09.12.2015 Справа № 756/4984/15-ц
Справа № 756/4984/15-ц
Провадження №2/756/3260/15
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарі - Алфьоровій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель» до ОСОБА_1, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобовязання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У квітні 2015 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, третя особа: ПАТ «Укрсоцбанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобовязання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником вантажного автокрану марки МАЗ. Даний автотранспортний засіб був реалізований на аукціоні в рамках виконавчого провадження, відкритого на підставі виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Переможцем такого аукціону визнано відповідача ОСОБА_1 Позивач вказує, що на підставі судових рішень протокол проведення аукціону був визнаний недійсним, а також визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, на підставі якого ПАТ «Укрсоцбанк» отримав право звернення стягнення на предмет застави, яким є спірний транспортний засіб, в рахунок погашення кредитної заборгованості товариства перед третьою особою.

Мотивуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на положення статтей 387, 388 ЦК України, зазначає, що відповідач ОСОБА_1 придбав спеціальну техніку (вантажний автокран) за ціною, заниженою майже в 2-3 рази, про що відповідач не міг не знати, оскільки перед участю в аукціоні мав можливість перевірити стан транспортного засобу, виставленого на продаж. Позивач просить витребувати спірний автокран також у випадку визнання відповідача добросовісним набувачем.

За таких обставин, позивач просить витребувати у відповідача транспортний засіб автокран МАЗ 630303, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я відповідача ОСОБА_1 під д.н.з. НОМЕР_2, та передати такий транспортний засіб на користь позивача, та зобовязати відповідача УДАІ ГУ МВС України в м. Києві скасувати реєстрацію транспортного засобу, яка була проведена на ім'я ОСОБА_1, та провести реєстрацію вказаного об'єкту рухомого майна за ПАТ «Будівельна фірма «Старатель».

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача у судовому засіданні зазначила, що судом було відмовлено у визнанні недійсним аукціону, на якому був придбаний відповідачем ОСОБА_1 транспортний засіб, а відтак підстави для витребування майна з володіння ОСОБА_1 відсутні. Крім того, представник відповідача наголошувала на тому, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем транспортного засобу, майно, реалізоване в порядку виконання судових рішень, витребуванню не підлягає.

Відповідач УДАІ ГУ МВС України в м. Києві явку свого представника не забезпечив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, клопотань на адресу суду не надіслав.

Від представника третьої особи ПАТ «Укрсоцбанк» на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку, проти задоволення позову заперечує.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у матеріалах справи докази, суд встановив наступне.

09 червня 2008 року між позивачем та ТОВ «Торговий Дім «КамАЗ» укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу Автокран КС-5576Б на шасі МАЗ-630303. вказаний транспортний засіб був переданий позивачу на підставі акту приймання-передачі, ПАТ «Будівельна фірма «Старатель» оплатила договірну вартість придбаного транспортного засобу. (а.с. 44-52)

Відповідно до протоколу проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, що належить боржнику АТЗТ «Будівельна фірма «Старатель» від 24 січня 2013 року транспортний засіб МАЗ 630303, д.н.з. НОМЕР_1, був реалізований за ціною 343100,00 грн. на користь ОСОБА_1, якого визнано переможцем аукціону.

Аукціон проведений в рамках виконавчого провадження щодо виконання виконавчого напису № 3905 від 22 жовтня 2009 року, виданого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2, про звернення стягнення на спірний транспортний засіб в рахунок задоволення вимог ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 914836,76 грн.

За правилами ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23 жовтня 2013 року визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 22 жовтня 2009 року приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_2 за № 3905, про звернення стягнення на транспортний засіб марки МАЗ, модель 630303, 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1. (а.с. 25-27)

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 березня 2014 року позови ПАТ «Будівельна фірма «Старатель» та ПАТ «Укрсоцбанк» задоволені частково, визнано недійсним протокол ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 24 січня 2013 року № 2-К-600-ДР-з проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, що належить боржнику АТЗАТ «Будівельна фірма «Старатель». Під час розгляду вказаної справи суд дійшов висновку, що прилюдні торги (аукціон) за своєю правовою природою є багатостороннім правочином, оскільки в ньому мають місце всі елементи, притаманні правочину, такий правочин може бути визнаний недійсним на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочинів. Підстав для визнання недійсним аукціону у суду не має, оскільки судом визнається недійсним сам протокол про його проведення. (а.с. 19-24)

Вказані рішення набули законної сили.

За таких обставин, у 2014 році позивач звернувся до суду з позовом про застосування наслідків недійсності правочину, в порядку передбаченому ст. 215 ЦК України. Відповідно до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 14 січня 2015 року судом було відмовлено у задоволенні вимог ПАТ «Будівельна фірма «Старатель» щодо застосування наслідків недійсності правочину на підставі ст.ст. 215, 216 ЦК України та зобовязання ОСОБА_1 повернути товариству спірний обєкт рухомого майна, оскільки наслідки недійсності правочину у вигляді двосторонньої реституції до існуючих спірних правовідносин застосуванню не підлягають. (а.с. 118-122) Рішення суду набуло законної сили, що сторонами по справі не заперечувалося.

За приписами ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках.

Згідно з п.п. 26, 30 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до положень частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати своє майно із чужого незаконного володіння незалежно від заперечення відповідача про те, що він є добросовісним набувачем, якщо доведе факт вибуття майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. При цьому суди повинні мати на увазі, що власник має право витребувати майно у добросовісного набувача лише у випадках, вичерпний перелік яких наведено в частині першій статті 388 ЦК.

Застосовуючи положення частини другої статті 388 ЦК про те, що майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень, суд повинен мати на увазі, що позов власника про витребування майна в особи, яка придбала його в результаті публічних торгів, проведених у порядку, встановленому для виконання судових рішень, підлягає задоволенню лише в тому разі, якщо торги були визнані недійсними, оскільки відповідно до частини першої статті 388 ЦК власник має право витребувати майно, яке вибуло з володіння поза його волею, і в добросовісного набувача.

Під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результат торгів. У зв'язку із цим позов про визнання публічних торгів недійсними, пред'явлений особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають.

У разі наявності підстав для визнання публічних торгів недійсними у первісний стан шляхом реституції повертаються сторони договору - організатор торгів та їх переможець. Отже, після цього майно підлягає повторному продажу з публічних торгів відповідно до порядку, встановленого для виконання судового рішення, оскільки задоволення позову про визнання торгів недійсними не скасовує судового рішення, для виконання якого такі торги були проведені.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач у червні 2008 року набув право власності на спірний транспортний засіб, який був переданий у заставу ПАТ «Укрсоцбанк» в порядку забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором.

У жовтні 2009 року приватний нотаріус КМНО ОСОБА_2 видав виконавчий напис, відповідно до якого запропонував звернути стягнення на предмет застави (автокран марки МАЗ, модель 630303, д.н.з. НОМЕР_1) в рахунок погашення заборгованості товариства перед ПАТ «Укрсоцбанк».

В рамках виконавчого провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису 24 січня 2013 року був проведений аукціон з продажу арештованого рухомого майна предмета застави. Переможцем аукціону визнано відповідача ОСОБА_1, який сплатив вартість автокрану у сумі 343100,00 грн.

Відповідач зареєстрував спірний автокран на своє ім'я, внаслідок чого номерний знак такого був змінений на АА6829МО. (а.с. 187)

В подальшому на підставі вищевказаних судових рішень виконавчий напис нотаріуса було визнано таким, що не підлягає виконанню, а протокол проведення аукціону з реалізації арештованого рухомого майна визнано недійсним.

Суд не погоджується з твердженням представника відповідача ОСОБА_1 відносно того, що у визнанні недійсним аукціону судом було відмовлено, оскільки як вбачається з тексту рішення суду, Оболонський районний суд м. Києва за результатом розгляду цивільної справи № 756/4671/13-ц (2/756/98/14) дійшов висновку про відсутність необхідності у визнанні аукціону недійсним, оскільки саме протокол аукціону з реалізації арештованого рухомого майна, підписаний ліцитатором та покупцем та затверджений представником торгівельної організації, породжує для покупця юридичні наслідки у вигляді оформлення придбаного майна у власність. Крім того, у вказаній цивільній справі третьою особою ПАТ «Укрсоцбанк» заявлені самостійні позовні вимоги про визнання недійсним аукціону, які судом задоволені частково. Підставою для визнання недійсним протоколу аукціону стало визначення стартової ціни транспортного засобу з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, правочин, на підставі якого у відповідача ОСОБА_1 виникло право власності на спірний автокран, у судовому порядку був визнаний недійсним.

При цьому, спірне рухоме майно було реалізоване на користь відповідача не в порядку виконання судових рішень з огляду на те, що підставою для відкриття виконавчого провадження, в рамках якого проведений аукціон, став виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на предмет застави, а не виконавчий лист, виданий на підставі судового рішення. Відтак, норми частини другої статті 388 ЦК України у даному випадку застосуванню не підлягають.

Суд погоджується з тим, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем, оскільки прийняв участь в аукціоні з реалізації арештованого рухомого майна як фізична особа, запропонував ціну вищу за стартову, яку сплатив в повній мірі. ОСОБА_1 не наділений повноваженнями щодо перевірки обґрунтованості ціни, за якою майно виставлено на продаж торгівельною організацією. Законні підстави вважати, що ОСОБА_1 було відомо про суттєве зменшення стартової ціни лоту, відсутні.

Спірний транспортний засіб був реалізований в примусовому порядку органами виконавчої служби. Боржник за виконавчим провадженням оскаржив виконавчий напис приватного нотаріуса у судовому порядку, що свідчить про відсутність згоди заставодавця на вибуття майна з його володіння. Відтак, суд доходить висновку, що таке рухоме майно вибуло з володіння позивача не з його волі, що є підставою для витребування такого майна у добросовісного набувача відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України.

Крім того, на час розгляду справи виконавчий документ, на підставі якого було відкрито виконавче провадження, визнаний таким, що не підлягає виконанню, що у свою чергу є підставою для закінчення виконавчого провадження. Отже, суд позбавлений можливості повернути сторін правочину (організатора аукціону та його переможця) у первісний стан з метою проведення повторного продажу заставленого майна.

Таким чином, позовні вимоги про витребування майна з чужого володіння на користь власника майна є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобовязання відповідача УДАІ ГУ МВС України в м. Києві скасувати реєстрацію спірного транспортного засобу, яка була проведена на ім'я ОСОБА_1, та провести реєстрацію вказаного об'єкту рухомого майна за ПАТ «Будівельна фірма «Старатель» суд доходить висновку про відмову у задоволенні таких вимог, оскільки вчинення дій з реєстрації транспортного засобу на ім'я позивача здійснюється на підставі судового рішення про витребування майна з чужого володіння. Отже, витребування майна з чужого володіння на користь позивача є достатнім способом захисту його порушених прав.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує витребувати у ОСОБА_1 спірний транспортний засіб на користь ПАТ «Будівельна фірма «Старатель» та зобовязати ОСОБА_1 передати на користь позивача вказаний транспортний засіб. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав наведених вище.

Керуючись ст.ст. 4, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель» до ОСОБА_1, Управління державної автомобільної інспекції Головного управління Міністерства внутрішніх справ в м. Києві, третя особа: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», про витребування майна з чужого незаконного володіння та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, транспортний засіб МАЗ 630303, 2006 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2, білого коліру, тип вантажний автокран (20Т), номер кузова НОМЕР_4, на користь приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель», , та зобовязати ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_3, передати на користь приватного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Старатель», , вказаний транспортний засіб.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя /підпис/ ОСОБА_3