Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 60 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Кочетова Л.Г.,

Трояновської Г.С.,

при секретарі судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 11 грудня 2014 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Корольовського відділу ДВС Житомирського міського управління юстиції та зобов'язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся із вказаною скаргою, в якій зазначає, що державним виконавцем Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції Молодиченко В.В. (далі - державним виконавцем) не були дотримані положення Закону України "Про виконавче провадження" щодо його вселення в квартиру АДРЕСА_1, а тому на його думку постанова про закінчення виконавчого провадження є незаконною, оскільки акт державного виконавця з цього приводу він не підписував.

Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 грудня 2014 року поновлено строк подання скарги на дії державного виконавця. В задоволенні скарги на дії державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби Житомирського міського управління юстиції - відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати постановлену ухвалу.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для визнання незаконними дії державного виконавця щодо його вселення у квартиру АДРЕСА_1 немає, оскільки заявник був фактично вселений в цю квартиру.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є передчасним.

Відповідно до ч.2,4 ст.10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Розглядаючи справу, суд повинен намагатися встановити істину у справі, оскільки основною вимогою для судового рішення є його законність та обґрунтованість.

Заявник ОСОБА_2, намагаючись довести обґрунтованість скарги, просив суд скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження та зобов'язати Корольовський відділ ДВС Житомирського міського управління юстиції відновити виконавче провадження про його вселення у спірну квартиру.

Як вбачається з матеріалів справи, 14.08.2014 року в присутності державного виконавця були вчиненні дії щодо виконання рішення суду про вселення ОСОБА_2 у квартиру АДРЕСА_1 про що було складено акт, однак від підпису акту ОСОБА_2 відмовився.

Відповідно до статті 79 Закону України "Про виконавче провадження" примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому.

Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт. Після складення акта виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ст.49 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним вимогам закону і обставинам справи і не врахував, що користування житлом та проживання в квартирі передбачає, апріорі, її відкриття або закриття, та не з'ясував, чи є у стягувача, тобто у ОСОБА_2 відповідні для цього ключі.

Таким чином, висновок суду про відсутність у судовому рішенні додаткової вказівки про передання стягувачу ключів від вхідних дверей до квартири та від тамбуру є помилковим, оскільки не суперечить судовому рішенню, а відтак це питання могло бути при його виконанні конкретизовано державним виконавцем.

За таких обставин ухвала суду не може залишатись без змін і підлягає скасуванню з постановлянням нової ухвали про задоволення скарги ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Корольовського районного суду м.Житомира від 11 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження.

Зобов'язати Корольовський відділ ДВС Житомирського міського управління юстиції відновити виконавче провадження про вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і з цього ж дня на протязі двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді