пр.№ 2/464/702/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.11.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова в складі :

головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Янишин М.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» до ОСОБА_1, треті особи ОСОБА_2, ПП «ТДС «Нептун», ТзОВ «АВІС», Товариство з обмеженою відповідальністю «ТД «Леопрінт», про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ АКБ «Львів» звернувся до суду з позовом, в якому з врахуванням уточнення позовних вимог просить стягнути з поручителя ОСОБА_1 заборгованість ТзОВ «ТД Леопрінт» за кредитним договором №26 від 12 квітня 2012 року в сумі 688101,02грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ТзОВ «ТД «Леопрінт» на підставі кредитного договору №26 від 12 квітня 2012 року було надано кредит у розмірі 1257520,50грн., із сплатою 21,0% річних за користування кредитом та кінцевим терміном погашення кредиту до 10 квітня 2015 року. В подальшому, між сторонами укладено додаткові договори до кредитного договору за №1 від 07.02.2013р., №2 від 05.03.2013р., №3 від 20.09.2013р. та №4 від 31.12.2013р., якими врегульовувались питання позичкового рахунку, забезпечення кредитних зобов'язань, графіку повернення кредиту. Згідно умов кредитного договору позичальник зобов'язувався здійснювати повернення кредиту щомісячно частинами згідно встановленого графіку, сплачувати нараховані проценти не пізніше останнього банківського дня місяця, за який вони нараховані та комісійну винагороду за управління кредитом. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та позичальником 12 квітня 2012 року укладено також договір застави, згідно якого в заставу банку було передано придбану за кредитні кошти машину для флексографічного друку «ILMA MP 340», що належить позичальнику. Також, в якості забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та відповідачем ОСОБА_3 12 квітня 2012 року було укладено договір поруки, за умовами якого останній несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями ТзОВ «ТД «Леопрінт» за кредитним договором. Крім того, в якості забезпечення виконання зобов'язань між позивачем та ТзОВ «Компанія «Леопрінт» 20 вересня 2013 року було укладено договір поруки, за умовами якого останнє несе солідарну відповідальність за зобов'язаннями ТзОВ «ТД «Леопрінт» за кредитним договором. Всупереч норм цивільного законодавства та умов кредитного договору ТзОВ «ТД «Леопрінт» своїх зобов'язань перед банком щодо повернення кредиту та нарахованих відсотків не дотрималося, внаслідок чого в банку виникло право вимагати дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Відповідачам скеровувались відповідні листи вимоги, які залишились без реагування. Станом на 08 липня 2015р. в позичальника ТзОВ «ТД «Леопрінт» виникла заборгованість за кредитним в розмірі 688101,02грн., з яких: 508774,01грн. заборгованість по кредиту, 13484,92грн. заборгованість по процентах, 800грн. заборгованість по несплаченій комісії, 165042,09грн. пеня. У зв'язку з наведеним просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та відповідних уточненнях, просить позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов заперечив, просить в задоволенні такого відмовити, покликаючись на не належне повідомлення поручителя про порушення боржником зобов'язань та безпідставність вимог позивача,.

Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «ТД «Леопрінт» в судовому засіданні позов заперечив.

Третя особа ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні у вирішенні спору покладаються на розсуд суду.

Треті особи ПП «ТДС «Нептун», ТзОВ «АВІС» явку уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Положення ст.1048 ЦК України передбачають, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Виходячи з положень ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності зі ст.ст.526, 530 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що 12 квітня 2012 року між ПАТ АКБ «Львів» та ТзОВ «ТД «Леопрінт» укладено кредитний договір №26, згідно якого банк зобовязався надати відповідачу кредит в розмірі 1257520,50грн. на придбання друкарської машини «ILMA MP 340», із сплатою 21% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном погашення кредиту 10 квітня 2015 року. Згідно п.5.1 кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і терміни, передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Відповідно до умов п.4.4 кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати проценти, нараховані відповідно до п.4.2 цього договору, у валюті отриманого кредиту, не пізніше останнього банківського дня місця за який вони нараховані. Крім того, відповідно до п.п.4.1.3 п.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати банку комісійну винагороду за управління кредитом в розмірі 400грн. (а.с.7-14).

Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань (повернення кредиту або його частини, сплати процентів, комісій) позичальник на вимогу банку сплачує йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Відповідно до п.5.8 кредитного договору у випадку невиконання позичальником договірних зобов'язань, передбачених кредитним договором, позивачу надано право вимагати дострокового погашення існуючої заборгованості, таке ж право позивача визначено і ч.2 ст.1050 ЦК України.

В якості забезпечення виконання ТзОВ «ТД «Леопрінт» зобов'язань за вищезазначеним кредитним договором, 12 квітня 2012 року між ПАТ АКБ «Львів» та ТзОВ «ТД «Леопрінт» укладено також договір застави машини для флексографічного друку «ILMA MP 340», серійний номер 700004-1, виробник Grafikon AG, що належить позичальнику ТзОВ «ТД «Леопрінт» (а.с.16-20).

Відповідно до ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

Відтак, з метою забезпечення виконання зобов'язання ТзОВ «ТД «Леопрінт» за кредитним договором №26 від 12 квітня 2012 року, між відповідачем ОСОБА_3 та банком було укладено договір поруки від 12 квітня 2012 року, а також між ТзОВ «Компанія «Леопрінт» та банком договір поруки від 20 вересня 2013 року, за умовами яких останні несуть солідарну відповідальність за зобов'язаннями ТзОВ «ТД «Леопрінт» (а.с.21, 22).

Договорами поруки передбачено, що поручителі відповідають перед банком у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором; відповідальність поручителя і боржника є солідарною. Аналогічні положення передбачено ст.554 ЦК України.

Прийняті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав у повному обсязі, надавши позичальнику кредит в сумі 1257520,50грн., що підтверджується меморіальним ордером №TR/197186/1186/331 від 12.04.2012 року (а.с.15).

З наданих суду документів вбачається, що ТзОВ «ТД «Леопрінт» умов кредитного договору не виконав, допустивши порушення термінів повернення кредитних коштів та нарахованих відсотків, встановлених графіком повернення кредиту, а тому згідно п.5.8 кредитного договору та ч.2 ст. 1050 ЦК України, у позивача виникло право вимагати дострокового погашення існуючої заборгованості.

Як вбачається з розрахунку заборгованості станом на 08 липня 2015 року утворилася заборгованість на загальну суму 688101,05грн., з яких: 508774,01грн. заборгованість по кредиту, 13484,92грн. заборгованість по процентах, 800грн. заборгованість по несплаченій комісії, 165042,02грн. пеня (а.с.187-189).

У зв'язку з виникненням заборгованості за кредитним договором, 08 травня 2014 року позивачем на адресу відповідача ОСОБА_1 направлялась письмова вимога щодо дострокового погашення заборгованості по кредиту, яка залишились останнім без реагування (а.с.24, 26).

Враховуючи наведене, доводи позивача щодо дострокового солідарного стягнення з відповідача ОСОБА_1, як поручителя, заборгованості за кредитним договором №26 від 12 квітня 2014 року укладеним між ПАТ АКБ «Львів» та ТзОВ «ТД «Леопрінт» в розмірі 688101,02грн., відповідають вимогам цивільного законодавства України, є підставними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачені при подачі позову до суду документально підтверджені судові витрати в розмірі 3654грн.

На підставі ст.ст. 14, 525, 526, 530, 536, 543, 546, 551, 553, 554, 589, 611, 612, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, та керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, с у д , -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» 688101грн. /шістсот вісімдесят вісім тисяч сто одна/грн. 02коп. заборгованості за кредитним договором №26 від 12 квітня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерно-комерційний банк «Львів» 3654/три тисячі шістсот п'ятдесят чотири/грн. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, у відсутності якої таке було постановлено, - протягом того ж строку з дня отримання його копії.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.