Справа №583/1291/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1370/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

21 липня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Семеній Л. І. , Бойка В. Б.

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2015 року

у справі за скаргою ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Роменського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_4 та начальника цього відділу ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_4 та начальника цього відділу ОСОБА_5, у якій зазначалося, що ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 05 березня 2015 року державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ зобовязано обчислити та скласти розрахунок заборгованості за аліментами, стягнутими з ОСОБА_6 за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2005 року, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно на утримання сина ОСОБА_7, 07 серпня 1996 року, до його повноліття за період з 14 січня 2010 року по 07 червня 2014 року, який повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначені виконавчим документом, загальну суму заборгованості, про що повідомити стягувача ОСОБА_3 та боржника ОСОБА_6

21 квітня 2015 року вона отримала по пошті від ВДВС Роменського МРУЮ довідку щодо заборгованості боржника за виконавчим листом № 2-1342/2005 року від 27 грудня 2012 року, згідно з якою з 14 січня 2010 року по грудень 2012 року розміри заробітку боржника та аліментів є нульовими, а з січня 2013 року проставлені розмірі заробітку є невірними.

Крім того, зміст розрахунку заборгованості не відповідає вказаній вище ухвалі апеляційного суду від 05 березня 2015 року, оскільки є неповним, у ньому не відображені щомісячні суми нарахувань заробітку боржника, стягнуті податки і обовязкові платежі і не зазначена загальна сума заборгованості за весь період визначення боргу.

За розрахунком заявниці сума заборгованості за аліментами за 2010 рік становила 4732 грн. 61 коп., за 2011 рік 4907 грн. 39 коп. і за 2012 рік 4920 грн. 83 коп.

Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця ВДВС Охтирського МРУЮ від 26 квітня 2013 року загальна сума заборгованості станом на 01 квітня 2013 року складала 15770 грн. 87 коп.

У подальшому після здійснення державним виконавцем перерахунку, заборгованість відповідно до довідки від 23 жовтня 2013 року окремо за період з 14 січня 2013 року (з часу предявлення дубліката виконавчого листа до виконання) по 01 квітня 2013 року становила 1035 грн. 25 коп.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 грудня 2014 року начальника ВДВС Роменського міськрайонного управління юстиції зобовязано вжити заходи щодо внесення відомостей про проведення підрахунку заборгованості у день винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 08 серпня 2014 року за рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2005 року про стягнення аліментів і довести цей підрахунок до відома стягувача і боржника.

Утім це судове рішення залишилося невиконаним.

До того ж у повідомленні від 16 квітня 2015 року ця посадова особа безпідставно посилається на те, що при складанні довідки відносно заборгованості за аліментами було враховано рішення Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2013 року, згідно з яким обовязок виконувати рішення суду зі сплати аліментів виник у боржника з січня 2013 року, тобто з часу отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження і ознайомлення його з розміром платежу за січень 2013 року.

Така позиція субєкта оскарження є хибною, оскільки згадане рішення стосувалося виключно стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Таким чином, на даний час усупереч приписам, які викладені в ухвалі апеляційного суду від 05 березня 2015 року, яка теж не виконана, розмір заборгованості за аліментами чітко не визначений, боржником не визнається і є спірним.

З наведених підстав заявниця просила визнати дії державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ з підготовки та складання розрахунку заборгованості за аліментами при виконанні рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2005 року незаконними; визнати дії начальника ВДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_5 щодо зазначення в повідомленні від 16 квітня 2015 року періоду заборгованості з січня 2013 року протиправними, а розрахунок заборгованості за аліментами від 14 квітня 2015 року незаконним.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2015 року скаргу ОСОБА_3 відхилено.

В апеляційній скарзі заявниця з мотивів порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставить питання про скасування ухвали і задоволення її вимог у повному обсязі.

Колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що з квітня 1996 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 13 червня 2005 року з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина до його повноліття у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи стягнення з 31 травня 2005 року, та видано виконавчий лист, який було звернуто до виконання.

Однак у 2006 році за заявою стягувача виконавче провадження було завершене і 12 січня 2007 року здане на зберігання до архіву.

28 листопада 2012 року стягувачу за її заявою видано дублікат виконавчого листа, а 09 січня 2013 року вона звернулася до ДВС Охтирського МРУЮ про звернення його до виконання з 14 січня 2013 року.

Виконавче провадження було відкрите постановою державного виконавця від 15 січня 2013 року.

Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця від 26 квітня 2013 року заборгованість боржника за аліментами станом на 01 квітня 2013 року за період з 14 січня 2010 року становила 15770 грн. 87 коп.

26 квітня 2013 року виконавче провадження було завершене, а виконавчий лист передано на виконання до Прилуцького МРУЮ за місцем роботи боржника, після чого цього листа направлено до ВДВС Роменського МРУЮ.

08 серпня 2013 року виконавче провадження відкрито державним виконавцем Роменського МРУЮ з визначенням заборгованості за аліментами станом на 01 червня 2014 року у розмірі 5891 грн. 05 коп.

Відповідно до ухвали Апеляційного суду Сумської області від 05 березня 2015 року державного виконавця ВДВС Роменського МРУЮ зобовязано обчислити та скласти розрахунок заборгованості боржника, який повинен бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилися після утримання податків, відсоток або частку заробітку, визначену виконавчим документом, загальну суму заборгованості, про що повідомити стягувача і боржника.

На виконання даної ухвали державний виконавець 14 квітня 2015 року склав розрахунок заборгованості, який був надісланий сторонам виконавчого провадження 16 квітня 2015 року.

У повідомленні начальника ВДВС Роменського МРУЮ ОСОБА_5 від 16 квітня 2015 року зазначалося, що при складанні розрахунку враховано рішення Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2013 року, яким визначено, що обовязок виконувати рішення суду про стягнення аліментів виник у боржника у січні 2013 року з часу отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження та доведення до нього розміру місячного платежу за січень 2013 року.

Разом з тим, рішенням Апеляційного суду Сумської області від 27 квітня 2015 року у справі між ОСОБА_3, ОСОБА_8 і ОСОБА_6 про визначення розміру та стягнення заборгованості за аліментами встановлено, що у цьому позові предявленому в листопаді 2014 року, позивачі просили стягнути заборгованість з 14 січня 2010 року по 07 серпня 2014 року в сумі 22204 грн. 52 коп., у тому числі 15770 грн. 87 коп. заборгованості за три роки до предявлення дубліката виконавчого листа до виконання.

Після закінчення виконавчого провадження у 2006 році та передачі до архіву його 17 лютого 2010 року його 17 лютого 2010 року було знищено, а питання щодо сплати аліментів сторони узгодили в добровільному порядку.

При вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження у січні 2013 року заявниця теж не зауважувала на наявність якої-небудь заборгованості за аліментами.

За таких обставин апеляційний суд, відмовляючи в позові ОСОБА_3, не взяв до уваги довідку ВДВС Охтирського МРУЮ від 26 квітня 2013 року щодо визнання заборгованості за період з 14 січня 2010 року по квітень 2013 року в розмірі 15770 грн. 87 коп.

На підставі рішення Апеляційного суду Сумської області від 15 серпня 2013 року ВДВС Охтирського МРУЮ 23 жовтня 2013 року здійснив перерахунок заборгованості за період з 14 січня 2013 року (часу предявлення виконавчого документа до виконання) по квітень 2013 року, визначивши його в розмірі 1035 грн. 25 коп., а розмір заборгованості станом на 01 квітня 2013 року визначений ВДВС Прилуцького МРУЮ в сумі 5880 грн. 43 коп., який сторонами не спростовувався, і який існував по час повноліття дитини (а. с. 83-84).

У силу ч. 3 ст. 61 ЦПК перелічені обставини при розгляді даної справи доказуванню не підлягають.

Отже після постановлення ухвали апеляційного суду від 05 березня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність державного виконавця апеляційний суд рішенням від 27 квітня 2015 року спір між стягувачем і боржником щодо розміру заборгованості за аліментами за той же період з 14 січня 2010 року по 07 серпня 2014 року, вирішив по суті у позовному провадженні, як того вимагає ч. 4 ст. 195 СК України, що само по собі виключає можливість оспорення цього ж питання у порядку судового контролю за виконанням судових рішень.

Наведені дані повністю спростовують викладені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_3 і свідчить про те, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні скарги, постановив оскаржену ухвалу з дотриманням вимог закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст. 315 ЦПК, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 08 червня 2015 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -