Справа № 204/508/15-ц
Провадження № 2/204/892/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

при секретарі Сорокіній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про розірвання договору банківського рахунку, повернення коштів, -

встановив:

У січні 2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила винести рішення, яким розірвати договір банківського вкладу від 11.08.2014 року № 661374 укладений між ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_1, стягнути з відповідача на її користь кошти за договором банківського рахунку у сумі 66 000 грн. та судові витрати по справі. В обґрунтування вимог зазначає, що 11 серпня 2014 року між ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку № 661374, відповідно до якого банк відкрив позивачці поточний рахунок № 1374 для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до платіжних доручень № 4 від 11 серпня 2014 року, та № 5 від 12 серпня 2014 року за вказаним договором відповідачу були зараховані грошові кошти у сумі 66 000 грн., а саме: п/д № 4 від 11.08.2014 63 000 грн., п/д № 5 від 12.08.2014 3 000 грн. 16 жовтня 2014 року позивачка звернулася до уповноваженої особи ПАТ «Банк «Демарк» з вимогою про повернення коштів, які знаходяться на її поточному рахунку у сумі 66 000 грн., проте дана вимога задоволена не була. У звязку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивачки у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив справу слухати без їх участі.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, але надав суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно до закону, договору.

У судовому засіданні було встановлено, що 11 серпня 2014 року між ПАТ «Банк «Демарк» та ОСОБА_1 було укладено договір банківського рахунку № 661374, відповідно до якого банк відкрив позивачці поточний рахунок № 1374 для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій відповідно до умов договору та вимог законодавства України (а.с. 13).

Позивачка свої зобовязання за вищевказаними договором виконала у повному обсязі, розмістивши на депозитному рахунку, згідно платіжного доручення № 4 від 11 серпня 2014 року суму у розмірі 63 000 грн., та 12 серпня 2014 року згідно платіжного доручення № 5 суму у розмірі 3 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобовязаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умовами договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

16 жовтня 2014 року позивачка звернулася до відповідача з заявою про повернення коштів з особистого розрахунку у розмірі 66 000 грн. Однак, до теперішнього часу повернення вкладів з боку банку так і не відбулося.

Згідно з положеннями ст. 610 ЦПК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦПК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

При цьому, судом встановлено, що Правлінням Національного банку України винесено Постанову від 30 січня 2015 року № 66 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» (а.с. 35). Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 30.01.2015 року № 18, вирішено розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» з відшкодування з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб, відповідно до Плану врегулювання, з 30 січня 2015 року. Призначити уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Банку «Демарк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_2 строком на 1 рік з 30 січня 2015 року по 29 січня 2016 року включно.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають насідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст.52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття рішення, незалежного від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у зв'язку з запровадженням у ПАТ «Банк «Демарк» тимчасової адміністрації, вкладником якого є ОСОБА_1, строк дії її договору банківського вкладу закінчився під час дії тимчасової адміністрації, виплати по вкладам, в межах суми відшкодування, виплачуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб у встановленому законом порядку, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про розірвання договору банківського рахунку, повернення коштів, задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави. Оскільки позивачці у задоволенні позову відмовлено, суд вважає, що підстав для повернення судового збору немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 610, 611, 1058, 1060 ЦК України, Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб, ст. ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» про розірвання договору банківського рахунку, повернення коштів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.О. Дубіжанська