Ухвала

іменем україни

02 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., СавченкоВ.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за умовами укладеного із відповідачем договору від 27 серпня 2010 року позичальник отримала кредит у розмірі 500 грн у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, просив стягнути з останньої заборгованість, яка станом на 31 грудня 2014 року складає 25 814 грн 48 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 квітня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 172 грн 60 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами установлено, що 27 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання банківських послуг, форма якого складається з Заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Умов та правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта та Тарифів, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідно до умов зазначеного договору позичальник отримала кредит в сумі 500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Своїм підписом у Заяві позичальник визнала, що вона ознайомлена та згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, а також Тарифами банку.

При укладенні зазначеного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, за якими договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах, або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови Договору.

Відповідно до п.п. 2.1.1.2.1., 2.1.1.2.4. для надання послуг банк видає клієнтові картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта /Довідці про умови кредитування та Заяві, підписанням якого клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладання Договору є дата отримання карти, зазначена в заяві, тобто 27 серпня 2010 року. Підписання даного Договору є прямою та безумовною згодою Власника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Згідно з п.п. 2.1.1.12.6. п. 2.1.1. Витягу з Умов та правил надання банківських послуг, за користуванням кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки в розмірі, встановленому Тарифами банку із розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Відповідно до п. п. 2.1.1.12.8. п. 2.1.1 Витягу з Умов та правил надання банківських послуг банк стягує комісію за обслуговування у відповідності з Тарифами/Пам'яткою клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами банку, якщо інше не передбачено п. 2.1.1.12.13.

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Строк дії договору - протягом 12 місяців з моменту його підписання, а якщо протягом цього строку ні одна із сторін не проінформує другу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонгується на той же строк (п.1.1.7.12 Умов і правил).

Таким чином, пам'яткою клієнта та тарифами на обслуговування, які є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Відповідно до довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» встановлено строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п'ята статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Аналізуючи умови кредитного договору сторін у цій справі та зміст зазначених правових норм, необхідно дійти висновку, що за договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України).

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 17 вересня 2014 року № 6-95цс14.

Як установлено судами, останній платіж позичальником здійснено 28 листопада 2011 року, строк дії платіжної картки закінчився у серпні 2014 року (а.с. 103-104), у той час як банк звернувся до суду у січні 2015 року.

Згідно наданого банком розрахунку заборгованість ОСОБА_3 станом на 31 грудня 2014 року становить 25 814 грн 48 коп. та складається з: заборгованості за кредитом - 9 347 грн 01 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 12 303грн 45 коп., нарахованої комісії - 50 грн; простроченої комісії - 2 458 грн 57 коп. та штрафу - 1 705 грн 45 коп.

З огляду на зазначене, встановивши фактичні обставини справи, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин справи, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, стягнувши заборгованість за кредитом в межах строку позовної давності.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені в скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваних судових рішень.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 27 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін Т.П. Дербенцева Д.О. Остапчук В.О. Савченко Судді: В.І. Амелін