Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Булгаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення середнього заробітку та компенсацій за час затримки розрахунку, відшкодування моральної та моральної шкоди, -

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення середнього заробітку та компенсацій за час затримки розрахунку, відшкодування моральної та моральної шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка працювала у ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» з 13.11.2001 по 30.09.2014 року, та була звільнена по ч.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату). Відповідач нарахував, але не виплатив їй заробітну плату за період з серпня 2014 по вересень 2014 року. Судовим наказом від 19.11.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто вказані суми, однак відповідач не сплатив позивачці вказану заборгованість. Тому позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку та компенсацію по день винесення рішення, моральну шкоду, яку позивачка оцінює у 10000 грн., матеріальну шкоду яку позивачка оцінює у 899 грн. 51 коп..

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, та не повідомив про причину неявки, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому суд відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи.

Суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка працювала у ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» з 13.11.2001 по 30.09.2014 року, та була звільнена по ч.1 ст. 40 КЗпП України (скорочення штату).

Відповідач нарахував, але не виплатив їй заробітну плату за період з серпня 2014 по вересень 2014 року, компенсацію за невикористану відпустку та вихідну допомогу. Судовим наказом від 19.11.2014 року з відповідача на користь позивачки стягнуто вказані суми, однак відповідач не сплатив позивачці вказану заборгованість.

У відповідності зі ст. 115, 116 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів. При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Згідно ст. 47 КЗпП власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов'язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи. В інших випадках звільнення копія наказу видається на вимогу працівника.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач в порушення вимог ст. 115 КЗпП не сплатив позивачці заробітну плату за серпень, вересень 2014 року, вихідну допомогу при звільненні та компенсацію за невикористану відпустку, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Оскільки відповідач не надав суду довідки про заборгованість по заробітній платі позивачки, суд при розрахунку суми заборгованості виходив з розрахункових листків наданих позивачкою.

Так заборгованість згідно розрахунку суду складає 31526 грн. 79 коп. Вказана сума стягнута з відповідача вказаним вище судовим наказом.

Розрахунок заборгованості по заробітній платі з урахуванням компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати розраховується відповідно до Порядку затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 року, з урахуванням індексу інфляції за період з жовтня 2014 року по січень 2015 року включно, оскільки в нарахуванні при звільненні індекс інфляції був врахований за серпень та вересень 2014 року.

Так сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить: 31526 грн. 79 коп. * 102,4%*101,9%*103,0%*103,1% = 34934 грн. 11 коп. Чистий індекс інфляції за цей період становить 34934 грн. 11 коп. - 31526 грн. 79 коп. = 3407 грн. 32 коп. Та саме ця сума підлягає стягненню.

Розрахунок середнього заробітку провадиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. з відповідними змінами та доповненнями.

Згідно п. 2 зазначеного Порядку обчислення середньої заробітної плати провадиться виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Так середньоденна заробітна плата позивачки складає 380 грн. 50 коп. (15980 грн. 89 коп./42 робочих дня серпня та вересня 2014 року) Весь час затримки розрахунку за період з 01 серпня 2014 року по 11 лютого 2015 року становить 133 робочих дня, таким чином середній заробіток за час затримки розрахунку становить (380 грн. 50 коп. х 133 дні) = 50606 грн. 50 коп. які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у відповідності до ст. 117 КЗпП України.

Суд не може застосувати строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку оскільки зі ст. 117 КЗпП України відповідач повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, що є підставою для стягнення з відповідача вказаного середнього заробітку.

Вирішуючи спір про відшкодування відповідачем моральної шкоди, завданої позивачці несвоєчасною виплатою заробітної плати, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково. Так у відповідності до ст. 233 КЗоТ строк звернення до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди становить три місяці з моменту коли особа дізналась про порушення свого права, в даному випадку з 31.11.2014 року, а звернулася позивач з позовом до суду 21.11.2014 року, таким чином тримісячний строк ще не сплив.

Враховуючи глибину моральних страждань позивачки з приводу несплати їй заробітної плати, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки 1000 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди.

Щодо вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, то вказана вимога не ґрунтується на законі, тому не може бути задоволена.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47, 115, 116, 117, 233 КЗпП, Постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001р., Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995р. з відповідними змінами та доповненнями, ст. 213-215, 224, 225 ЦПК, суд,-

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» про стягнення середнього заробітку та компенсацій за час затримки розрахунку, відшкодування моральної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» () на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) 3407 грн. 32 коп. компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати, 50606 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку, 1000 грн. у відшкодування моральної шкоди завданої невиплатою заробітної плати. Всього 55013 грн. 82 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Одеський нафтопереробний завод» () на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до місцевого суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя