УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцовій Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И В:

08 вересня 2014 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернулись зі скаргою заявники.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що в провадженні державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 знаходиться виконавчий лист Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська про виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 з квартири АДРЕСА_1. Окрім зазначених осіб у квартирі проживав ОСОБА_3, рішення щодо виселення якого судом не приймалось. В порядку виконання судового рішення про виселення, державним виконавцем порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не повідомлено їх як боржників, про наявність виконавчого провадження, не надано час на добровільне виконання рішення суду, відмовлено у клопотаннях про протоколювання виселення, ведення відео або аудіо запису, надання часу на добровільне виселення та вивезення речей, виклику адвоката, перекладача, долучення до матеріалів справи документів. Усі відмови письмово не оформлені, надані державним виконавцем усно. Крім цього, державним виконавцем неправомірно залучено до виселення невстановлених осіб, які були допущені до квартири та мали доступ до речей, міняли замки на дверях, на їх вимогу виставити вказаних осіб державний виконавець не відреагувала. Заявникам було відмовлено у призначенні зберігачем майна їх родича, майно, що знаходилось в квартирі належало не тільки боржникам, державним виконавцем було описано частково. ОСОБА_1 було також відмовлено у можливості забрати ліки, яких він потребує як хворий на онкологічне захворювання. Порушення вчиненні державним виконавцем поміж зазначеного полягають у виселенні особи, яка виселенню не підлягала та рішення щодо виселення якої не приймалось ОСОБА_3 За двері їх виставили без речей, в одязі, що був на них. Після виселення вони намагались кілька разів отримати своє майно, проте державний виконавець кожного разу знаходила причини відкласти цю дію, а ОСОБА_5 яка була призначена зберігачем майна, повернула їм сміття. Наразі в квартирі проживають сторонні особи, які користуються їхнім майном, незважаючи на наявну судову заборону.

Представник скаржників у судове засідання надав заяву, відповідно якої вимоги скарги підтримав у в повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник ВДВС Бабушкінського району Дніпропетровського МУЮ у судове засідання не зявився, до суду надані письмові заперечення, зі змісту яких слідує, що державним виконавцем майно боржника не описувалось, оскільки останній у квартирі його не мав, натомість державним виконавцем описано майно без встановлення власника, яке знаходилось у квартирі. Описане майно передано стягувачу на зберігання. Боржнику розяснено, що після сплати виконавчого збору, майно буде повернуто.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про розгляд скарги повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 12.02.2013 року ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 виселено із квартири АДРЕСА_2 без надання іншого жилого приміщення.

03.07.2014 року державним виконавцем Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження по трьом виконавчим листам у відношенні боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 та надано строк на добровільне виконання рішення до 18.07.2014 року.

21.08.2014 року у звязку з отриманням заяви представника боржника, проведення виконавчих дій відкладено на 29.08.2014 року. Державним виконавцем копії даної заяви суду не представлено.

Актом державного виконавця від 29.08.2014 року зафіксовано виселення боржника ОСОБА_1, зміну замків вхідних дверей, відсутність у квартирі речей боржника. Крім цього, державним виконавцем установлено проживання у квартирі сина боржника ОСОБА_3, відносно якого рішення суду про виселення на виконанні відділу ДВС не перебуває.

29.08.2014 року державним виконавцем складено акт опису і арешту майна боржника ОСОБА_1, з двома додатками, усього на 66 позицій, відповідно якого майно, зазначене в описі, передано на зберігання стягувачу ОСОБА_5

14.10.2014 року державним виконавцем складено акт повернення майна боржнику з двома додатками на 30 позицій, де боржником ОСОБА_1 зазначено зауваження щодо неповернення одягу, косметики, засобів гігієни, ліків, коштовностей, грошових коштів, паспортів для виїзду за кордон, побутової техніки, домашньої тварини.

Правовідносини, які виникли між учасниками розгляду справи, врегульовані положеннями ЗУ «Про виконавче провадження», ЦПК України.

Статтею 368 ЦПК України передбачено, що питання пов'язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Пунктом 1 частини 2 зазначеної статті передбачено, що підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами.

У відповідності до ч. 1 ст. 269 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст.47 Конституції України кожен має право на житло, і ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Частиною 3 статті 9 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як на підставах і в порядку , передбачених законом.

Таким чином, дії державного виконавця щодо виселення з квартири ОСОБА_3, що зафіксовано в акті від 29.08.2014 року, є протиправними, оскільки на виконанні державного виконавця не перебуває виконавчий документ у відношенні ОСОБА_3 про виселення.

Згідно ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець перевіряє стан виконання рішення про виселення боржника на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. У разі невиконання боржником рішення самостійно державний виконавець виконує його примусово. Державний виконавець зобов'язаний письмово повідомити боржника про день і час примусового виселення. Боржник вважається повідомленим про примусове виселення, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися виселення, чи за іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час виселення, під час виконання рішення не є перешкодою для виконання рішення. Виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням. Примусовому виселенню підлягають виключно особи, зазначені у виконавчому документі.

Виселення здійснюється у присутності понятих за сприянням органів внутрішніх справ з обов'язковим описом майна державним виконавцем. Один примірник акта опису майна вручається під розписку боржнику. За необхідності державний виконавець в установленому законом порядку забезпечує зберігання майна боржника з покладенням пов'язаних з цим витрат на боржника.

У разі якщо виконання рішення здійснюється за відсутності осіб, які підлягають виселенню, державний виконавець зобов'язаний провести опис майна. Описане майно передається для відповідального зберігання особі, визначеній державним виконавцем.

Передане для зберігання майно боржника видається йому державним виконавцем на підставі акта після відшкодування боржником витрат, пов'язаних із зберіганням такого майна. У разі якщо боржник відмовляється відшкодувати витрати, пов'язані із зберіганням майна, вони компенсуються за рахунок реалізації частини майна боржника.

Тобто, державний виконавець при виселенні з квартири ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допустила порушення ст.78 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки протиправно описала та наклала арешт на майно осіб, які виселяються, мала діяти в інший спосіб, а саме звільнити приміщення від осіб, які виселяються та від їхнього майна, домашніх тварин, склавши акт опису майна, а не проводити опис та арешт майна боржника, які були присутні при виселенні.

Крім цього, боржники не клопотали перед державним виконавцем з приводу збереження їх майна, з квартири було вилучено майно не тільки боржників, а й заявника ОСОБА_3 без жодних правових підстав.

Тобто, державний виконавець не мала права вилучати у боржників та передавати стягувачу їх особисті речі, ліки та майно на зберігання, отже допустила порушення прав боржників у виконавчому провадженні.

Крім цього, державний виконавець не надала доказів повідомлення боржників про відкриття виконавчого провадження, проведення виконавчих дій, тому в цій частині скаргу належить задовольнити.

Боржники, не будучі обізнані про надання їм строку на добровільне виконання рішення суду, не могли виконати його добровільно, в тому числі звільнити житлове приміщення від своїх речей, доказів отримання ними постанов про відкладення виконавчих дій та продовження строку на добровільне виконання рішення суду в матеріалах справи не має.

Слід зазначити, що таким доказом не може бути конверт та опис вкладення, що містяться на а.с.56, оскільки опис вкладення має відмітку прийняття поштою 22.08.2014 року, а конверт 19.08.2014 року, при цьому на конверті перекреслено адреси отримувачів, як такі, що не проживають за вказаною адресою, хоча заявників було виселено лише 29.08.2014 року.

Таким чином, фактично державний виконавець неналежним виконанням посадових обовязків позбавила боржників права на добровільне самостійне виконання рішення суду, що потягло за собою як винесення постанови про стягнення виконавчого збору, так і неможливість вивезти майно з житлового приміщення.

Проте, оскільки доказів сплати виконавчого збору заявники не представили, в цій частині вимоги скарги задоволені бути не можуть.

Вимоги скарги в частині призначення зберігача майна задоволені бути не можуть, оскільки правових підстав для зберігання майна заявників державним виконавцем чи уповноваженою ним особою не існує, майно відповідно до акту опису та арешту підлягає до повернення заявникам, за виключенням вже повернутого.

Оскільки рішення суду з приводу виселення ОСОБА_3 не приймалось, суд вважає доцільним вимоги скарги в частині надання останньому ключів від квартири обґрунтованими, в тому числі і щодо забезпечення останньому доступу у квартиру.

Відповідно до ст.88 ЦПК України судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.3, 10, 11, 37, 57-61, 88, 383-387 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, на дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, заінтересована особа ОСОБА_5 задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, що полягають у невиконанні вимог ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження», а саме: неповідомленні боржників ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження, відкладення виконавчих дій.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, що полягають у примусовому виконанні рішення суду шляхом виселення ОСОБА_1, ОСОБА_2 29.08.2014 року.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, що полягають у проведенні опису і арешту майна боржників - ОСОБА_1, ОСОБА_2 та передачі описаного і заарештованого майна стягувачу - ОСОБА_5

Зобовязати державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 повернути боржнику ОСОБА_1 описане та заарештоване майно, відповідно до переліку від 29.08.2014 року, крім повернутого 14.10.2014 року.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4, що полягають у виселенні ОСОБА_3, звільненні приміщення від його майна.

Зобовязати державного виконавця Бабушкінського ВДВС ДМУЮ ОСОБА_4 забезпечити доступ ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_2, зокрема, але не виключно, шляхом надання ключів від квартири.

В решті скарги відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя Т.В.Шевцова