АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого-судді Кулянди М. І.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк Л.М.

секретар: Кусяка М.Д.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2015 року у порядку забезпечення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики заборонено відчуження та розпорядження рухомим та нерухомим майном, яке знаходиться у АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1, в тому числі автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2006 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

На дану ухвалу ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити позивачу у задоволенні його заяви про забезпечення позову.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

_____________________________________________________________________________________________

№ 22ц-385 головуючий по 1 інстанції Кирилюк Л.К.

Категорія: 19/27 доповідач Кулянда М.І.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову в повному обсязі, суд першої інстанції в ухвалі від 16 січня 2015 року виходив з того, що така заява є обґрунтованою, а невжиття заходів із забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі.

Такий висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. п. 3, 4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявлений ОСОБА_2 позов у даній справі є позовом майнового характеру, а тому може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заборона відчуження відповідачем вказаного майна є неспівмірною із розміром заборгованості за договором позики спростовуються наступним.

У силу вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У матеріалах справи відсутні докази того, що ринкова вартість ? частини будинку у АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-1874 від 21 липня 2006 року та автомобіля TOYOTA LAND CRUISER PRADO, 2006 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, що належить відповідачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 не співмірна із накладеним судом видом забезпечення позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норма матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 16 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: