У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Карпенко С. О.,

Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та стягнення суми, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, у якому просив витребувати з незаконного володіння відповідача 57 одиниць предметів антикваріату загальною вартістю 4 млн грн, а в разі неможливості витребування майна - стягнути з відповідача 4 млн грн вартості втраченого майна.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2013 року позов задоволено частково. Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майно загальною вартістю 3 248 800 грн. У разі відсутності вказаного майна - стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3 248 800 грн вартості втраченого майна. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2013 року відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, постановлену у справі ухвалу апеляційного суду просить скасувати, поновити строк апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції та передати справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

09 грудня 2013 року Дзержинським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_3 Витребувано у ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майно загальною вартістю 3 248 800 грн. У разі відсутності вказаного майна - стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 3 248 800 грн вартості втраченого майна. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

26 листопада 2014 року ОСОБА_4 на вказане судове рішення було подано апеляційну скаргу разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення, у якому заявник як на поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження судового рішення посилається на те, що копію рішення не отримував, у зв'язку з чим був позбавлений можливості захистити свої права.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 12 грудня 2014 року у зв'язку з відсутністю доказів отримання заявником чи його представником копії оскаржуваного судового рішення апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишено без руху і запропоновано заявнику надати заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження із обґрунтуванням причин його пропуску та наданням належних доказів.

На виконання вимог указаної ухвали, 16 грудня 2014 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, у якій як на поважність причин пропуску строку посилався на те, що копію оскаржуваного рішення не отримував, а його представник ознайомився із текстом цього рішення значно пізніше від дати ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 грудня 2013 року відмовлено на підставі ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив із того, що ОСОБА_4 не надав суду будь-яких доказів поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення, зазначені в ухвалі від 12 грудня 2014 року недоліки в установлений судом строк не усунув. При цьому суд виходив із того, що відповідач не отримує на пошті рекомендовану кореспонденцію, якою йому направлялося оскаржуване ним рішення, що свідчить про недобросовісне виконання ним своїх процесуальних обов'язків.

Проте з такими висновками апеляційного суду погодитись на можна з огляду на наступне.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України, є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

При цьому ЦПК України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Із матеріалів справи вбачається, що рішення суду першої інстанції було проголошено 09 грудня 2013 року за відсутності ОСОБА_4 та його представника, копія судового рішення направлена відповідачу 09 грудня 2013 року (а. с. 110, т. 2).

Однак лист повернувся до суду із зазначенням причини повернення «за закінченням терміну зберігання» (а. с. 113, т. 2).

11 грудня 2013 року представник відповідача ОСОБА_5 звертався до суду із заявою про видачу копію рішення суду від 09 грудня 2013 року (а. с. 112, т. 2). Проте у матеріалах справи відмітка про видачу йому чи відповідачу копії рішення відсутня.

19 листопада 2014 року представник відповідача ОСОБА_5 ознайомився із матеріалами справи (а. с. 180, т. 2), а 26 листопада 2014 року була подана апеляційна скарга.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд не звернув уваги на те, що особа, яка бажає оскаржити таке рішення, не отримавши повного тексту судового рішення, позбавлена можливості мотивувати апеляційну скаргу, як того вимагає ст. 295 ЦПК України.

Апеляційний суд не врахував, що необхідною умовою здійснення стороною права на апеляційне оскарження є її обізнаність про зміст оскарженого судового рішення, що дає можливість викласти свої вимоги і вказати суть неправильного застосування норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

З огляду на зазначене та за відсутності в матеріалах справи доказів отримання заявником чи його представником копії оскаржуваного рішення, висновки апеляційного суду про те, що наведені ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження є неповажними, оскільки не підтверджені будь-якими доказами, є передчасними.

Таким чином, оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 342 ЦПК України підлягає скасуванню, а справа - передачі до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Харківської області від 19 грудня 2014 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

В. П. Гончар

С. О. Карпенко

Д. О. Остапчук