Провадження № 2/344/5340/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

в складі: головуючої судді Польської М.В.

при секретарі c/з ОСОБА_1.

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 02.03.2013 року, актовий запис №209, неповнолітню доньку ОСОБА_4 позивач просила залишити на проживання з нею, прізвище позивача не змінювати на дошлюбне.

02 грудня 2015 року позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, просила також стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердому грошовому розмірі по 2000 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

09 листопада 2015 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її відома, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на те, що вона з відповідачем останній період сімейні відносини не підтримують, постійно виникало в них непорозуміння, у них різні погляди та інтереси на життя і сімю. На примирення не згідна.

Відповідач в судовому засіданні частково визнав позовні вимоги, проти розірвання шлюбу не заперечував, висловив готовність сплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частки від свого заробітку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-НМ № 149368 від 13.10.2015 року, виданого відділом РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 02.03.2013 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 209 (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що посвідчується копією Свідоцтва про народження (а.с.6).

В ході судового розгляду справи встановлено, що позивач з відповідачем останній період сімейні відносини не підтримують, постійно виникало в них непорозуміння, шлюб існує формально. Згідно з ч. 2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

В ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст.112 Сімейного кодексу України).

Відповідно до розяснень, викладених в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК).

Таким чином, оскільки встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, миритися вони не бажають, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а збереження шлюбу є недоцільним.

З огляду на викладене та з урахуванням положень ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити.

Позивачем 02.12.2015 року в поданій до суду заяві про збільшення позовних вимог також просила стягувати аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 141, 180 СК України батьки мають рівні права та обовязки щодо своїх неповнолітніх дітей, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 та 2 статті 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частина 1 ст.182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Як зазначено ст.183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В судовому засіданні відповідач висловив готовність сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини від власного заробітку. Пояснив суду, що працює і розмір його заплати складає близько 4-4,5 тисяч гривень, а 1/3 від цієї суми становитиме більше розміру прожиткового мінімуму на дитину, який мають забезпечувати обидвоє батьків.

Частина 2 ст.182 СК України визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму, визначеного державою для відповідної категорії дітей.

Враховуючи вказане, беручи до уваги визнання відповідачем позовної вимоги про стягнення аліментів, суд приходить до висновку, що позовну вимогу позивача про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2000 грн слід задовольнити частково, змінивши розмір аліментів із твердої грошової суми на частку заробітку відповідача 1/3 частки щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 104, 105, 110, 112, 180, ч.2 182, 183 СК України, керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 02.03.2013 року у відділі РАЦСу Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 209.

Неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишити на проживання з матірю ОСОБА_3.

При реєстрації розірвання шлюбу в органаз РАЦСу прізвище позивача «Озарко» не змінювати на дошлюбне.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, аліменти на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5, індетифікаційний номер НОМЕР_2, аліменти на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частки від заробітку ОСОБА_2 щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 02.12.2015 року.

Допустити до негайного виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ в м. Івано-Франківську Івано-Франківської обл., код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 - 487 грн. 20 коп. судового збору.

Після набрання законної сили рішення суду надіслати до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Довідка: повний текст рішення виготовлено 04 грудня 2015 року.

Суддя Польська М.В.