Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Трегубенко Л. О. ,

при секретарі - Подплетнікова В. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, оформленого реєстрацією 15.06.2002 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, запис акту № 611.

Обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у шлюбі з відповідачем мають малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проте сімейне життя не склалося.

Протягом останніх років відносини між ними стали погіршуватись по причині різних характерів, відсутності взаєморозуміння та довіри, виявилися діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, що призвело до втрати почуттів любові та фактичного припинення шлюбу.

З червня 2014 р. вони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, мешкають порізно, шлюб існує формально.

Вважає, що примирення не можливе, скільки не відповідає їхнім інтересам.

Спору щодо спільного майна не існує, син після розлучення проживатиме з відповідачем, з розміром коштів на утримання якого вона не погоджується, тому є необхідність вирішення цього питання в судовому порядку.

Позивач просив позов задовольнити.

У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує з наведених підстав, відповідач їх визнала, просять ухвалити відповідне рішення.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, на підставі наявних даних і доказів, у порядку ст. 174 ЦПК України ухвалити відповідне рішення, ураховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Суд установив, що сім'я розпалась остаточно з вини обох з подружжя, по причині різних характерів і поглядів на шлюб та сім'ю, права та обов»язки подружжя, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуттів любові та фактичного припинення шлюбу.

З червня 2014 р. сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільне домашнє господарство не ведуть, мешкають порізно, шлюб існує формально.

Спільне життя сторін і збереження шлюбу неможливе, оскільки не відповідає внутрішній волі обох із подружжя, суперечить їхнім інтересам, що має істотне значення.

Малолітній син сторін після розлучення залишається проживати з матір»ю, яка не згодна з розміром коштів, отримуваних від позивача на утримання дитини, тому це питання буде вирішено сторонами у судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, ст. ст. 110, 112 СК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 61, 174, 208, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити, розірвати шлюб між громадянами, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оформлений реєстрацією 15.06.2002 р. Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з Державним Центром розвитку сім'ї, запис акту № 611.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста в установленому законом порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду після набрання законної сили надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Суддя Л. О. Трегубенко