірі 1250, 00 грн. Підставою наказу указаний протокол загальних зборів учасників ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" №2 від 29.05.2014р. про який позивачка нічого не знала та про цей факт написала в Наказі від 25.06.2014р.

В період з 29.05.2014р. по 25.06.2014р. позивачка фактично була допущена власниками Товариства до роботи в якості Президента, тобто фактично виконувала функції Президента ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення". Допуск до роботи не врегульований нормами корпоративного права, проте передбачений нормами трудового права.

Статтею 8 Цивільного кодексу України у відповідних випадках передбачено використання аналогії права.

п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.1992р. "Про практику розгляду судами трудових спорів", статтею 24 КЗпП укладення трудового договору оформлюється наказом або распорядженням власника підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом. Фактичний допуск до роботи вважається укладенням трудового договору не залежно від того чи було прийняття на роботу належним чином оформлене, якщо робота провадилась за розпорядженням чи з відома власника або уповноваженого ним органу.

ОСОБА_3 здійснювала діяльність з дня реєстрації Статуту Товариства - 29.05.2014р., за відома власника, про що свідчать надані суду докази: внутрішні накази Товариства, підписані ОСОБА_3 у якості Президента Товариства та звіт власнику ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення", відповідно трудовий договір вважається укладеним, а позивачка вважається такою, що фактично приступила до виконання функції Президента ТОВ "ТРО Маріупольське телебачення" з 29.05.2014 р.

Суд доходить висновку, що сам факт існування Наказу б/н від 25.06.2014р. " Про зміну умов праці ОСОБА_3" про передачу Президенту Кіор А.Л. всіх справ по управлінню Товариством свідчить про те, що управління Товариством в період з 29.05.2014р. - 25.06.2014р. здійснювала ОСОБА_3. Відповідно до п.20.1 Статуту ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" (2014р.) виконавчим органом Товариства, що здійснює керівництво його поточною діяльністю є Президент. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 здійснювала керівництво діяльністю в період з 29.05.2014р. - 25.06.2014р. суд доходить висновку, що посаду Президента в указаний період обіймала ОСОБА_3

Представник відповідача у своїх усних поясненнях та у письмових запереченнях також не заперечував, що в період з 29.05.2014р. - 25.06.2014р. ОСОБА_3 здійснювала управління Товариством, посилався на п.20.2., 16.1.4. Статуту ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" відповідно до яких Президент обирається та відкликається загальними зборами учасників Товариства, до компетенції загальних зборів відноситься обрання та відкликання Президента. Проте, позивач у своїй позивній заяві не оспорює право загальних зборів щодо обрання та відкликання Президента, а вказує на те, що вже маючи у штаті працівника, який обіймає посаду Президента - ОСОБА_3, яка фактично виконувала управлінські функції, рішенням загальних зборів призначений новий Президент - Кіор А.Л., не усунувши від виконання обов'язків ОСОБА_3 саме як Президента, а не Генерального директора.

Крім того, Статут ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" є локальним нормативним актом підприємства, але він не може суперечити нормам Закону, а саме ст. 24 КЗпП України.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 12.01.2010 р. №1-2/2010 відсторонення члена виконавчого органу повинно відбуватися на підставі норм цивільного права, а саме ст.. 99 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.99 ЦК України саме члени виконавчого органу можуть бути в будь - який час усунені від виконання своїх обов'язків, якщо в установчих документах не вказані підстави для усунення членів виконавчого органу від виконання своїх обов'язків.

До ОСОБА_3 підлягали застосуванню норми ст.. 99 ЦК України (Наказ від 25.06.2014р. б/н "Про зміну умов праці"). Тобто її було усунено від виконання обов'язків як виконавчий орган Товариства, посилання на що міститься у самому тексті наказу " усунути від керівництва товариством" та свідчить із письмових заперечень Відповідача. Відповідно до п.15.1 Статуту ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" в редакції 2014р. виконавчим органом товариства є Президент, відповідно Наказ від 25.06.2014р. б/н повинен був містити вказівки на посаду "Президент", а не "Генеральний директор". Якщо ж вважати, що ОСОБА_3 залишилась на посаді Генерального директора , то норми ст.. 99 ЦК України до позивачки не підлягають застосуванню, адже вказана посада у відповідності зі статутом ТОВ "ТРО "Маріупольське телебачення" станом на 26.06.2014 р. не відносилась до виконавчого органу.

Крім того, суду не надано посадової інструкції Генерального директора, з якої можливо було б зробити висновок про повноваження цієї посади.

Враховуючи зазначене, суд вважає Наказ б/н від 25.06.2014р. " Про зміну умов праці ОСОБА_3" незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв'язку з чим ОСОБА_3 фактично виконувала функції Президента ТОВ ТРО "Маріупольське телебачення" з 29.05.2014 р. та знаходиться на цій посаді до теперішнього часу та не звільнена з неї.

Відповідно до ст.. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується .

Відповідно до ст..21 ЗУ "Про оплату праці" працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

З вказаних мотивів суд доходить висновку щодо необхідності задоволення вимоги щодо нарахування позивачці заробітну плату у відповідності з посадою Президент ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" згідно штатного розкладу з 29.05.2014 р.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі.

У звязку з задоволенням позову, суд, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Керуючись ст.ст. 3-4, 109, 118 - 120, 133. 137, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 43 Конституції України, ст.ст. 2 ч.5 ст. 232, ч.1 ст. 233 КЗоТ України "Про оплату праці" -

ВИРІШИВ:

Визнати наказ ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" б/н від 25.06.2014 р. "Про зміну умов праці ОСОБА_3" - незаконним.

Скасувати наказ ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" б/н від 25.06.2014 р. "Про зміну умов праці ОСОБА_3"

Встановити факт фактичного доступу ОСОБА_3 до виконання функцій Президента ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" з 29.05.2014 р.

Зобов,язати ТОВ "Телерадіоорганізація "Маріупольське телебачення" нарахувати ОСОБА_3 заробітну плату у відповідності з посадою Президент ТОВ "Телерадіокомпанія "Маріупольське телебачення" згідно штатному розкладу з 29.05.2014 р.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів після проголошення, якщо протягом зазначеного часу не буде подано скаргу до апеляційного суду Донецької області через Приморський районний суд м. Маріуполя.

Суддя: Сараєв І. А.