РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді: - Ніколаєнко І. В.

при секретарі: - Газіній О.С., Блохіні А.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який надалі було уточнено, в якому просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року в сумі 8368,97 доларів США (еквівалент 66868, 07 грн.), що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2266,02 доларів США (еквівалент 18105,50 грн.), заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 1235,45 доларів США (еквівалент 9871,24 грн.), заборгованості по комісії за користуванням кредитом 324,17 доларів США (еквівалент 2590,12 грн.), пені за несвоєчасність виконання за договором 4543,33 доларів США (еквівалент 36301,21 грн.) вилучити у ОСОБА_4 та передати в заклад Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» предмет застави - автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип Т3: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4; комплект ключів, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) автомобіля DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип Т3: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4; звернути стягнення на предмет застави: автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип Т3: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві власності ОСОБА_4, шляхом публічного продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариства Комерційний банк «Приватбанк» з укладанням від імені ОСОБА_4 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також надання Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

В заяві позивач посилається на те, що відповідно до укладеного договору № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року ОСОБА_4 17.11.2005 року отримав кредит у розмірі 12559,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12,48 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.11.2012 року.

ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язання за вказаним кредитним договором перед ОСОБА_4 виконав в повному обсязі, а саме надав кредитні кошти у розмірі 12559,00 доларів США.

ОСОБА_4 свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснював погашення заборгованості за кредитом у встановлені договором строки, у зв'язку з чим виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 01.10.2013 року складає 8368 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.10.2013 року складає 66868,07 грн., яка складається з наступного:

· 2266,02 доларів США (еквівалент 18105,5 грн.) - заборгованість за кредитом;

· 1235,45 доларів США (еквівалент 9871,24 грн.) - заборгованість по процентам за користування кредитом;

· 324,17 доларів США (еквівалент 2590,12 грн.) - заборгованість по комісії за користування кредитом;

· 4543,33 доларів США (еквівалент 36301,21 грн.) - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 17.11.2005 року уклали договір застави рухомого майна, згідно з яким відповідач надав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип Т3: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4 (АДРЕСА_1).

В порушення вимог закону та умов договору, ОСОБА_4 зобов'язання за договором застави не виконує, предмет застави в заклад банку не передав.

В зв'язку з вищевикладеним та для реалізації предмету застави шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення Заставодержателем договору купівлі-продажу предмету застави від імені заставодавця, ПАТ КБ «Приватбанк» вимушено було звернутися до суду.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити та підтвердив обставини, викладені у заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором ним погашена.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Сторони перебували у договірних відносинах, що підтверджується фактом укладення кредитного договору № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року, ОСОБА_4 17.05.2005 року отримав кредит у розмірі 12559,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12.48 % на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 16.11.2012 року.

Метою кредиту була купівля автомобіля у сумі 9208,00 доларів США та на сплату страхових платежів у сумі 3351,00 доларів США, зі сплатою за користування Кредитом відсотків 1,04 % на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,32 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту в розмірі 0,00 % від суми кредиту, що погашається достроково, періодом сплати з «21» по «25» число кожного місяця, суми щомісячного платежу в розмірі 195,25 доларів США для погашення заборгованості за Договором, що складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншим витратам Позивача відповідно до підпункту 2.2.9., пункту 4.3. Договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_4 17.11.2005 року уклали договір застави рухомого майна. Згідно з договором застави відповідач надавав в заставу автомобіль DAEWOO, модель: LANOS, рік випуску 2005, тип Т3: Легковий седан - В, № кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний номер: НОМЕР_2, що належить на праві приватної власності ОСОБА_4.

Згідно з ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти; до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно положень ст.ст. 1046-1050 цього Кодексу договір позики повинен у відповідних випадках укладатися у письмовій формі; позикодавець має право у відповідних випадках на одержання від позичальника процентів від суми позики; позичальник зобов'язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про заставу», за рахунок заставленої майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про заставу»). Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого запису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом, або договором застави ( ч. 6 ст. 20 ЗУ «Про заставу»).

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Ч. 1 ст. 651 ЦК України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту

Суд встановив, що відповідно до п.п. 2.3.1. кредитного договору банк має право в односторонньому порядку збільшувати розмір процентної ставки за користування кредитом, при зміні кон'юктури ринку грошових ресурсів в Україні. При цьому банк повинен надіслати позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки по кредиту за 20 календарних днів до дати вступу в чинність зміни процентної ставки. Але, як вбачається з матеріалів справи, банк не повідомляв позичальнику про збільшення процентної ставки, не укладав з ним ніякого додаткового кредитного договору за № HAG4AK12180018 від 17.11.2005 року. В свою чергу, відповідач виконував свої зобов'язання по кредитному договору, сплачуючи встановлені кредитним договором щомісячні платежі.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ КБ «Приватбанк» з 16.10.2008 року було підвищену щомісячну відсоткову ставку за користування Кредитом по Договору з 1,04 % (12,48 % річних) до 1,21 % (14,52% річних).

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19 лютого 2013 року по справі № 2018/12000/12 (провадження № 22-ц/790/505/13), яке у встановленому порядку набуло законної сили, апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2012 року по справі № 2018/12000/12 (провадження № 2/2018/3165/12/07) скасоване повністю, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково і визнано незаконними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» по підвищенню з 16 жовтня 2008 року процентної ставки з 12,48 % річних до 14,52 % річних за користування кредитом ОСОБА_4 за кредитним договором від 17.11.05 № НАG4AK12180018.

Відповідно до умов укладеного договору, Договір було укладено на термін з 17 листопада 2005 року до 16 листопада 2012 року, тобто на строк 7 років, з сумою щомісячного платежу в розмірі 195,25 доларів США для погашення заборгованості за Договором. Отже, загальна сума платежів за Кредитом складає 16401,00 доларів США.

Станом на 17 січня 2012 року ОСОБА_4 було сплачено до ПАТ КБ «Приватбанк» 16402,75 доларів США, в тому числі за 2005 рік - 230,00 доларів США, за 2006 рік - 2450,00 доларів США, за 2007 рік - 3200,00 доларів США, за 2008 рік - 2195,50 доларів США, за 2009 рік - 2445,26 доларів США, за 2010 рік - 3119,39 доларів США, за 2011 рік - 2654,60 доларів США, за 2012 рік - 108,00 доларів США, що підтверджується квитанціями про сплату, виписками з рахунку Споживача станом на 24 березня 2010 року та станом на 22 жовтня 2010 року, витягами з системи Приват 24 станом на 01 жовтня 2011 та Довідкою про здійснені платежі ОСОБА_4 за кредитним договором від 17.11.05 № НАG4AK12180018 станом на «17» січня 2012 року. Крім того, ОСОБА_4 було сплачено кошти в розмірі 16402,75 доларів США достроково, а також додатково сплачено пеню в розмірі 5267,46 гривень, що підтверджується копіями відповідних квитанцій та випискою по рахунку.

Отже відповідач сплачував позивачу за Кредитом щомісячні платежі в розмірі 195,25 доларів США за 84 повних місяці користування Кредитом (16402,75 доларів США / 195,25 доларів США), тобто по 16 листопада 2012 року включно, і з боку Споживача має місце дострокове і повне погашення Кредиту відповідно до підпункту 2.4.1. пункту 2.4. Договору, здійснене шляхом збільшення суми періодичних витрат, оскільки ОСОБА_4 замість 195,25 доларів США щомісячних платежів сплачував їх постійно в більшому розмірі, відповідно, зобов'язання сторін за Договором є припиненими.

Доказів того, що сума заборгованості складає 8368,97 доларів США, позивачем не доведено, а відповідачем надано квитанції про виконання ним зобов'язань за вищевказаним кредитним договором.

В зв'язку з викладеним, після дострокової сплати 17.01.2012 року ОСОБА_4 коштів за Кредитним договором, його зобов'язання за ним та за договором застави є припиненим, проведеним належним чином, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Крім того, у разі виконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, право звернення на предмет застави зберігається у первісному обсязі.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що в ході судового розгляду справи достовірно не було встановлено факт невиконання позичальником умов кредитного договору, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за його необґрунтованістю.

Керуючись ст.ст. 638, 651, 654 ЦК України, ст.ст. 15, 30, 60, 212, 215-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня проголошення, або в той же строк з дня отримання копії повного тексту рішення.

Суддя - Ніколаєнко І.В.