Справа № 344/4541/14-ц
Провадження № 22-ц/779/45/2015
Головуючий у 1 інстанції Хоростіль Р. В.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Меленко О.Є.

суддів Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Яковин М.Я.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку поділу спільного майна подружжя, та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності на частину спільно придбаного майна, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку поділу спільного майна подружжя. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з 23.07.1991 року по 20.03.2012 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час спільного проживання, сторонами було набуте спільне майно, зокрема: квартира АДРЕСА_1; гараж №1 в будинку АДРЕСА_4 в м. Івано-Франківську; причеп, 1996 р.в. сірий, д.н.з. НОМЕР_2; автомобілі марки MERCEDEC-BENZ 709, 1994 р.в. червоний, д.н.з. НОМЕР_3; MERCEDEC-BENZ 100 D, 1990 р.в., білий, д.н.з. НОМЕР_2; ВАЗ-2108 д.н.з. НОМЕР_4; та ряд рухомого майна.

Оскільки таке майно на думку позивача, підлягає обов'язковому поділу, і встановити порядок користування та визначити розмір часток кожного із подружжя в добровільному порядку сторони не можуть, позивач ОСОБА_2 просила поділити таке згідно вимог позовної заяви.

В червні 2014 року ОСОБА_4 подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності на частину спільно придбаного майна, мотивуючи його тим, що в квартирі (новобудові), яка була придбана сторонами за час шлюбу, після розірвання припинення спільного проживання з ОСОБА_2 ним було за власні кошти проведено ремонт, закуплено побутове обладнання. А тому ринкова вартість квартири з часу її купівлі значно зросла. Також ОСОБА_4 вказував, що окрім квартири та гаражу, ними було придбано транспортні засоби та ряд рухомого майна, яке залишилось в користуванні ОСОБА_2

У зв'язку з проведенням в квартирі ремонту за власні кошти, та враховуючи вартість транспортних засобів ОСОБА_4 просив визнати за ним право власності на ? частину спільно придбаного майна, стягнути з відповідача ? частину вартості проведеного ремонту в квартирі, ? вартості спільно придбаного під час шлюбу рухомого майна.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 листопада 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Проведено поділ спільного майна, набутого ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за час шлюбу.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на:

- ? частину квартири АДРЕСА_2;

- ? частину гаража АДРЕСА_5

- автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 709, 1994 р.в. червоний, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 08.10.2003 р.;

- автомобіль марки FIAT DUCATO 14, 1992 р.в., білий, дв НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_7, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 03.03.2001 р.;

2/3 частини майна (диван, ліжко дитяче двоярусне, комп'ютер LG, велосипед дорослий спортивний SPECIALIZED, телевізор SAMSUNG, холодильник NORD, стіл письмовий).

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 ? частини вартості проведеного ремонту (з урахуванням компенсації у розмірі 10000 грн. за продаж автомобіля марки ВАЗ-2108, яка підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2.) у розмірі 92927 грн. 71 коп.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на:

- ? частину квартири АДРЕСА_2;

- ? частину гаража АДРЕСА_5

- автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 100 D, 1990 р.в., білий, дв. № НОМЕР_9, куз. № НОМЕР_10, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 від 13.04.2010 р.;

- причеп, 1996 р.в. сірий, шас. № НОМЕР_12, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_13 від 11.11.1998 р.;

- 1/3 частину майна (диван, ліжко дитяче двоярусне, комп'ютер LG, велосипед дорослий спортивний SPECIALIZED, телевізор SAMSUNG, холодильник NORD, стіл письмовий).

В задоволенні решти позовних вимог зустрічного позову відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Так, відмовляючи в позові в частині збільшення частки дружини, суд першої інстанції не врахував, що при продажі первинно набутої у власність шляхом приватизації квартири АДРЕСА_6 в м. Івано-Франківську шляхом приватизації, з одночасним придбанням нового житла АДРЕСА_3, не було враховано інтересів неповнолітніх дітей - в квартирі по АДРЕСА_7 неповнолітні діти мали у власності по ? частині кожна, однак під час придбання квартири по вул. Довга, на них не було оформлено права власності. Після розірвання шлюбу, неповнолітніх дітей було залишено проживати з матір'ю; на даний час відповідач сплачує аліменти тільки на молодшу дочку, яка є інвалідом з дитинства, та потребує постійних додаткових витрат на лікування і оздоровлення. Апелянт вважає, що за таких обставин її частка в спільно придбаному майні подружжя підлягає збільшенню до 2/3 частин.

Крім того, ОСОБА_2 вказує, що ремонт в новопридбаній квартирі по АДРЕСА_8 було проведено повністю за спільні кошти подружжя. Звіт який був наданий відповідачем на підтвердження проведення ним особисто ремонту в квартирі не містить жодних вказівок щодо часу проведення ремонтних робіт, а містить тільки інформацію щодо визначення ринкової вартості квартири порівняльним методом з метою її продажу. Вважає, що в даному випадку слід було застосовувати витратний підхід до визначення ринкової вартості квартири та керуватися Національними стандартами.

Також апелянт зазначає, що в частині поділу транспортних засобів та речей побуту суд вийшов за межі позовних вимог - поділу автомобілів вона не просила, а вимагала лише визнати за нею право на частку. Оскільки ні меблі, ні побутова техніка не є спірним майном, і сторони жодних вимог щодо нього не заявляли, то вважає, що підстав проводити поділ цього майна також не було.

З цих підстав, рішення суду першої інстанції, апелянт просила скасувати та ухвалити нове, яким заявлений позов задовольнити, в задоволенні зустрічного позову відмовити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити.

ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 доводів скарги не визнали, посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_4, доводи представників, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, сторони по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 23.07.1991 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку 20.03.2012 року (а.с.10,12). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей : ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, за час спільного проживання подружжям було набуто у власність: квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 136,6 кв.м.; гараж АДРЕСА_9, в м. Івано-Франківську, загальною площею 18 кв.м.; причеп, 1996 р.в. сірий, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 20 000 грн.; автомобілі марки: MERCEDEC-BENZ 709, 1994 р.в. червоний, д.н.з. НОМЕР_3, вартістю 100000 грн.; MERCEDEC-BENZ 100 D, 1990 р.в., білий, д.н.з. НОМЕР_2, вартістю 50000 грн.; ВАЗ-2108 , 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 вартістю 20000 грн., який ОСОБА_4 відчужено у 2014 році, ряд речей домашнього вжитку, а саме: диван, ліжко дитяче двоярусне, комп'ютер LG, телевізор SAMSUNG, холодильник NORD, стіл письмовий та велосипед дорослий спортивний SPECIALIZED.

З приводу оцінки майна, зокрема, нерухомого, що визначена у звіті оцінювача, то сторони з такою погодилися і тому вона була прийнята судом при вирішенні спору по суті. Поділу підлягає майно на загальну суму 1 187 942 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України та ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (ст. 70 СК України).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 Постанови № 11від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів судом першої інстанції правильно встановлено об'єм майна, що є об'єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу між сторонами.

Однак, зважаючи на те, що нерухоме майно подружжя є об'єктами неподільними, що також визнається сторонами, то суд першої інстанції обґрунтовано визнав за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 та ? частину гаража №1 по АДРЕСА_10

Доводи ОСОБА_2 про відступ від рівності часток у майні подружжя з метою відновлення майнових прав її дітей на увагу не заслуговують, оскільки предметом даного спору є поділ майна подружжя. Що ж до можливих майнових претензій інших осіб ( в т.ч. неповнолітніх) до ОСОБА_2, ОСОБА_4, то такі могли бути предметом самостійних вимог, однак на час вирішення даного спору не заявлені.

Разом з тим, здійснюючи поділ рухомого майна між сторонами та визначаючи суму компенсації ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 за проведений ремонт у квартирі суд першої інстанції належно не з'ясував всіх обставин, що мають значення для вирішення спору у цій частині.

Зокрема, визнаючи, що поділу між сторонами підлягають транспортні засоби, які на час розгляду справи судом зареєстровані (згідно даних МРЕВ) за ОСОБА_4 та погоджуючись з пропозицією ОСОБА_4 про виділення ОСОБА_2 автомобілів марки MERCEDEC-BENZ 709, 1994 р.в. червоний, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 08.10.2003 р. та FIAT DUCATO 14, 1992 р.в., білий, дв НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_7, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 03.03.2001 р., суд першої інстанції не з'ясував, чи ці автомобілі на даний час перебувають у фактичному володінні сторін.

Між тим, як визнав в суді апеляційної інстанції сам ОСОБА_4, вищезазначені автомобілі з правовстановлюючими документами передані ним, як власником, третім особам на підставі довіреностей; на даний час автомобілі марки MERCEDEC-BENZ 709, 1994 р.в. та FIAT DUCATO 14, 1992 р.в., що були об'єктами поділу перебувають у фактичному володінні осіб третіх осіб.

Зважаючи, що за таких обставин передача автомобілів їх новому власнику - ОСОБА_2 могла б бути утрудненою та пов'язаною з іншими спорами, колегія суддів приходить до висновку, що у власність ОСОБА_2 слід передати наявні у володінні ОСОБА_4 інші транспортні засоби - автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 100 D, 1990 р.в., білий, дв. № НОМЕР_9, куз. № НОМЕР_10, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 від 13.04.2010 р. та причеп, 1996 р.в. сірий, шас. № НОМЕР_12, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_13 від 11.11.1998 р.

Що стосується іншого рухомого майна, зокрема майна домашнього вжитку на загальну суму 27 850 грн.,то суд безпідставно визнав за кожною з сторін право на частку у ньому, в той час, як ОСОБА_4 просив провести його поділ.

Сторони не оспорюють, що зазначене майно - диван, ліжко дитяче двоярусне, комп'ютер LG, телевізор SAMSUNG, холодильник NORD, стіл письмовий та велосипед дорослий спортивний SPECIALIZED на даний час знаходиться у ОСОБА_2; ОСОБА_4 не заперечує проти виділення цього майна саме ОСОБА_2 з зарахуванням його вартості до суми компенсації, що буде визначена судом при відступі від рівності часток у майні подружжя.

Що ж стосується вимог ОСОБА_4 про стягнення на його користь компенсації за проведений у квартирі АДРЕСА_1 ремонт, то слід зазначити наступне.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_4 в цій частині, суд першої інстанції виходив лише із звіту про оцінку квартири, де зазначено, що вартість проведеного ремонту у ній складає 205 855 грн.

Однак погодитися з цим колегія суддів не може, оскільки судом першої інстанції не дано оцінки доводам ОСОБА_2 про те, що значна частина ремонтних робіт у квартирі була виконана сторонами під - час перебування у шлюбі і за спільні кошти.

Між тим, в матеріалах справи, наявні допустимі докази, які підтверджують видатки ОСОБА_4 після розірвання шлюбу на придбання матеріалів, які могли бути використані для проведення ремонтних робіт, лише на суму 36 405 грн.

Таким чином, сума компенсації за проведений ремонт, що підлягає стягненню з ОСОБА_2 складає 18 203 грн. В той же час ОСОБА_4 повинен компенсувати ОСОБА_2 половину вартості відчуженого ним автомобіля ВАЗ-2108, 1988 р.в., д.н.з. НОМЕР_4 - 10000 грн.

За таких обставин, розглянувши справу в межах позовної заяви та в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що оскільки рішення суду першої інстанції було ухвалено з порушенням вимог матеріального права, то воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по суті встановленого апеляційним судом.

На підставі вищенаведеного та ст.ст. 60, 70 СК України , керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 11 листопада 2014 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності на майно в порядку поділу спільного майна подружжя та зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності на частину спільно придбаного майна задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- ? частину квартири АДРЕСА_2, що в грошовому виразі складає 424076 грн.;

- ? частину гаража №1 по АДРЕСА_8, 2 в м. Івано-Франківськ ( 45970 грн.), а всього на суму 470046 грн.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на:

? частину квартири АДРЕСА_2, що в грошовому виразі складає 424076 грн.;

- ? частину гаража №1 по АДРЕСА_8, 2 в м. Івано-Франківськ ( 45970 грн.), а всього на суму 470046 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_2 право власності на:

- автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 100 D, 1990 р.в., білий, дв. № НОМЕР_9, куз. № НОМЕР_10, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_11 від 13.04.2010 р., вартістю 50000грн.;

- причеп, 1996 р.в. сірий, шас. № НОМЕР_12, д.н.з. НОМЕР_2, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_13 від 11.11.1998 р., вартістю 20000 грн.;

-ліжко дитяче, вартістю 4500 грн.;

-телевізор, вартістю 3800 грн.;

-холодильник «Норд», вартістю 4500 грн.;

-стіл письмовий, вартістю 1850 грн.;

-диван, вартістю 4000 грн.;

-комп'ютер, вартістю 5000 грн.;

-велосипед дорослий, вартістю 4200 грн., а всього на майно на суму 97870 грн.

В порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за ОСОБА_4 право власності на:

- автомобіль марки MERCEDEC-BENZ 709, 1994 р.в. червоний, кузов № НОМЕР_1, д.н.з. НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_5 від 08.10.2003 р., вартістю 100000 грн.;

- автомобіль марки FIAT DUCATO 14, 1992 р.в., білий, дв НОМЕР_6, д.н.з. НОМЕР_7, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 03.03.2001 р., вартістю 30000 грн., а всього на суму 130000 грн.

В порядку компенсації за відступ від рівності часток у майні подружжя, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 7862 грн. грошової компенсації.

В решті вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили

Головуючий О.Є. Меленко

Судді: В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв