Справа № 526/754/15-ц
Провадження № 2/526/435/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Максименко Л.В.

при секретарі Павленко Т.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

у квітні 2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного 17 грудня 2009 року в Розбишівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області, вказуючи, що від шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що мають різні погляди на сімейне життя, обов'язки, в даний час сім'я розпалася, можливості її зберегти немає.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги, пояснила суду, що з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя, обов'язки. На підставі чого в сім'ї відбуваються сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми. За таких обставин вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам та інтересам дитини, на даний час вона виїхала на постійне проживання до м. Хорол, де працевлаштувалася, тому просила розірвати шлюб.

ОСОБА_2 проти розірвання шлюбу заперечував, вказав, що останнім часом жінка не гідно поводила себе в шлюбі, а потім виїхала з дитиною в невідомому напрямку, в звязку з чим він був змушений звертатися до правоохоронних органів. Він має особисті плани на виховання дитини, створення їй умов для навчання, розірвання шлюбу суперечить інтересам дитини, тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Судом встановлено, що подружжя Павленко 17 грудня 2009 року в Розбишівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області зареєструвало шлюб, актовий запис №1.

Від шлюбу є неповнолітня дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спільним подружнім життям проживали до березня 2015 року. З цього часу спільне господарство не ведеться, спільного сімейного бюджету немає.

На даний час позивач з дитиною виїхала на постійне місце проживання до м. Хорол, де працевлаштувалася.

Виходячи з вищевикладеного, суд встановив, що сім'я розпалася через несумісність поглядів на сімейні відносини і відновити подружні стосунки неможливо. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, тому позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Розглядаючи позов в частині залишення проживання дитини з матірю, суд виходить з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно з ч.1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

При розгляді справи в судовому засіданні спору між батьками щодо визначення місця проживання дитини не виникло. Відповідач лише пояснив, що він не знав, куди мати вивезла дитину і має особисті плани щодо її виховання разом зі своєю матірю.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі п.6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Винятковими обставинами, відповідно до ч.2 ст. 161 СК України є відсутність у матері дитини самостійного доходу, зловживання спиртними напоями або наркотичними засобами та її аморальна поведінка, що може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідач не надав доказів суду про наявність виняткових обставин, за якими дитина не може бути залишена з матірю, тому суд вважає, що позов в частині залишити проживати дитину з матірю теж підлягає задоволенню.

Керуючись ч.2 ст.104, ст.ст. 110, 112, 113, 161 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 213, 214, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Шлюб укладений 17 грудня 2009 року в Розбишівській сільській раді Гадяцького району Полтавської області між ОСОБА_2 та Протас (після одруження Павленко) ОСОБА_4, актовий запис № 1 розірвати.

Неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з матірю.

Після розірвання шлюбу залишити ОСОБА_1 прізвище - Павленко.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуюча: Л. В. Максименко