АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 654/4163/13-ц Головуючий в 1 інстанції Охтень А.А.
Номер провадження 22-ц/791/1079/15 Доповідач Орловська Н.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Орловської Н.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Кутурланової О.В.

секретар Цулукіані І.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, діючої від імені ОСОБА_3 на рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2013 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування збитків.

В обґрунтування позивач посилається на те, що здійснює підприємницьку діяльність з продажу товарів продовольчої групи та 28.01.2010р. уклав з ОСОБА_3 цивільний договір про надання послуг з управління продовольчим магазином «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

В ході проведення комісійної ревізії за участю відповідача була виявлена нестача матеріальних цінностей на суму 49561,53 грн.

Оскільки відповідач, під час виконання договірних зобов'язань, протягом тривалого часу не вела облік товару, не проводила інвентаризації та не забезпечила схоронності матеріальних цінностей, чим завдала позивачу збитків на суму 49561,53 грн., які просив стягнути з відповідача.

Рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2013 року позовні вимоги задоволено, стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача в рахунок відшкодування збитків 49561,53 грн. та судовий збір у розмірі 495,62 грн.

В апеляційні скарзі ОСОБА_2, яка діє від імені ОСОБА_3, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Зокрема зазначила, що сума нестачі не підтверджена жодними доказами, оскільки акт ревізії складений без урахування первинних бухгалтерських та господарських документів, які підтверджують рух товарно - матеріальних цінностей. Суд не врахував, що окрім ОСОБА_3 в магазині працювали інші працівники, з якими були укладені договори про матеріальну відповідальність, але відшкодування шкоди покладено лише на відповідачку.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, встановлено таке.

Задовольняючи позовні вимоги і стягуючи на користь позивача збитки із ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що в період дії договору про надання послуг неналежно виконала свої зобов'язання по створенню умов для забезпечення зберігання матеріальних цінностей в магазині та допустила нестачу на суму 49561,53 грн., виявлену в ході ревізії, яка проведена 06 - 07 жовтня 2010р.

Проте з таким висновком погодитись не можна.

З матеріалів справи вбачається та визнано сторонами, що 28 січня 2010р. між позивачем і ОСОБА_3 укладений договір про надання послуг, за умовами якого остання взяла на себе зобов'язання надати послуги завідуючого магазином зі строком дії із 28.01.2010р. по 31.12.2010р. Крім того, сторони передбачили у п.4.2 Договору цивільну (майнову), а також кримінальну відповідальність виконавця за нанесення збитків замовнику внаслідок нестачі, псування товару, крадіжки, тощо, відповідно до діючого законодавства.

Обов'язки керуючого магазином визначені у посадовій інструкції де передбачено обсяг загальних вимог, функціональні та службові обов'язки, відповідальність. Зокрема, у п.3.3 та п.3.19 встановлено здійснення контролю за дотриманням працівниками вимог щодо збереження товару, порядку розрахунку із покупцями, ведення обліково - звітної, статистичної та іншої документації, контроль за відповідністю звітності та її своєчасне надання працівниками магазину.

З аналізу наведених матеріалів та пояснень сторін слід дійти висновку, що сторони узгодили умови цивільно - правої угоди, за якими ОСОБА_3 хоч і мала безпосередній доступ до товару та інших матеріальних цінностей в магазині, але за своїми посадовими обов'язками здійснювала контрольні функції за роботою решти працівників цього ж магазину, які безпосередньо обслуговували товаро - матеріальні цінності та несуть повну матеріальну відповідальність за їх збереження.

Отже, висновок суду про те, що правовідносини сторін обумовлені цивільно - правовою угодою, обсяг обов'язків її учасників, умови і порядок оплати за надані послуги та відповідальність кожного із сторін договору за неналежне виконання своїх обов'язків регламентується наведеними умовами та нормами ст.ст. 901- 906 ЦК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 906 цього Кодексу встановлено, що збитки завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та представника позивача в ході розгляду справи, збитками є, виявлена в ході ревізії, проведеної позивачем 06 - 08 жовтня 2010р. про що складений акт від 09.10.2010р., де виявлена нестача продовольчих товарів на суму 49561,53 грн.

Однак товарних звітів матеріально-відповідальних осіб, прибутково - видаткових документів, та інших первинних документів, де б містились відомості про виконання відповідачкою операцій по надходженню, переміщенню та відпуску матеріальних цінностей позивач не надав.

За висновком судової - бухгалтерської експертизи від 30.09.2015р. документально обґрунтувати розмір нестачі на суму 49 561 грн. в обсязі наданих матеріалів справи та визначити відповідальну особу не надається можливим.

Позивачем на надано належних доказів про те, що відповідачка неналежно виконувала договірні зобов'язання, а саме: не вела облік товару, не проводила інвентаризації та не забезпечила схоронності матеріальних цінностей, встановлених умовами договору про надання послуг та наявність її вини у нестачі товарів, доступ до яких мали всі працівники магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1, розміщеного по АДРЕСА_1.

Через відсутності доказів на підтвердження вказаних фактів, висновок суду про вину ОСОБА_3 у виявленій нестачі цінностей, а також стягнення із неї витребуваних позивачем сум, перечить наведеним вище фактичним обставинам справи та суперечить нормам матеріального права, що регламентують спірні правовідносини сторін.

За таких обставин рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, що є підставою для його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог із покладанням на позивача обов'язку відшкодувати, згідно ст. 88 ЦПК України, понесені ОСОБА_3 документально підтверджені судові витрати, серед яких: плата судового збору - 346,94 грн., оплата експертизи - 11975,04 грн., всього 12392 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 901-906 ЦК України, керуючись ст.ст. 88, 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, діючої від імені ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Голопристанського районного суду Херсонської області від 07 листопада 2013 року скасувати і ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків відмовити.

Стягнути із фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати 12392 грн.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий __________ Н.В.Орловська

Судді: __________ В.В.Майданік

__________ О.В.Кутурланова