Справа №701/1281/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2015 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого-судді - В.Л. МАРЕНЮКА

при секретарі - В. І. ОКОЛІТІ

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до відповідача з позовом про стягнення інфляційних витрат та трьох процентів річних.

На підставу своїх вимог спирається на те, що 15.07.2014 року Маньківським районним судом Черкаської області винесено рішення у цивільній справі №701/575/14-ц, за яким необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з врахуванням штрафних санкцій у розмірі 1 395 527, 00 грн. На даний час рішення суду не виконано, гроші не повернено. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду.

Оскільки рішення суду набрало законної сили 16.07.2014 року.

На сьогоднішній день відповідачем жодних виплат на користь позивача не здійснено, тобто вищезазначене рішення суду не виконано, рішення знаходиться на виконанні у Державній виконавчій службі.

Як зазначив Вищий господарський суд в листі від 20.11.2008, № 01-8/685 "Про практику застосування у вирішенні спорів деяких норм чинного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" :

«Чинне законодавство не заперечує звернення кредитора до суду з вимогою щодо стягнення з боржника суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Так як, до 23.01.2015 кошти по рішенню суду повернені позивачу не були, у позивача виникає право кредитора на стягнення інфляційних втрат за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, що і змусило позивача звернутись з відповідним позовом до суду.

Позивача в судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, згідно якої просить справу розглядати у її відсутність та підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду без поважних причин двічі не зявився, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі зібраних доказів, відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, у відсутності відповідача.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 526, 598-609, 612, 631, 625 ЦК України, виходячи із того, що 15.07.2014 року Маньківським районним судом Черкаської області винесено рішення у цивільній справі №701/575/14-ц, за яким необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості з врахуванням штрафних санкцій у розмірі 1 395 527, 00 грн. На даний час рішення суду не виконано, гроші не повернено. Відповідач ухиляється від виконання рішення суду.

Частина 1 ст.612 ЦК України передбачає: «Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом». Оскільки рішення суду набрало законної сили 15.07.2015р., відповідно прострочення почалося з 16.07.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст.625 ЦК України: «Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання». Дана стаття встановлює виключення із загального правила про припинення зобов'язання у зв'язку із неможливістю його виконання (ст. 607 ЦК). Оскільки грошові кошти є родовими речами, неможливість виконання такого зобов'язання (наприклад, внаслідок відсутності у боржника грошей), не звільняє його від відповідальності. Тобто в будь-якому випадку боржник зобов'язаний відшкодувати кредиторові завдані збитки, сплатити неустойку та нести інші наслідки, передбачені статтею 625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України: «Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом».

З положень даної статті випливає, що правом кредитора, яке він може реалізувати є право вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, та дана стаття також передбачає можливість стягувати за прострочення виконання грошового зобов'язання три проценти річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦПК України: «Судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами».

Отже, з судових рішень, які набрали законної сили, виникає обов'язок виконання цього рішення, що в свою чергу підпадає під норми цивільного законодавства (зазначена позиція підтверджується Постановою Верховного суду України від 12 грудня 2012 року).

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦК України: «Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки».

На сьогоднішній день відповідачем жодних виплат на користь позивача не здійснено, тобто вищезазначене рішення суду не виконано, рішення знаходиться на виконанні у Державній виконавчій службі.

Як зазначив Вищий господарський суд в листі від 20.11.2008, № 01-8/685 "Про практику застосування у вирішенні спорів деяких норм чинного законодавства (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)" :

«Чинне законодавство не заперечує звернення кредитора до суду з вимогою щодо стягнення з боржника суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості.

Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Згідно зі статтями 598 - 609 ЦК України рішення суду про стягнення боргу не є підставою для припинення грошового зобов'язання.

Водночас, приписи статті 625 ЦК України не заперечують звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за невиконання грошового зобов'язання, зокрема, за період після прийняття судом відповідного рішення (постанова Верховного Суду України від 30.09.2008 N1/384-07).

Так як, до 23.01.2015 року кошти по рішенню суду повернені позивачу не були, у позивача виникає право кредитора на стягнення інфляційних втрат за час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи зазначене, відповідач на момент подання позовної заяви зобов'язаний сплатити на користь позивача 3% (три проценти) річних у сумі 55974, 01 грн. Розраховується по формулою:

[Відсотки] = [Сума боргу] х [Процентна ставка] / 100/ 365 днів х [Кількість днів]

Розрахунок відсотків за використання грошових коштів

Дата початку розрахункуДата закінчення розрахункуКількість днівСума боргуПроцентна ставкаВідсотки
16.07.201415.11.5 527, 003,00%55974,01
Разом 488 55974, 01

Всього: Відсотки за використання коштів, за період з 16.07.2014 року по 15.11.2015 року, в су мі 55974, 01 грн.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України відповідач зобов'язаний сплатити на користь позивача інфляційні втрати, нараховані на суму заборгованості відповідно до поданого нижче розрахунку.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України (Лист Верховного Суду України від 03.04.97 р. N 62-97р "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ") вважається, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число відповідного місяця, інфляційний зміна розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 число місяця - інфляційний зміна розраховується з урахуванням цього місяця.

Сума заборгованості: 1 395527, 00 грн.

Дата початку розрахунку: 16.07.2014 року Дата закінчення розрахунку (включно): 15.11.2015 року. Розраховується по формулою:

[Індекс інфляції] - твір щомісячних індексів за відповідний період

[Збитки від інфляції] = [Сума боргу] х [Індекс інфляції] / 100% - [Сума боргу]

Індекси інфляції за період прострочення ("УК" - газета "Урядовий кур'єр ")

МісяцьІндекс інфляціїДжерело інформації
Липень+2014100,40%"УК" № 144 від 09.08.2014 р.
Серпень +2014100,80%"УК"№ 164 від 09.09.2014 р.
Вересень +2014102,90%"УК" № 185 від 08.10.2014 р.
Жовтень+2014102,40%"УК"№208 від 08.11.2014 р.
Листопад +2014101,90%"УК"№ 229 від 09.12.2014 р.
Грудень +2014103,00%"УК"№5від 14.01.2015 р.
Січень+2015103,10%"УК"№24від 10.02.2015 р.
Лютий+2015105,30%"УК"№44від 11.03.2015 р.
Березень +2015110,80%"УК"№ 65 від 09.04.2015 р.
Квітень+2015114,00%"УК" № 84 від 14.05.2015 р.
Травень +2015102,20%"УК"№ 102 від 10.06.2015 р.
Червень +2015100,40%"УК"№ 122 від 09.07.2015 р.
Липень +201599,00%"УК"№ 144 від 08.08.2015 р.
Серпень +201599,20%"УК"№ 165 від 09.09.2015 р.
Вересень +2015102,30%"УК"№ 188 від 09.10.2015 р.

Для визначення індексу за будь-який період необхідно помісячні індекси, складові відповідний період, перемножити між собою.

(Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ. Лист Верховного суду України № 62-97 від 03.04.1997 року).

Індекси інфляції,Підсумковий Сума боргу з
МісяціякііндексСума боргуурахуваннямІнфляційні
простроченняперемножуютьсяінфляції інфляціївтрати
100,80% х 102,90% х 102,40% х 101,90% х 103,00% х
Серпень+2014103,10% х 105,30% х 110,80% х
-114,00% х 102,20% х157,589%1395527,002199197,04803670,04
Вересень+2015100,40% х
99,00% х 99,20% х 102,30%
Разом 803670,04

Всього: Інфляційні втрати, за період з 16.07.2014 року по 15.11.2015 року, в сумі 803670, 04 гри.

З них інфляційні втрати становлять 803670, 04грн.

Таким чином, загальна сума штрафних санкцій та інфляційних втрат (перерахованих) становить 55974,01 грн. + 803670,04 = 859644,05грн., тому позов підлягає до повного задоволення.

Судові витрати згідно до вимог ст. 88 ЦПК України покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 10, 58-60, 88, 213, 215 ЦПК України ст. ст. 526, 598-609, 612, 631, 625 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 859644,05 грн., з яких - 3% річних - в сумі 55974,01 грн. та інфляційні втрати - в сумі 803670,04грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6090 грн. 00 коп.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Черкаської області через Маньківський районний суд на протязі десяти днів.

СУДДЯ В.Л. МАРЕНЮК