РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення частки,

в с т а н о в и в:

18 серпня 2015 року ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом до Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації, Київської міської державної адміністрації про визначення частки у праві спільної сумісної власності.

Свої вимоги мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина, в тому числі й на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Вона є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом та вчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає.

Разом з тим, в отриманні свідоцтва про право на спадщину 1/2 частину земельної ділянки їй було відмовлено, оскільки в Державному акті про право приватної власності на землю частки співвласників визначені не були.

З урахуванням уточнень позовних вимог (а.с. 28) просить суд ухвалити рішення, яким визначити, що ОСОБА_2, померлій ІНФОРМАЦІЯ_1, належить 1/2 частка в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року проведено заміну неналежних відповідачів - Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації та Київської міської державної адміністрації на належного - Київську міську раду.

Протокольною ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року проведено заміну неналежної третьої особи - Київського міського управління юстиції на належну - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві.

У судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлений позов та просили його задовольнити.

Відповідач - Київська міська рада в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила до суду письмові пояснення, просить прийняти рішення згідно чинного законодавства та слухати справу у відсутності її представника (а.с. 111-112).

Третя особа - Головне територіальне управління юстиції у м. Києві в судове засідання не з'явилась, про час та про час та місце розгляду справи повідомлялась. Направила пояснення, в яких зазначено, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просить розглядати справу без участі її представника (а.с. 108-110).

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 була передана у спільну приватну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Рішення КМР від 28 січня 1999 року № 116-1/217 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 та Державним актом на право приватної власності на землю НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2 (а.с. 9, 10).

З цих Державних актів на право приватної власності на землю вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками земельної ділянки площею 0,0422 гектарів за адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 6).

Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема, й на її частину земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно складеного ОСОБА_2 заповіту від 19 серпня 2011 року все її майно, де б воно не було і з чого б не складалось і, взагалі, все те, що буде їй належати на день її смерті та на що вона за законом матиме право вона заповіла ОСОБА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_1, яка є донькою померлої (а.с. 12, 13, 52), та спадкоємцем за заповітом, своєчасно - 26 листопада 2014 року звернулась до нотаріальної контори з завою про прийняття спадщини (а.с. 46).

27 серпня 2015 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/4 частини житлового будинку (а.с. 67).

В отриманні свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 позивачу було відмовлено, оскільки в Державному акті про право приватної власності на землю частки співвласників визначені не були (а.с. 57).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З наданих суду Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_1 на ім'я ОСОБА_1 та Державного акту на право приватної власності на землю НОМЕР_2 на ім'я ОСОБА_2 вбачається, що їм у спільну приватну власність на підставі Рішення КМР від 28 січня 1999 року № 116-1/217 для обслуговування житлового будинку та господарських будівель передана земельна ділянка по АДРЕСА_1.

За таких обставин ОСОБА_1 та ОСОБА_2 набули право власності кожна на 1/2 частину зазначеної земельної ділянки.

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 355, 368, 372 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа Головне територіальне управління юстиції у м. Києві про визначення частки задовольнити.

Визначити, що частка померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 становила 1/2 частку.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: