Провадження № 2/522/7598/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2015 року, Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Кічмаренка С.М.,

при секретарі Науменко Г.О.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Приморського районного суду м. Одеси, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним.

Свої вимоги позивач обґрунтував наступним.

З квітня 1999 року по січень 2006 року позивач перебував з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, який 31.01.2006 року було розірвано, після чого сторони почали жити окремо.

Від шлюбу у них народилося дві доньки, Катерина, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які після розірвання шлюбу залишився жити разом з позивачем.

Проте, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2005 року місце проживання меншої доньки ОСОБА_3 було визначено разом із матірю з тих розумінь, що вона була ще маленькою та постійного потребувала материнського тепла.

До теперішнього часу батьки не дійшли згоди щодо місця проживання доньки ОСОБА_3. Зараз дитина мешкає разом з позивачем, вона досягла віку більше десяти років та може приймати участь щодо визначення місця свого проживання, шляхом надання особистої прихильності одному з батьків.

Таким чином, рішення суду від 02.12.2005 року не виконується в частині визначення місця проживання доньки ОСОБА_3, а тому позивач наполягає на визначенні місця проживання дитини разом з ним, чого вона не заперечує.

Позивач вважаю, що в інтересах доньки проживати саме з ним, а не з її матір'ю, так як він має постійне місце роботи, стабільний дохід, піклується про неї, займається її вихованням, в той час як відповідачка не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання ОСОБА_3, мешкає у квартирі яка не облаштована у повному обсязі всім необхідним для розвитку дитини, не може забезпечувати умови для нормального розвитку та навчання.

Отже, між сторонами виник спір щодо місця проживання їх спільної дитини, який підлягає розгляду в суді.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, відповідачка проти задоволення позову не заперечувала, представник третьої особи в судове засідання не зявився.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, суд, на підставі всебічного, повного, об'єктивного і безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з 23 квітня 1999 року по січень 2006 року ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, який було розірвано 31.01.2006 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 25 від 31.01.2006 року.

Після розірвання шлюбу сторони почали жити окремо.

Від шлюбу у них народилося двоє доньок, Катерина, ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серія I-ЖД № 342659 від 20.03.2001 року) та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія I-ЖД № 389135 від 15.06.2002 року), які після розірвання шлюбу залишився проживати разом з батьком ОСОБА_1

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 02.12.2005 року місце проживання меншої доньки ОСОБА_1 було визначено разом із матірю.

Відповідно до ч.2 ст. 160 Сімейного кодексу України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

До теперішнього часу сторони не дійшли згоди щодо місця проживання доньки ОСОБА_1, так як з часу розірвання шлюбу дві доньки мешкають разом з батьком.

Таким чином, рішення суду від 02.12.2005 року не виконується в частині визначення місця проживання доньки ОСОБА_1, а тому позивач наполягаю на визначенні місця її проживання разом з ним.

Частиною 1 ст. 161 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

На даний час ОСОБА_1 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, свідоцтво про шлюб Серія 1-ЖД № 131123 та у них є спільна дитина донька Софія, ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження серія 1-ЖД № 238473), він має постійне місце роботи (лікар-уролог в КУ «Міська поліклініка №6, асистент в Одеському національному медичному університеті), час відводити свою дитину до школи, займатися із нею вечорами, гуляти та іншим чином піклуватися про неї, будь-які захворювання у нього відсутні, за місцем роботи характеризується позитивно.

Також, позивач має стабільний самостійний дохід, яким може у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток її особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Дружина позивача знаходиться у відпустці по догляду за їх спільною дитиною та має сили і бажання доглядати за ОСОБА_1, що вона й робила увесь час.

Вказане вище підтвердили допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

У власності позивача перебуває чотирьохкімнатна квартира, загальною площею 141,6 кв.м. (Витяг про державну реєстрацію прав № 33476908 від 15.03.2012 року) з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання всіх дітей, в тому числі і ОСОБА_1.

З самого дитинства позивач постійно піклується про свою доньку ОСОБА_1, повністю матеріально забезпечує, на протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу ОСОБА_1 постійно вказує на своє бажання жити разом з батьком, у зв'язку з тим, що дуже прив'язана до нього, що також підтвердила в судовому засіданні.

Таким чином, проживання доньки разом з батьком ОСОБА_1 відповідає її інтересам.

З урахуванням викладеного, оцінюючи вищевказані обставини у всій їх сукупності, у суду є достатні правові підстави для задоволення позову.

На підставі ст. ст. 3-4, 6, 8, 10-11, 15, 59-60, 109, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд міста Одеси шляхом подачі скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М.Кічмаренко

13.07.2015