АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ[1][2]

10 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Качана В.Я., Рейнарт І.М.

при секретарі Архіповій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», третя особа: ОСОБА_3 про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року,

встановила:

21.03.2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 06 лютого 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 33 650 доларів США зі сплатою 12,5% річних, строком на 240 місяців, з кінцевим терміном погашення 06 лютого 2026 року. В якості забезпечення за кредитним договором між банком та ним було укладено договір поруки від 06 лютого 2006 року. Останній платіж за кредитним договором було здійснено 26.12.2011 року. 28.04.2012 року на адресу позичальника надійшла вимога від банку про дострокове виконання грошових зобов'язань. 27.02.2015 р. на адресу поручителя надійшла вимога про виконання зобов'язань за договором поруки. Вважав, що банк, звернувшись до нього, як поручителя, з вимогою у лютому 2015 р. пропустив шестимісячний строк для звернення до поручителя з такою вимогою. За таких підстав просив визнати договір поруки №014/0049/74/45164/1 від 06 лютого 2006 року таким, що припинив свою дію.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4, посилаючись на незаконність та необґрунтованість вказаного судового рішення, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд не дав належної оцінки жодному доводу позивача та порушив загальні принципи права під час розгляду справи. При розгляді даної справи суд не врахував позицію Верховного Суду України, висловлену в постанові від 17 вересня 2014 року №6-170 цс 13.

В судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що договором поруки не встановлено строку, після якого порука припиняється, а тому відповідно до ч. 4 ст.559 ЦК України порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. У кредитному договорі чітко визначений строк повного погашення кредиту - 06.02.2026 року. За таких обставин порука не вважається припиненою.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вбачається з матеріалів справи, 06 лютого 2006 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір, за умовами якого банк зобов'язується надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом 33 650 доларів США зі сплатою 12,5% річних, строком на 240 місяців, з кінцевим терміном погашення 06 лютого 2026 року.

06 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено договір поруки.

28.04.2012 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулося до позичальника з вимогою про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором до 28 червня 2012 року (а.с.14).

27.02.2015 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» звернулося до поручителя з вимогою про виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимогу до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Відповідно до п. 4.1 договору поруки договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та втрачає свою дію з моменту закінчення забезпеченого ним зобов'язання. При цьому сторони констатують, що строк закінчення цього договору не вказується ними конкретно, так як він визначається моментом повного погашення заборгованості позичальника по кредитному договору. Також порука припиняється, якщо кредитор в межах трирічного терміну з дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя (п.4 ст.559 ЦК України).

Отже, договором поруки встановлено строк її припинення - після спливу трьох років з дня настання строку виконання зобов'язання.

Відповідно до п.9.1 кредитного договору договір набуває чинності з часу надання позичальнику кредитних коштів (частини коштів) та діє до повного погашення кредитної заборгованості (суми кредиту, відсотків за користування, штрафів та пені та інших витрат, пов'язаних з невиконанням договору та/або договорів забезпечення).

Згідно з п.7.5 цього договору кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції та інші витрати у випадках невиконання позичальником принаймні будь-якої з умов цього договору та/або договорів застави, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту.

28 квітня 2012 року кредитор скористався таким правом та направив позичальнику вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, а 27.02.2015 р. направив вимогу ОСОБА_1 про виконання грошових зобов'язань за договором поруки.

Тобто, 28 квітня 2012 року ПАТ «Райффайзен банк Аваль» змінив строк виконання основного зобов'язання, тому днем настання строку виконання основного зобов'язання, з якого починається відлік трирічного строку для пред'явлення кредитором вимоги до поручителя, буде 28 червня 2012 року, а припинення поруки відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦК України - 28 червня 2015 року.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року № 6-3цс13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Суд першої інстанції цього не врахував, невірно визначився з моментом строку виконання зобов'язання за кредитним договором у зв'язку з направленням банком вимоги про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором та у зв'язку з цим дійшов помилкового висновку, що строком виконання основного зобов'язання є 06.02.2026 р., а тому порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з цієї дати не пред'явить вимоги до поручителя.

Враховуючи викладене, а також ту обставину , що на час звернення до суду з вказаним позовом права та інтереси ОСОБА_1 порушені не були, порука не була припинена, колегія суддів дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 303, 304 ,307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про визнання договору поруки таким, що припинив свою дію, відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді:

Справа № 22-ц/796/15334/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Фаркош Ю.А.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Кирилюк Г.М.