АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справа №667/2700/14-ц Головуючий в І інстанції РадченкоГ.А.
Номер провадження 22-ц/791/1640/15 Доповідач: Пузанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року грудня місяця 01 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_1
Суддів:ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_5, комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, ОСОБА_6, діючого від імені ОСОБА_7, на рішення Комсомольського районного суду міста Херсона від 05 березня 2015 року та за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу цього ж суду від 12 травня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_7 про скасування дисциплінарних стягнень та зміну формулювання причин звільнення,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» про скасування дисциплінарного стягнення, зазначаючи, що вона перебуває із відповідачем у трудових правовідносинах, займаючи посаду начальника відділу кадрів.

Наказом від 17 березня 2015 року №25-к/тр була притягнута до дисциплінарної відповідальності нібито за порушення трудового розпорядку, а саме: за відмову надати оригінал довідки від 17.03.2014 року про відвідування лікаря.

Посилаючись на те, що жодних дисциплінарних проступків не вчиняла і, вважаючи наведений вище наказ незаконним та таким, що винесений з особистих мотивів начальника підприємства, позивачка просила суд скасувати наказ начальника КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради №25-к/тр від 17.03.2014 року «про оголошення догани ОСОБА_5П.».

06 червня 2014 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом до комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради про скасування дисциплінарного стягнення, зазначаючи, що наказом від 08 травня 2014 року №36-к/тр вона звільнена з посади начальника відділу кадрів на підставі п.3 ст.40 КЗпП України (за систематичне невиконання без поважних причин обовязків, покладених трудовим договором).

Посилаючись на незаконність звільнення та на те, що наведений вище наказ видано начальником підприємства із особистих мотивів, які ґрунтуються на її, як голови профспілкового комітету, зверненні до правоохоронних органів щодо привласнення ним грошових коштів комунального підприємства , позивачка просила суд скасувати наказ начальника КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради від 08.05.2015 року №36-к/тр «Про звільнення ОСОБА_5П.».

Ухвалою від 25 червня 2014 року суд обєднав зазначені позови в одне провадження.

Ухвалою від 17 грудня 2014 року, постановленою судом, не виходячи до нарадчої кімнати, до участі в справі в якості третіх осіб без самостійних вимог залучено ОСОБА_8 та ОСОБА_7.

В процесі судового розгляду представник позивача адвокат ОСОБА_9 звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог і, посилаючись на обставини, викладені у первісно поданих заявах, просила суд визнати незаконним та скасувати наказ відповідача №25-к/тр від 17.03.2014 року про притягнення ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності, визнати незаконним звільнення ОСОБА_5 з посади начальника відділу кадрів та охорони праці за п.3 ст.40 КЗпП України та скасувати наказ №36-к/тр від 08.05.2014 року, а також визнати неправильним формулювання причин звільнення та зобовязати КП «ХБТІ» Херсонської обласної ради змінити запис у трудовій книжці ОСОБА_5 із формулюванням причин звільнення із «звільнення за систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку» (п.3 ст.40 КЗпП України) на «звільнення за власним бажанням внаслідок порушення роботодавцем законів про працю, умов колективного та трудового договору» (ч.3 ст.38 КЗпП України), зазначивши дату звільнення «17.03.2014 року».

Рішенням суду від 05 березня 2015 року позов задоволено частково.

Постановлено визнати незаконним та скасувати наказ начальника комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №25-к/тр від 17.03.2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ВК та ОП ОСОБА_5П.».

В решті позову відмовлено за необґрунтованістю.

Суд стягнув з КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60грн.

В квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо понесених нею судових витрат, а саме: витрат на правову допомогу.

Ухвалою від 12 травня 2015 року суд відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення.

В апеляційних скаргах ОСОБА_5 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні заявлених нею вимог та ухвалу суду про відмову ухвалити додаткове рішення скасувати і постановити нові судові рішення про задоволення позову в частині вимог про визнання звільнення незаконним та про зміну формулювання причин звільнення, а також про стягнення понесених нею витрат на правову допомогу, зазначаючи, що висновки суду у спірних правовідносинах не відповідають обставинам справи і суперечать положенням діючого в Україні трудового законодавства та нормам визнаного Україною міжнародного права. Вважає, що суд необґрунтовано відмовив їй у вирішенні питання щодо компенсації за рахунок відповідача витрат на правову допомогу шляхом ухвалення додаткового рішення, оскільки нормами ЦПК сторона не обмежена в часі надавати суду докази у підтвердження понесених нею судових витрат.

В апеляційних скаргах комунальне підприємство «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради та ОСОБА_6, діючий від імені ОСОБА_7, просять рішення суду в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_5 скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в частині скасування наказу від 17.03.2014 року №25-к/тр «Про оголошення догани ОСОБА_5П.», зазначаючи, що висновки суду у наведеній частині не ґрунтуються на обставинах справи та нормах трудового законодавства.

Письмові заперечення на апеляційні скарги до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, ОСОБА_6, діючого від імені ОСОБА_7, апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу суду від 12.05.2015 року підлягають відхиленню, а апеляційна скарга ОСОБА_5 на рішення суду підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що з 01 квітня 2012 року ОСОБА_5 працювала на посаді начальника відділу кадрів та охорони праці комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради.

Наказом №36-к/тр від 08 травня 2014 року ОСОБА_5 звільнена із займаної посади з 08 травня 2014 року на підставі п.3 ст.40 КЗпП України (у звязку із систематичним невиконанням працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення).

Із змісту наказу та досліджених судом доказів вбачається, що розірвання наведеного трудового договору відбулося з ініціативи відповідача в звязку із систематичним невиконанням та порушенням ОСОБА_5 покладених на неї обовязків, як начальника ВК та ОП щодо обліку, зберігання та видачі трудових книжок і вкладишів до них працівників підприємства, що підтверджується актом службового розслідування від 07.05.2014 року та з врахуванням того, що подібні порушення ОСОБА_5 неодноразово вчиняла і раніше, за що відповідно до наказів від 14.03.14р. №14-д, від 17.03.14р. №25-к/тр, від 08.04.14р. №10-к та від 15.04.14р. №12-к до неї застосовувалися заходи дисциплінарних стягнень у вигляді догани /т.1, а.с. 49/.

Звільнення ОСОБА_5 відбулося за попередньою згодою профспілкового комітету первинної профспілкової організації КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, про що свідчать подання начальника КП «ХБТІ» ХОР ОСОБА_7 та протокол №4 засідання профкому від 08 травня 2014 року /а.с. 83,84, т.1/.

На час вирішення судом зазначеної справи наказ відповідача №14-д від 14 березня 2014 року «Про оголошення догани ОСОБА_5П.» скасований, як незаконний, рішенням Апеляційного суду Херсонської області від 18 липня 2014 року, а наказ №10-к від 08 квітня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ВК та ПА ОСОБА_5П.», як незаконний, скасований рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 03 червня 2014 року, що набрало законної сили в установленому законом порядку /т.1, а.с. 101,103,206-211/.

Наказ відповідача №12-к від 15 квітня 2014 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника ВК та ОП ОСОБА_5П.» на теперішній час є чинним, хоча порушене ОСОБА_5 в судовому порядку питання щодо його законності перебуває на вирішенні в Комсомольському районному суді м. Херсона /т.1, а.с. 305-306, т.2, а.с. 266/.

Що ж стосується законності наказу №25-к/тр від 17 березня 2014 року, то, вирішуючи позов ОСОБА_5 в цій частині, суд першої інстанції встановив, що наведеним вище наказом начальника КП «ХБТІ» ХОР ОСОБА_7 начальнику відділу кадрів та охорони праці ОСОБА_5 оголошено догану за те, що вона 17 березня 2014 року в робочий час самовільно залишила своє робоче місце та була відсутня на роботі в період з 8год. 15хв. по 10год. 45хв. На прохання надати пояснення щодо причин відсутності на робочому місці ОСОБА_5 надала нечітку копію довідки від 17.03.2014р. На вимогу надати оригінал довідки відмовилася. Відповідач вважав, що своїми діями ОСОБА_5 порушила трудовий розпорядок підприємства /т.1, а.с. 102/.

Проте із наданих позивачкою доказів та витребуваної відповідачем від медичного закладу інформації вбачається, що ОСОБА_5 з 05 березня 2014 року перебувала на Д-обліку в комунальному закладі «Херсонська міська клінічна лікарні ім. А. і О. Тропіних» (жіноча консультація), потребувала додаткових консультацій, спеціальних досліджень та стаціонарного лікування, а 17 березня 2014 року відвідала жіночу консультацію для проходження онкоогляду, про що завчасно повідомила роботодавця письмовою доповідною /т.1, а.с. 5,7,8,57,298/.

Наведені обставини відповідачем не спростовані, тому колегія суддів погоджується з висновком суду про поважність причин відсутності ОСОБА_5 на роботі 17 березня 2014 року (з 8год. 15хв. до 10год. 45хв.) та про відсутність в її діях порушень трудового розпорядку підприємства, а звідси відсутність передбачених трудовим законодавством підстав для застосування до неї заходів дисциплінарного стягнення.

Висновки суду у наведеній частині відповідають обставинам справи в межах досліджених в судовому засіданні доказів та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційних скарг комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради та ОСОБА_6, діючого від імені ОСОБА_7 не ґрунтуються на законі, належних доказах і, як такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Зокрема, твердження представників відповідача та третьої особи ОСОБА_7 про те, що порушенням трудової дисципліни слід вважати надання позивачкою на підтвердження поважності причин відсутності на роботі копії неналежно оформленої довідки медичного закладу та відмову надати оригінал цієї довідки, колегія суддів вважає юридично неспроможним, оскільки правове значення у спірних правовідносинах мають лише обставини, через які ОСОБА_5 була відсутньою на робочому місці, і ці обставини відповідно до ст.ст.57,58 ЦПК України можуть бути підтверджені будь-якими доказами, навіть показаннями свідків.

Той факт, що відповідач застосував до позивачки заходи дисциплінарного стягнення в день її тимчасової відсутності на роботі, на думку колегії суддів, свідчить про те, що роботодавець не був зацікавленим встановити дійсну причину відсутності ОСОБА_5 на робочому місці та підтверджує пояснення останньої щодо упередженого ставлення до неї керівника підприємства у спірний період.

Отже, при звільненні ОСОБА_5 за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами (систематичне невиконання працівником без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення) могли бути врахованими ті заходи дисциплінарного та громадського стягнення, які мали юридичну силу станом на 08.05.2014 року.

Враховуючи наведені вище судові рішення та обґрунтовані висновки суду щодо незаконності наказу №25-к/тр від 17.03.2014 року, таким заходом є застосований відповідачем захід дисциплінарного стягнення у вигляді оголошеної ОСОБА_5 наказом №12-к від 15 квітня 2014 року догани.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року №9 з послідуючими змінами, за передбаченими п.3 ст.40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обовязків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

Із змісту наказу №12-к від 15.04.2014 року та матеріалів справи вбачається, що порушення позивачкою трудової дисципліни, за які до неї застосовано дисциплінарне стягнення, полягали в невиконанні вимог керівника щодо відновлення всіх розпоряджень підприємства за період з 2012 року по 2013 рік.

Ці вимоги керівника були викладені у його розпорядженні №12 від 26.03.2014 року «Про відновлення документів», яким ОСОБА_5 зобовязано відновити розпорядження і доповісти про виконання доручення в строк до 01.04.2014 року /а.с. 100 т.1, а.с.2-4 т.2/.

Порушення, що стали підставою для звільнення ОСОБА_5, були встановлені 22 квітня 2014 року економістом ОСОБА_10, на яку відповідно до наказу від 18.04.14р. покладено обовязки з ведення обліку руху трудових книжок. Згідно з доповідною запискою ОСОБА_10 на імя начальника КП «ХБТІ» ХОР ОСОБА_7 вона провела перевірку занесених ОСОБА_5 01.04.2014 року записів до нової «Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів до них», прийнятої для подальшого використання в роботі і встановила, що записи з попередньої Книги до нової перенесені в хаотичному порядку, замість розписки відповідальної особи (графа 9) вказано прізвище «Ткач», замість посади працівника (графа 6) вказано код професії, в обох Книгах допущені виправлення, які не завірені належним чином. Крім того зроблені помилки в записах, наприклад, - номер трудової книжки ОСОБА_11 зазначено АТ-VІІІ №0226291 замість АТ-VІІ №0226291. ОСОБА_10 зазначила і про те, що в нову Книгу перенесено відомості про трудову книжку ОСОБА_5 за номером БТ-ІІ №1977719, в той час, як ця трудова книжка втрачена і 12.03.2014 року заповнено та здано дублікат АО №601975, який не внесено в нову Книгу від 01.04.2014 року /т.1, а.с. 99/.

Розглянувши доповідну записку ОСОБА_10, начальник підприємства ОСОБА_7 видав розпорядження №16 від 05.05.2014 року «про проведення службового розслідування» і утворення для цього комісії у відповідному складі /т.1, а.с. 83/.

За результатами службового розслідування комісією 07.05.2014 року складено акт, за викладеними висновками у якому підтверджено слідуючі порушення з боку ОСОБА_5: утримання на руках власної трудової книжки з 03.01.2014 року по 05.05.2014 року, безпідставне заведення дубліката трудової книжки при наявності на руках її оригіналу; невідображення в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів від 01.09.1997 року по 01.04.2014 року факту отримання ОСОБА_5 03.01.2014 року трудової книжки; не відображено в цій же Книзі по 01.04.2014 року факт заповнення дубліката трудової книжки ОСОБА_5 12.03.2014 року; внесення до Книги обліку руху трудових книжок і вкладишів від 01.04.2014 року даних щодо трудової книжки ОСОБА_5 серія БТ-ІІ №1977719, яка станом на 01.04.2014 року на підприємстві відсутня; невідображення в цій же Книзі факту наявності на підприємстві дубліката трудової книжки ОСОБА_5 з 12.03.2014 року; невідповідність в Книгах обліку руху трудових книжок і вкладишів від 01.09.1997 року і від 01 04.2014 року даних щодо наступних працівників: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 /т.1, а.с. 85-99/.

Проаналізувавши зміст акту службового розслідування від 07.05.2014 року та доданих до нього документів, колегія суддів дійшла висновку, що серед наведених вище фактів, якщо і є порушення ОСОБА_5 покладених на неї трудовим договором обовязків, то ці порушення мали місце не після, а до застосування заходів дисциплінарного стягнення (15.04.2014 року, наказ №12-к), тому висновки суду першої інстанції щодо наявності передбачених п.3 ст.40 КЗпП України підстав для звільнення позивачки із займаної нею посади є неправильним, а рішення суду в цій частині таким, що підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про визнання незаконним і скасування наказу начальника КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради №36-к/тр від 08 травня 2014 року «Про звільнення ОСОБА_5П.».

При цьому колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що до початку 2014 року ОСОБА_5 вважалася працівником, який не допускає порушень трудової дисципліни та правил трудового розпорядку, преміювалася одноразовим грошовим заохоченням за виконання заходів, спрямованих на подальше поліпшення якості виконуваних робіт, нагороджувалася грамотою Управління житлово-комунального господарства Херсонської обласної державної адміністрації за значний особистий внесок у забезпечення роботи обєктів житлово-комунального господарства, високий професіоналізм та з нагоди професійного свята.

З січня 2014 року між ОСОБА_5 та начальником КП «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради ОСОБА_7 виник конфлікт, який ґрунтувався на виконанні позивачкою повноважень голови первинної профспілкової організації підприємства щодо невиконання адміністрацією умов колективного договору, отримання інформації з оплати праці працівників, які фактично не працюють у комунальному підприємстві, але отримують заробітну плату і т.ін.

З приводу порушення начальником комунального підприємства ОСОБА_7 діючого законодавства, зловживання ним службовим становищем та привласнення коштів комунального підприємства, ОСОБА_5 неодноразово, починаючи з січня 2014 року зверталася до органів прокуратури, голови Херсонської обласної державної адміністрації, Херсонської обласної ради, голови профспілки працівників ЖКГ, місцевої промисловості, побутового обслуговування населення. За її заявами порушено кримінальне провадження щодо можливих кримінально-карних діянь з боку ОСОБА_7, з яким Херсонська обласна рада припинила трудові відносини з листопада 2014 року у звязку із закінченням терміну дії контракту /т.1, а.с.13-16,46-48,165-168,271-282,294/.

Саме в цей період, у термін, який становить менше двох місяців, до ОСОБА_5 застосовано пять заходів дисциплінарних стягнень (серед яких і звільнення), в тому числі, більшість із надуманих підстав. Адміністрацією чинились перешкоди у належному виконанні ОСОБА_5 посадових обовязків, з робочого кабінету вилучалася документація, змінювалося робоче місце (кабінет), відбулися дострокові перевибори на посаді голови первинної профспілкової організації комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, в результаті чого позивачка була позбавлена встановлених ст.252 КЗпП України гарантій для працівників підприємств, установ, організацій, обраних до профспілкових органів.

За ніби-то викрадення з підприємства належної їй трудової книжки щодо ОСОБА_5 за заявою відповідача було порушено адміністративне провадження за ч.1 ст.51 КУпАП України.

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 червня 2014 року, яка набрала законної сили, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_5 закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення /т.1, а.с.125,130,171-174,176,179,188-190,214,224,232,235-245; т.2, а.с. 23-24/.

Усі наведені обставини та надані у їх підтвердження докази свідчать про обґрунтованість заявленого ОСОБА_5 позову щодо незаконності її звільнення.

З огляду на наведене та враховуючи, що ОСОБА_5 у звязку з допущеними щодо неї порушеннями законодавства про працю не бажає продовжувати трудові відносини з комунальним підприємством «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, колегія суддів вважає за необхідне та можливе, визнаючи звільнення ОСОБА_5 на підставі п.3 ст.40 КЗпП України незаконним і не поновлюючи її на роботі, змінити дату звільнення позивачки з 08 травня 2014 року на 01 грудня 2015 року (день ухвалення судового рішення) та формулювання його причин відповідно до ст.38 КЗпП України (за власним бажанням).

При цьому колегія суддів вважає, що це не суперечитиме закону, оскільки вимоги ст.38 КЗпП України про двотижневий строк попередження про звільнення на випадки наявності поважних причин не поширюється.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими вимоги ОСОБА_5 щодо зміни дати її звільнення на 17 березня 2014 року (первісну дату подання нею заяви про звільнення), а формулювання причин звільнення на звільнення за власним бажанням внаслідок порушення роботодавцем законів про працю, умов колективного та трудового договору (ч.3 ст.38 КЗпП України), оскільки заява позивачки про звільнення на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України позитивно відповідачем вирішена не була, а позивачка, в свою чергу, - продовжувала роботу аж до розірвання з нею трудового договору за ініціативою роботодавця.

За наслідком визнання звільнення без законних підстав працівник підлягає поновленню на попередній роботі з дати звільнення (ч.1 ст.235 КЗпП України), а зміна формулювання причин звільнення допускається у разі визнання формулювання причин звільнення неправильним, коли це не тягне поновлення працівника на роботі.

Отже, у наведеній частині позову, апеляційна скарга ОСОБА_5, як така, що не спростовує висновків суду, підлягає відхиленню.

Необґрунтованими колегія суддів вважає також доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу суду від 12 травня 2015 року, так як із матеріалів справи та пояснень позивачки і її представника в суді апеляційної інстанції вбачається, що під час розгляду справи по суті і до ухвалення судом рішення вони не подавали суду докази у підтвердження витрат, понесених на правову допомогу, в той час, як відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, яка регулює питання розподілу судових витрат між сторонами, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як розяснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №10 від 17 жовтня 2014 року із послідуючими змінами «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», якщо під час розгляду справи докази на підтвердження понесених судових витрат суду не надавалися, то додаткове рішення щодо розподілу цих судових витрат ухвалюватися не може і в задоволенні такої заяви має бути відмовлено.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_5 про ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат постановлена судом з додержанням закону, тому підстави для її скасування та задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, п.3 ст.40, ст. 235 КЗпП України, керуючись ст.ст. 303,307,309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради, ОСОБА_6, діючого від імені ОСОБА_7, апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу суду від 12 травня 2015 року відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення суду частково задовольнити.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 05 березня 2015 року в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_5 про визнання звільнення незаконним скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати незаконним та скасувати наказ начальника комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» Херсонської обласної ради № 36-к/тр від 08 травня 2014 року «Про звільнення ОСОБА_5П.».

Вважати ОСОБА_5 звільненою з посади начальника відділу кадрів та охорони праці комунального підприємства «Херсонське бюро технічної інвентаризації» з 01 грудня 2015 року на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням).

В решті це ж рішення суду та ухвалу Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 травня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді: підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

Згідно з оригіналом:

Суддя Л.В. Пузанова