Справа № 477/1767/15-ц
Провадження № 2/477/777/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 листопада 2015 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді Полішко В.В., з секретарем Крижановською Ю.О.,
з участю позивача: ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа ОСОБА_3 про непроживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та визнання таким, що не прийняв спадщину,
31 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить встановити, що відповідач ОСОБА_5 не проживав зі спадкодавцем ОСОБА_6 на час відкриття спадщини, а саме: на 29 квітня 2015 року та вважати його таким, що не прийняв спадщину.
В обґрунтування заявлених вимог, позивачка посилаються на те, що 29 квітня 2015 року помер мій батько ОСОБА_6. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, земельну ділянку, що розташовані за адресою: с. Мішково-Погорілове, вул. О. Кошового, 15 та інше мано. Ще за життя спадкодавець склав заповіт яким усе майно, у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом, заповів в рівних частинах дочці позивачу ОСОБА_1 та сину ОСОБА_4 Заповіт посвідчений секретарем виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області.
На час відкриття спадщини, тобто на 29 квітня 2015 року за адресою: с. Мішково-Погорілове, вул. О.Кошового, 15 Жовтневого району Миколаївської області, разом із спадкодавцем ОСОБА_6 були зареєстровані: його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4.
В 1998 році відповідач змінив місце свого мешкання, виїхавши з місця реєстрації, тобто з адреси: с. Мішково-Погорілове, вул. О.Кошового, 15 до с. Остки Рокитнівського району Рівненської області. За вказаною адресою ОСОБА_4 з 1998 року по 2007 року мешкав разом із бабусею ОСОБА_7. Після її смерті він продовжує проживати у будинку за вказаною адресою. Починаючи з 1998 року відповідач жодного разу не приїжджав до місця своєї реєстрації. Особистих його речей у спірному будинку немає, участі в утриманні будинку та сплаті обов'язкових платежів не приймає. Про смерть ОСОБА_6 відповідач був повідомлений своєчасно, але на поховання спадкодавця не приїхав.
Таким чином, на час відкриття спадщини ОСОБА_4, хоча і був зареєстрований, але не проживав разом із спадкодавцем, у зв'язку з чим його слід вважати таким, що прийняв спадщину.
Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали позов, пояснили про вищевикладене та просили позов задовольнити. В подальшому в судове засідання не з'явились, направили до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що сторони її діти, позивач донька, а відповідач син. Їй відомо про те, що її чоловік у 2010 році склав заповіт, згідно з яким заповідав усе своє майно дітям у рівних частках. Син дійсно зареєстрований за адресою її місця проживання та місця проживання спадкодавця, але відразу після повернення з армії поїхав жити на західну Україну до її матері, бабусі відповідача, де і проживає до цього часу. Після смерті бабусі успадкував будинок, який належав останній. Син дуже рідко приїжджав, спілкування відбувається лише по телефону. Про смерть батька був повідомлений, але на похорон не приїхав. У телефонному режимі він повідомив, що не має бажання приймати спадщину, вона його не цікавить. До своїх дітей ставить однаково, нікого не виділяючи. Наміру усунути сина від спадкування не має. В подальшому в судове засідання не з'явились, направили до суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, причину суду не повідомив, про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином.
Справа розглядається в порядку заочного провадження.
Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази матеріалів справи, суд дійшов наступного висновку.
Після смерті ОСОБА_6, померлого 29 квітня 2015 року, свідоцтво про смерть серії І-ФП № 218854 (а.с. 12), відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 15 по вул. О.Кошового в с. Мішково-Погорілове Жовтневого району Миколаївської області, який належав йому на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.12.2004 року (а.с. 13), а також земельної ділянки площею 0,1896 га, для будівництва та обслуговування індивідуального житлового будинку, що розташована в с. Пам'яті Комунарів, вул. О. Кошового, 15 Жовтневого району Миколаївської області (а.с. 14).
Належність спадкодавцю цієї земельної ділянки, підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 915548 від 02.04.2008 року (а.с. 14).
Спадкодавцем ОСОБА_6 29 вересня 2010 року складений заповіт, відповідно до якого у випадку смерті усе майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось у тому числі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він матиме право за законом заповів в рівних частках доньці ОСОБА_1 та сину ОСОБА_4 Заповіт посвідчений секретарем виконкому Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області ОСОБА_8 та зареєстрований в реєстрі за № 46 (а.с. 15).
Відповідно до довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області № 1282 від 10.06.2015 року на день відкриття спадщини разом із спадкодавцем була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 (свідоцтво про укладення шлюбу серії І-ГЮ № 251164 (а.с. 8), та син відповідач ОСОБА_4, (а.с. 16)
Як вбачається з довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 08.07.2015 року № 1512 відповідач за адресою: с. Мішково-Погорілове, вул. О. Кошового, 15 Жовтневого району Миколаївської області не проживає понад 18 років (а.с. 20), даний факт також підтверджується актом про непроживання від 24.06.2015 року (а.с. 21). Вказане також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12
Дослідивши копію спадкової справи № 40/2015 після смерті ОСОБА_6, судом встановлено, що його дочка ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_13 із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_6, померлого 29 квітня 2015 року. Відповідач з заявою про прийняття спадщини чи відмовою від прийняття спадщини до нотаріуса не звертався.
Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтею 1223 визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. На заповіт, як односторонній правочин розповсюджуються загальні норми цивільного законодавства стосовно підстав та наслідків визнання недійсності правочинів.
Відповідно до ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкодавець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки відповідач на день смерті разом із спадкодавцем не проживав протягом тривалого часу близько 18 років, хоча і був зареєстрований за адресою спадкодавця, а тому його слід вважати таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6
Також суд вважає за необхідне, відповідно до ст.. 88 ЦПК України стягнути з відповідача понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 243,60 грн.
Керуючись ст.ст. 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_3, не проживав постійно зі спадкодавцем ОСОБА_6, померлим 29 квітня 2015 року (свідоцтво про смерть серія І-ФП № 218854 видане виконкомом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 05 травня 2015 року, актовий запис № 29) на час відкриття спадщини, а саме на 29 квітня 2015 року та вважати ОСОБА_4 таким, що не прийняв спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_6.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 (Двісті сорок три) грн.. 60 коп.
Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії до Жовтневого районного суду Миколаївської області.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В.Полішко