Справа № 642/7278/15-ц
Провадження № 2/642/2156/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Клименко О.І.
при секретарі - Шаповал Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд
Представник відповідача в судове засідання зявився. Проти задоволення позову заперечував в повному обсязі. Та звернувся до суду з клопотанням про застосування строків позовної давності, так як п.3.1 зазначеного кредитного договору передбачено кінцевий строк повернення кредиту 14.01.2010 року. Крім того, п.3.7.1. кредитного договору від 15.01.2008 року № 05-255 передбачено, що погашення заборгованості за кредитом, відсотками та комісією за цим договором здійснюється щомісячно не пізніше 10-го числа місяця, починаючи з місяця наступного за місяцем надання кредиту , в сумі 979,00 доларів США, при цьому з суми,яка надійшла на погашення заборгованості, в першу чергу здійснюється погашення штрафу за порушення строків сплати процентів, нарахованих відсотків,комісії, а потім заборгованості за кредитом. За період час 2008-2010 року відповідачем було частково виконані умови вказаного кредитного договору, а саме частково сплачено заборгованість за кредитом, після цього відповідач припинила оплату чергових платежів. Таким чином, з урахуванням вимог ст.1050 ч.2 ЦК України, позивач мав право вимагати дострокового повернення частини позики, після припинення сплати боргу відповідачем. Однак, даним правом він не скористався. Крім того, умовами договору було передбачено кінцевий строк повернення кредиту. Однак, позивач, в порушення вимог ст.256 ЦК України, звернувся з даним позовом після перебігу строку позовної давності.
Суд, вислухавши думку представника позивача, представника відповідача, доходить висновку, про необхідність застосувати строки позовної давності у зв»язку з чим в задоволенні позовних вимог ПАТ « Банк «Демарк» відмовити, з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про одруження серії І-ВЛ №247966 ОСОБА_2 одружилась 04.10.2015 року та після укладання шлюбу взяла прізвище чоловіка і стала ОСОБА_3
Однак, позивач звернувся до суду з позовною заявою 26.08.2015 року. При цьому як зазначено в п.3.1 кредитного договору від 15.01.2008 року, укладеного між позивачем та відповідачем, відповідач зобовязується повністю повернути кредитні кошти в строк до 14.01.2010 року.
Судом встановлено, що строк позовної давності для ПАТ «Банк « Демарк» на момент подання позову до суду минув. Останнім днем строку на подання позову для позивача була дата 15.01.2013 року.
Відповідно статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Згідно положень статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
В частині 3 статті 267 ЦК України вказано, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Положення ч.4 статті 267 ЦК України передбачають, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
В судовому засіданні представником позивача не порушувалось питання про поновлення строків позовної давності, у звязку з чим суд не вбачає підстав для визнання поважними причини пропущення позовної давності позивачем.
При цьому судом встановлено, що заява представника відповідача про застосування позовної давності до позовних вимог позивача з проханням повністю відмовити ПАТ «Банк «Демарк » в позові у звязку зі спливом позовної давності заявлена представником відповідачем до винесення рішення і у відповідності до вимог цивільного та цивільно-процесуального законів України.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 30 березня 2012 р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» зазначено що при застосуванні положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, суди мають виходити з того, що у системному звязку з частиною одинадцятою статті 11 зазначеного Закону ця вимога стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямована на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту. У звязку із цим та враховуючи, що ЦК не передбачає заборони предявлення окремих вимог у звязку з пропущенням строку позовної давності, при вирішенні таких спорів, суди повинні враховувати положення ЦК про позовну давність. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи).
Відповідно вимог ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.
Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача ПАТ «Банк « Демарк» не підлягають задоволенню у звязку зі спливом строку позовної давності.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 256, 257, 266, 267 Цивільного кодексу України, суд
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Банк «Демарк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення цього судового рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.І.Клименко