Провадження № 22-ц/779/577/2015
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Соколовський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Соколовського В.М.,

суддів: Беркій О.Ю., Пнівчук О.В.,

секретаря Турів О.М.,

з участю: апелянта ОСОБА_2, заявниці ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту спільного проживання,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою, в якій просила встановити факт спільного проживання її та ОСОБА_2 (заінтересована особа) протягом 2001-2011 років без реєстрації шлюбу. Заяву мотивувала тим, що перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 1986 по 1992 роки. У 1986 році у них народилась дочка ОСОБА_5. Через дев'ять років після розірвання шлюбу, а саме, з 2001 року вони перебували в цивільному шлюбі. За спільною згодою шлюб вирішили не оформляти. ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилась дочка ОСОБА_6. ОСОБА_2 згідно з свідоцтвом визнаний батьком дитини. У 2010 році за час цивільного шлюбу на ОСОБА_2 був оформлений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1. 12 квітня 2011 року вони взяли шлюб у церкві в м.Донецьк. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась третя дочка ОСОБА_7, яка є інвалідом дитинства. З серпня 2011 року в їхній сім'ї почались конфлікти. ОСОБА_2 проти того, щоб вона разом з дітьми проживала у вищевказаній квартирі, яка є їхньою спільною сумісною власністю. Встановлення факту спільного проживання їй необхідно для того, щоб мати змогу разом з дітьми проживати у цій квартирі.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року заяву задоволено. Встановлено факт того, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали однією сім'єю з 2001 року по серпень 2011 року як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу.

На дане рішення ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що його не було повідомлено належним чином про час та місце розгляду справи. Рішення суду прийнято без його залучення та без участі жодного свідка. Стверджує про те, що вони із ОСОБА_3 спільно не проживали, і це може підтвердити, навіть, найстарша донька ОСОБА_5, яка проживала з ним в період з 2001 по 2011 роки та може свідчити про це. Зазначає, що судом не залучено до справи жодного із запропонованих заявником свідків і вважає посилання заявника на політичну ситуацію в м.Донецьку, як на перешкоду свідкам взяти участь у справі, безпідставним, оскільки троє свідків проживають у м.Івано-Франківську, а один - у м.Києві. На думку апелянта, зазначені порушення норм процесуального права призвели до невстановлення фактичних обставин у справі. Просив рішення суду скасувати.

В засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги підтримав з наведених у ній мотивів та просив її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_3 та її представник заперечили проти задоволення апеляційної скарги, просили її відхилити, зазначивши, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Вислухавши доповідача, пояснення осіб, що беруть участь у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, суд виходив з того, що така заява підлягає розгляду в порядку окремого провадження.

З таким висновком суду погодитись не можна, оскільки він суперечить нормам процесуального права.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно ж до ч.4 ст.256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

У заяві ОСОБА_3 зазначила, що у 2010 році за час цивільного шлюбу на ОСОБА_2 був оформлений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться по АДРЕСА_1, а з серпня 2011 року в їхній сім'ї почались конфлікти. ОСОБА_2 проти того, щоб вона разом з дітьми проживала у вищевказаній квартирі, яка, як вона вважає, є їхньою спільною сумісною власністю. Встановлення факту спільного проживання їй необхідно для того, щоб мати змогу разом з дітьми проживати у цій квартирі.

Отже, як вбачається із заяви, ОСОБА_3 претендує на проживання у вище зазначеній квартирі, яку вважає об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Такі ж обставини вона підтвердила і в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, між сторонами існує спір про право, тому суд повинен був діяти відповідно до ч.4 ст.256 ЦПК України та, залежно від обставин, - відмовити у відкритті провадження у справі або залишити заяву без розгляду, але, в жодному випадку, у суду не було підстав розглядати заяву по суті та ухвалювати рішення в порядку окремого провадження.

Згідно п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і залишення заяви без розгляду.

Враховуючи порушення судом норм процесуального права, оскаржуване рішення не може залишатись в силі і підлягає скасуванню із залишенням заяви ОСОБА_3 без розгляду. При цьому, заявник ОСОБА_3 має право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ч.4 ст.256, ст.ст.307, 310, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 16 грудня 2014 року скасувати.

Заяву ОСОБА_3, заінтересована особа: ОСОБА_2, про встановлення факту спільного проживання залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М. Соколовський

Судді: О.Ю. Беркій

О.В. Пнівчук