РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк про захист прав споживачів та визнання окремого положення договору недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

22.01.2015 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та згідно заяви про уточнення позовних вимог від 08.12.2015 р. просить визнати недійсним п. 2.8 ОСОБА_2 №999-00033659/1 від 25.01.2013 р. про надання кредиту, укладеного між ним та відповідачем, а також стягнути з відповідача на його користь судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

При цьому посилається на те, що 25.01.2013р. між Публічним акціонерним товариством „Імексбанк та ним було укладено Договір № 999-00033659/1 про надання кредиту, на підставі якого банком наданий йому овердрафт за допомогою платіжної картки Visa Electron, з максимальною сумою заборгованості 50000 гривень, зі сплатою 19% річних від суми заборгованості, та з встановленням дати остаточного повернення овердрафту до 24 січня 2016 р. Пункт 2.8 вказаного договору передбачає наступне: «Строк позовної давності до вимог стягнення неустойки - 3 (три) роки. Зазначене застереження згідно ст. 259 Цивільного кодексу України є договором про збільшення позовної давності».

Вважає, що вищезазначений пункт 2.8 ОСОБА_2 кредиту є таким, що порушує права споживачів та одночасно суперечить ЦК України, а тому його слід визнати недійсним.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вважає його необґрунтованим, та таким що не підлягає задоволенню, надав суду письмові заперечення на позов.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.01.2013 року між Публічним акціонерним товариством „Імексбанк та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 999-00033659/1 про надання кредиту.

Згідно п. 1.1 ОСОБА_2 зобовязується надати для власних потреб Позичальника за допомогою платіжної картки Visa у готівковій чи безготівковій формі шляхом списання з поточного рахунку № 999-00033659 коштів понад кредитовий залишок коштів на рахунку (надалі Овердрафт) в межах встановленого строку та ліміту овердрафту, а Позичальник зобовязується своєчасно погашати овердрафт, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 19% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобовязання згідно цього ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1.2 ОСОБА_2 максимальна заборгованість Позичальника за Кредитом на умовах овердрафту встановлюється в сумі 50000 гривень.

Дата остаточного повернення овердрафту до 24 січня 2016 року. (п. 1.3 ОСОБА_2).

Згідно пункту 2.8. Кредитного договору Строк позовної давності до вимог про стягнення неустойки 3 (три) роки. Зазначене застереження згідно ст. 259 Цивільного кодексу України є договором про збільшення позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 257 ЦК України встановлює загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до ч.1 ст. 259 ЦК позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вбачається з п.п. 6 п.7.10 ОСОБА_2 № 999-00033659/1 про надання кредиту підписанням договору позичальник підтверджує, що повністю розуміє всі умови цього ОСОБА_2, свої права та обовязки за цим ОСОБА_2 і погоджується з ними.

Відповідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже підписавши Договір № 999-00033659/1 про надання кредиту від 25.01.2013 р. ОСОБА_1 погодився з його умовами, тому будь-яких правових підстав для визнання недійсним п. 2.8 договору не має.

Таким чином, з врахуванням викладеного, в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 256 - 259, 627, 638 ЦК України, ст.ст. 213 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Імексбанк про захист прав споживачів та визнання окремого положення договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що протягом десяти днів з дня проголошення подається апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу потягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:

08.12.2015