АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8727/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/556/К/15 суддя Чайкін І.Б.
Категорія - 26 ( І ) Суддя-доповідач - Зубакова В.П.
УХВАЛА

Іменем України

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" про відшкодування моральної шкоди.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - Мордвінкін Сергій Вячеславович,

представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" (далі - ПАТ "Кривбасзалізрудком") про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на отримання ним професійного захворювання внаслідок праці протягом тривалого часу в шкідливих умовах. Висновком МСЕК у 2014 році йому було первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 25%.

Вважаючи причиною отримання професійного захворювання тривалу роботу в умовах важкої фізичної праці та шкідливих факторів, що перевищують гранично допустимий рівень, просив суд стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у сумі 243 000,00 грн. без утримання податку з доходу фізичних осіб

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 січня 2015 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ "Кривбасзалізрудком" на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 грн. без утримання податку з доходів фізичних осіб, а також - на користь держави 243,60 грн. судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник відповідача ПАТ "Кривбасзалізрудком" ставить питання про скасування рішення суду і ухвалення нового рішення про відмову позивачу в задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, судом не враховано, що вимоги ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди вже задоволено за рахунок винної особи ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", а згідно ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово.

Судом було залишено без належної уваги письмові заперечення відповідача, та рішення суду взагалі не містить відомостей щодо відшкодування ОСОБА_3 моральної шкоди за рахунок ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг".

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПАТ "Кривбасзалізрудком" - Мордвінкіна С.В., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_5, яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу працював на шахті "Родина" РУ ім. К.Лібкнехта ВО "Кривбасруда", правонаступником якого є ПАТ "Кривбасзалізрудком", на наступних посадах: з 06.06.1986 року по 01.11.1987 року підземним газоелектрозварювальником ручного зварювання, з 01.11.1987 року по 15.06.1988 року підземним електрослюсарем (слюсарем) черговим та з ремонту устаткування, з 15.06.1988 року по 18.06.1995 року підземним гірником очисного забою з правом ведення вибухових робіт, з 12.03.1996 року по 14.07.1997 року підземним слюсарем черговим та з ремонту устаткування, з 14.07.1997 року по 02.09.1997 року підземним гірником очисного забою (а.с. 7-13).

Працюючи протягом тривалого часу в умовах статичного навантаження та вимушеного нахилу корпусу, що перевищували гранично допустимі, позивач отримав професійне захворювання з відповідним діагнозом: радикулопатія С6, С7, С8 і L5, S1 на фоні полісегментарної дископатії з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді двостороннього плечолопаткового періартрозу (ПФС другого ст.), остеоартрозу, в поєднанні з періартрозами, ліктьових (ПФ другого ст.) і колінних (ПФ другого ст.) суглобів.

Висновком МСЕК від 29.04.2014 року позивачу первинно встановлено 25% втрати професійної працездатності з 07 квітня 2014 року по 01 травня 2015 року, з наступним переоглядом 01 квітня 2015 року (а.с. 18).

Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позовних вимог ОСОБА_3 та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки професійне захворювання отримано позивачем під час виконання ним трудових обов'язків і пов'язане з виробництвом, і наявності у зв'язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Статтями 153 КЗпП України та 13 Закону України "Про охорону праці" передбачений обов'язок власника або уповноваженого ним органу створити на робочому місці умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Як вбачається з Акту №14 розслідування професійного захворювання від 24 лютого 2014 року (а.с. 14-17) причиною професійного захворювання ОСОБА_3 є робота протягом 30 років 10 місяців, із яких 10 років 5 місяців на шахті "Родина" РУ ім. К.Лібкнехта ВО "Кривбасруда", правонаступником якого є ПАТ "Кривбасзалізрудком", в умовах статичного навантаження та вимушеного нахилу корпусу, що перевищували гранично допустимі.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійне захворювання позивача, яке завдає йому фізичного болю та душевних страждань, виникло, у тому числі, з вини ПАТ "Кривбасзалізрудком".

Доводи апеляційної скарги щодо покладення лише на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг" обов'язку з відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу внаслідок професійного захворювання, колегією суддів відхиляються з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, причиною професійного захворювання позивача є праця протягом тривалого часу в умовах статичного навантаження та вимушеного нахилу корпусу, що перевищували гранично допустимі, на підприємстві відповідача та на ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг". При цьому, законодавством не передбачено можливості покладення на ці підприємства солідарної відповідальності.

Так, моральна шкода відшкодовується одноразово (ч. 5 ст. 23, ч. 1 ст. 1168 ЦК України) власником або уповноваженим ним органом у разі порушення законних прав працівника, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (ст. 237-1 КЗпП України), тобто кожен власник або уповноважений ним орган зобов'язаний відшкодувати працівнику завдану моральну шкоду.

Отже, судом вірно встановлено порушення ПАТ "Кривбасзалізрудком" норм трудового законодавства, що призвело до виникнення у ОСОБА_3 професійного захворювання, а тому саме на роботодавця покладається обов'язок з відшкодування завданої моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманого професійного захворювання, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів, відсоток втрати ним професійної працездатності, стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача Публічного акціонерного товариства "Криворізький залізорудний комбінат" - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: