Справа № 203/3292/15-ц
Провадження № 2/0203/1022/2015
30.11.2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Єдаменко С.В.,
при секретарі Заярній А.Ю.,
за участю представника позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Грачіковіча про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
02 червня 2015 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3, про стягнення матеріальної шкоди, заданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування вказаного позову, позивач зазначив, що 01 вересня 2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю водія ОСОБА_3, який керував автомобілем «KIA Cerato», днз АЕ 6895 СХ, та водія ОСОБА_2, який керував автомобілем «Hyundai Tucson», днз АЕ 0237 ОО. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2014 року (справа №199/7863/14-п) ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобілі отримали технічні ушкодження. 07 листопада 2014 року ОСОБА_2 подав заяву до ПрАТ «УТСК», про отримання страхового відшкодування. Однак, ПрАТ «УТСК» не було узгоджено з ОСОБА_2 розмір страхового відшкодування, та інших дій для врегулювання питання. 01 квітня 2015 року лише після звернення до МТСБУ, ПрАТ «УТСК» здійснило виплату страхового відшкодування, порушивши встановлений терміна на 52 календарних дні, однак, виплата була здійсненна не в повному обсязі, виплачено було 24 669,23 грн., при цьому не було надано жодного документу, які б обґрунтовували затримку виплати та зменшення суми виплат. 10 квітня 2015 року було проведено незалежну експертизу транспортного засобу для визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Hyundai Tucson», днз АЕ 0237 ОО, ОСОБА_2,внаслідок ДТП, яка мала місце 01 вересня 2014 року. Згідно висновку №2804/15/15 експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку склала 117 076 грн. 35 коп. З метою самостійного врегулювання спору в ПрАТ «УТСК» була направлена претензія, щодо доплати суми страхового відшкодування, однак, станом на день звернення відповіді на претензію на адресу ОСОБА_2 не надійшла. На підставі зазначеного позивач просить суд стягнути на його користь з ПрАТ «УТСК» несплачену суму страхового відшкодування з урахуванням пені, трьох відсотків річних та збитків від інфляції на загальну суму 38 282,34 грн., з відповідача ОСОБА_3 різницю між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням у розмірі 67 076,35 грн. (а.с.2-7)
В ході розгляду справи ПрАТ «УТСК» було здійснено виплату суми страхового відшкодування, завданої внаслідок зазначеної ДТП, у звязку з чим позивач 30 листопада 2015 року звернувся до суду із заявою про відмову від позовних вимог до ПрАТ «УТСК», вимоги до ОСОБА_3 просив задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 30 листопада 2015 року відмову позивача було прийнято а провадження по зазначеній справі в частині вимог до ПрАТ «УТСК» закрито.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Відповідач у судові засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин суд вважає за можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с.а.с.74, 78-79, 87, 97-102, 110)
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Постановою судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйова В.Л. від 15 жовтня 2015 року справа №199/7863/14-п (провадження №3/199/3177/14), ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 425 грн. Постанова 27 жовтня 2014 року набрала законної сили (а.с.11).
Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Вказаною вище постановою встановлено, що 01 вересня 2014 року о 21 годині 00 хвилин ОСОБА_3, керуючи автомобілем НОМЕР_1, на перехресті доріг вул. Свердлова та пр. Кірова в м. Дніпропетровську виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_2 Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки. (а.с.11)
Згідно довідки від 03 вересня 2014 року виданій ОСОБА_4, в результаті ДТП, яке мало місце 01 вересня 2014 року на перехресті пр. Кірова та вул. Свердлова, автомобіль НОМЕР_3, який належить ОСОБА_2 отримав пошкодження в вигляді: пошкодження передньої ходової частини, деформація правого крила, тріщини переднього бампера , деформація заднього правого крила. (а.с.12)
Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Відповідно до ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є в тому числі діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності тощо) володіє транспортним засобом, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Право власності на автомобіль НОМЕР_4, 2008 року випуску, зареєстроване за ОСОБА_2, на підставі свідоцтва про реєстрацію КТС САР №055794. (а.с.30)
Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Положеннями ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Відповідно до висновку експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку спричиненого володільцю № 2804/15/15 від 24 квітня 2015 року величина матеріального збитку, заподіяного володільцю колісного транспортного засобу автомобіль «Hyundai Tucson», реєстраційний номерний знак НОМЕР_5, на момент ДТП, складала: 117 076 грн. (а.с.27-71)
Згідно наявних в матеріалах справи документах вбачається, що страховиком було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі визначеному Законом України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до абз. 3 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при відшкодуванні страховиком шкоди, завданої особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, така особа сплачує потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
При таких обставинах, суд приходить до висновку, що з відповідача ОСОБА_3 слід стягнути різницю між загальним розміром матеріальної шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою, та відшкодуванням за рахунок страховою компанії, яка становить 67 076, 35 грн., має бути сплачене відповідачем, як винною особою.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень
Доказів виконання зобовязань по сплаті вищевказаного відшкодування відповідачем не надано, представник позивач стверджує, що таке відшкодування не здійснювалось, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_3 67 076,35 грн. шкоди, заподіяної дорожньо-транспортною пригодою від 01 вересня 2014 року, підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с 1), підлягає стягненню з відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 215 ЦПК України, абз. 3 п. 16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» суд,
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Грачіковіча про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 Грачіковіча, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, номер облікової картки платника податків НОМЕР_7, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 матеріальну шкоду від дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 67 076 (шістдесят сім тисяч сімдесят шість) гривень 35 копійок, витрати по сплаті судового збору в розмірі 670 (шістсот сімдесят) грн. 76 коп., а разом: 67 747 (шістдесят сім тисяч сімсот сорок сім) грн. 11 коп.
Заочне рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 233 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення. У разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення також може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Повний текст рішення складено 03 грудня 2015 року.
Суддя С.В. Єдаменко