Провадження № 2/712/3663/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВА О.І.

з участю адвоката - ПРЯДКИ В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Черкаської міської ради, третя особа: ОСОБА_4 про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про встановлення юридичного факту та визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 19 травня 1993 року на підставі рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси № 116 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передана у спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, яка являється дружиною ОСОБА_5 та матір'ю ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Після її смерті в спадщину вступили ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, і відповідно частки власності кожного складають 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, його частку отримав батько ОСОБА_5, так як він єдиний хто мав право за законом впершу чергу вступити в спадщину. Таким чином, після смерті ОСОБА_9 частка володіння квартирою перетворилися наступним чином: 2/3 частин у ОСОБА_5 і 1/3 частини у ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10. Після його смерті в спадщину на його частку квартири вступили батько ОСОБА_5, неповнолітній син ОСОБА_4, та дружина ОСОБА_2 і відповідно отримали по 1/9 частини квартири і таким чином: у ОСОБА_5 7/9 частки квартири, у ОСОБА_4 - 1/9 частки квартири, у ОСОБА_2 - 1/9 частки квартири АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5. За життя, 13 грудня 2010 року ним зроблено заповідальне розпорядження на випадок його смерті, за яким він заповів належну йому частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_11.

При оформленні спадкових прав, було встановлено, що в дублікаті свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_4 власниками рахуються: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_9, всі вищезазначені особи на сьогоднішній день померли.

Крім того, рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2013 року встановлено, що після смерті ОСОБА_10, в спадщину на його частку вступили ОСОБА_5, неповнолітній син ОСОБА_4, та дружина ОСОБА_2 і відповідно отримали по 1/9 частини квартири і таким чином у ОСОБА_5 - 7/9 частки квартири, у ОСОБА_4 - 1/9 частки квартири, у ОСОБА_2 - 1/9 частки квартири АДРЕСА_1.

Просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4 є рідним сином ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6, та є спадкоємцем першої черги після смерті померлої. А також визнати за нею та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності по 1/9 частині квартири АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_10.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Представник Черкаської міської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Адвокат третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, думку адвоката, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти тавідповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

В судовому засіданні встановлено, що 19 травня 1993 року на підставі рішення виконавчого комітету Придніпровської районної ради м. Черкаси № 116 ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передана у спільну сумісну власність квартира АДРЕСА_6, про що свідчить дублікат свідоцтва про право власності на житло від 28 лютого 2013 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_6, яка являється дружиною ОСОБА_5 та матір'ю ОСОБА_7 та ОСОБА_8.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо.

Статтею 524 ЦК УРСР встановлено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Статтею 529 ЦК УРСР передбачено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновлені) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визначається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, після смерті ОСОБА_12 в спадщину вступили її чоловік ОСОБА_5 та діти ОСОБА_9 і ОСОБА_10 і відповідно частки власності кожного складають 1/3 частини квартири АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_9, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, актовий запис № 2351 від 16 вересня 2002 року.

Його частку отримав батько ОСОБА_5, так як він єдиний хто мав право за законом впершу чергу вступити в спадщину.

Таким чином, після смерті ОСОБА_9 частка володіння квартирою перетворилися наступним чином: 2/3 частини у ОСОБА_5 і 1/3 частини у ОСОБА_10.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_10, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, актовий запис № 3311 від 20 грудня 2006 року.

В даному випадку спадщина відкрилася після набрання чинності Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Пунктом 1 статті 1267 ЦК України передбачено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Пунктом 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Після смерті ОСОБА_10, в спадщину на його частку вступили батько ОСОБА_5, неповнолітній син ОСОБА_4, та дружина ОСОБА_2 і відповідно отримали по 1/9 частини квартири і таким чином: у ОСОБА_5 - 7/9 частки квартири, у ОСОБА_4 - 1/9 частки квартири, у ОСОБА_2 - 1/9 частки квартири АДРЕСА_2.

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ОСОБА_5 про, що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3, актовий запис № 789 від ІНФОРМАЦІЯ_5.

13 грудня 2010 року ОСОБА_5 складено заповіт, за яким він заповів належну йому частку в праві власності на квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_11.

Статтею 1276 ЦК України передбачено, що якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Під час оформлення спадкових прав було встановлено, що в дублікаті свідоцтва на право власності на квартиру АДРЕСА_1 власниками рахуються: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_10 та ОСОБА_9, які на сьогоднішній день померли.

Статтею 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 05 липня 2013 року встановлено, що після смерті ОСОБА_10, в спадщину на його частку вступили ОСОБА_5, неповнолітній син ОСОБА_4, та дружина ОСОБА_2 і відповідно отримали по 1/9 частині квартири і таким чином, у ОСОБА_5 - 7/9 частки квартири, у ОСОБА_4 - 1/9 частки квартири, у ОСОБА_2 - 1/9 частки квартири АДРЕСА_1.

Статтею 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішення у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 юридично не оформив спадщину після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та помер, а також те, що за відповідачем ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 7/9 частин вказаної квартири, суд вважає, що позовні вимоги в частині визнання права власності за позивачем та ОСОБА_4 в порядку спадкування за законом право власності по 1/9 частині квартири АДРЕСА_5 після смерті ОСОБА_10, є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Крім того, в судовому засіданні також встановлено, що в ході оформлення спадщини виявилося те, що існує розбіжність в написанні прізвища померлого ОСОБА_10 та прізвища його сина - третьої особи ОСОБА_4: «ОСОБА_10 - ОСОБА_4», що створює перешкоди в оформленні спадщини.

Факт того, що ОСОБА_10 є рідним батьком ОСОБА_13 підтверджується наступним: Свідоцтвом про народження третьої особи від 25 травня 1990 року Серії НОМЕР_4, актовий запис № 771, виданим Придніпровським відділом ЗАГС, де в графі батько вказано - ОСОБА_7; показами позивача та відповідача ОСОБА_3, які в судовому засіданні підтвердили даний факт, паспортом громадянина України виданого 16 лютого 2008 року на ім'я ОСОБА_14, і тим, що ім'я та по батькові третьої особи повністю збігаються, але існує розбіжність лише в написанні однієї букви прізвища, а саме замість «ОСОБА_5», було записано «ОСОБА_5».

Підтвердження даного факту є необхідним третій особі для здійснення свого права на спадщину.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява в частині встановлення факту родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4, є рідним сином ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, та визнання ОСОБА_4, спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.10,11, 61, 212,214-215,218 ЦПК України, ст.ст. 392, 1217, 1261, 1267, 1268, 1276 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, є рідним сином ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, спадкоємцем першої черги майна ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_4, як за спадкоємцем першої черги, в порядку спадкування за законом право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_4, яка залишилася після смерті його батька ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Визнати за ОСОБА_2, 1967 року народження, як за спадкоємцем першої черги, в порядку спадкування за законом, право власності на 1/9 частину квартири АДРЕСА_5, яка залишилася після смерті її чоловіка ОСОБА_10, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: