Справа № 190/330/15-ц
Провадження №2/190/220/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м.П"ятихатки

П'ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого-судді Легкошерст Ю.В.,

за учасю секретаря Гук С.Р.,

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача Шишки В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П'ятихатки цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до селянського фермерського господарства «Марія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до селянського фермерського господарства «Марія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві власності належить земельна ділянка площею 5,940 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області. В 2009 році між нею та відповідачем укладено договір оренди землі, згідно якого вона передала відповідачеві у строкове платне користування вказану земельну ділянку строком на 10 років. Відповідно до умов договору орендар зобов'язувався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату у грошовому виразі у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки землі. Проте взяті на себе зобов'язання відповідач не виконав, орендну плату за 2014 рік вона так і не отримала, тому просить розірвати договір оренди у зв'язку з його невиконання та стягнути з СФГ «Марія» заборгованість по виплаті орендної плати в розмірі 5042 грн., подвійну ставку НБУ від простроченої суми в розмірі 264 грн., борг за користування земельним паєм за період з 26.12.2014 року по 24.02.2015 року в розмірі 842 грн; розірвати договір оренди землі та зобов'язати відповідача передати належну їй земельну діляку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі і на підставах викладених в позовній заяві та пояснила, що в 2009 році між нею та СФГ «Марія» був укладений договір оренди земельної ділянки, згідно якого вона передала, а відповідач прийняв в оренду належну їй земельну ділянку. З 2009 року орендну плату відповідач сплачував їй в натуральній формі, дійсно в листопаді 2014 року СФГ «Марія» виплатило їй орендну плату за 2014 рік в натуральній формі. Пшеницю, яку вона отримала в рахунок орендної плати за 2014 рік вона не переважувала, проте вважає, що вага отриманої нею продукції в натуральній формі була значно меншою від тієї ваги, що зазначена в договорі.Факт отримання орендної плати за 2014 рік в натуральній формі визнає, проте підпис на накладній не її, насіння соняшника вона не отримувала, тому і не підписала накладну. Має намір самостійно обробляти земельну ділянку, тому і звернулась до суду з проханням розірвати договір оренди. Крім того, відповідач СФГ «Марія» не надає їй послуги по оранці її присадибної ділянки, чим порушує умови договору.

Представник відповідача СФГ «Марія» Шишка В.Я. в судовому засіданні позов не визнав і пояснив, що між відповідачем та ОСОБА_1 дійсно в 2009 році був укладений договір оренди, який зареєстрований в Жовтоводському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК». Згідно п. 11 вказаного договору орендна плата за користування земельною ділянкою сплачується щороку в натуральній формі, договором передбачено, що форма орендної плати може бути змінена за письмовою згодою сторін, однак позивачка з проханням сплачувати орендну плату в грошовому виразі не зверталась. СФГ «Марія» належним чином виконує умови договору, заборгованості по орендній платі відповідачі не мають. В листопаді 2014 року відповідачем в рахунок орендної плати позивачці нараховано 4 749,53 грн., тобто 3% від нормативно грошової оцінки земельної ділянки станом на 2014 рік та відповідно до нарахованої суми видано 2 тн пшениці та 0,100 тн. соняшника. Позивачка ОСОБА_1 з приводу оранки її присадибної ділянки до СФГ «Марія» не зверталась, у разі її звернення з відповідним проханням СФГ «Марія» згодна компенсувати витрати по оранці присадибної ділянки у грошовому виразі та внести відповідні зміни до договору, оскільки оранку присадибної ділянки вони здійснюють лише мешканцям с. Комісарівка, а позивачка проживає в с. Жовте Пятихатського району Дніпропетровської області. Вважає, що підстави для розірвання договору оренди відсутні, а тому у задоволені позову просить відмовити.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи позивачці ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 5.940 га, що розташована на території Комісарівської сільської ради П'ятихатського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії II-ДП № 070886 /а.с.12/

В 2009 році між ОСОБА_1 та СФГ «Марія» в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_1 передала селянському фермерському господарству «Марія» в строкове платне користування належну їй земельну ділянку строком на 10 років /а.с.9-11/. Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Жовтоводському відділі ДРФ ДП «Центр ДЗК» 24.11.2009 року за № 60, про що мається відповідний запис в договорі.

Передачу земельної ділянки, якою користується відповідач СФГ «Марія» здійснено на підставі акту про прийняття-передачу земельної ділянки, копія якого долучена до матеріалів справи /а.с.111/.

Згідно листа Управління Держземагенства у П'ятихатському районі Дніпропетровської області від 20.01.2014 р. № 01-19/90 нормативно грошова оцінка 1 га ріллі на території Комісарівської сільської ради станом на 2014 рік складала 20831,26 грн./а.с.36/

Згідно ст.1 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Статтею 2 зазначеного Закону передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статею 21 цього Закону встановлено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір та умови орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати передбачено ст. 24 Закону.

Загальні підстави для розірвання договору передбачені статтею 651 ЦК України та включають положення про те, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Підстави припинення договору оренди землі передбачені статтею 31 Закону України "Про оренду землі", зокрема згідно ч.3 цієї статті на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Припинення договору оренди землі шляхом його розірвання врегульовано положеннями ст. 32 Закону України "Про оренду землі".

Відповідно до ч. 1 цієї статті Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Підстави припинення права користування земельною ділянкою передбачені статтею 141 Земельного кодексу України, зокрема, відповідно до п. "д" ч. 1 цієї статті, такою підставою є систематична несплата орендної плати.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 12 грудня 2012 року по справі № 146цс12, договір оренди землі можливо розірвати лише в разі систематичної несплати орендної плати.

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 ставить питання про розірвання договору оренди земельної ділянки, посилаючись на невиконання відповідачем СФГ «Марія» умов договору оренди, зокрема невиплату відповідачем орендної плати за 2014 рік.

Згідно п. 9 Договору оренди орендна плата є договірною та нараховується у грошовому виразі щороку у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 2170,95 грн. На виконання договору оренди орендар СФГ «Марія» взяло на себе зобов'язання протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати орендну плату у натуральній формі у розмірі 2100 кг. до 25 грудня поточного року (п. 11 Договору).

Проте, як встановлено в судовому засіданні та визнано самим позивачем ОСОБА_1, відповідач СФГ «Марія» здійснило їй виплату орендної плати за 2014 рік в листопаді 2014 року, орендна плата була нарахована в грошовому виразі в розмірі 4749,53 грн. та виплачена в натуральній формі. Одержання позивачем орендної плати в натуральній формі підтверджується наданими в судовому засіданні представником відповідача копією довідки про нарахування паїв № М від 03.11.2014 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 нараховано оренду плату в розмірі 4749,53 грн. (до видачі 4037,1 грн.), копією відомості № М від 03.11.2014 року, копією відомості № М від 03.11.2014 року та копією накладної № 2 від 03.11.2014 року про отримання позивачем в рахунок орендної плати пшениці та соняшника на загальну суму 4037,1 грн. /а.с.37-40/. З накладної також вбачається, що претензій до орендаря позивач не пред'являла, посилання позивача на те, що підпис про отримання орендної плати в натуральній формі за 2014 рік на накладній від 03.11.2014 року рік не її є безпідставним, так як позивачем не заявлялось клопотання про призначення почеркознавчої експертизи для визначення належності підпису, а інших переконливих доказів на підтвердження своїх зазначених обставин позивачем не надано.

Таким чином, позивач, в порушення вимог ч.1 ст. 60 ЦПК України в судовому засіданні не довела невиконання відповідачем умов договору, а також не надала доказів систематичної несплати, порушення термінів орендної виплати чи отримання нею орендної плати в натуральній формі не в повному обсязі.

Посилання позивача на те, що договір підлягає розірванню через невиконання орендарем умов п. 40 Договору, вказуючи, що Господарством не надаються послуги по осінній оранці присадибної ділянки є недоведеними та не підтвердженими жодним доказом, і такими, що не можуть слугувати підставою для розірвання договору.

За таких обставин, оцінюючи усі докази, які були досліджені у судовому засіданні у їх сукупності та приймаючи до уваги те, що за результатами розгляду справи факту невиконання умов договору відповідачем СФГ «Марія» не встановлено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

У зв'язку з цим згідно вимог ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню й судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі ст.ст. 15, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 526, 611, 629, 651 ч. 2 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до селянського фермерського господарства «Марія» про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через П"ятихатський районний суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 13 березня 2015 року.

Головуючий-суддя Ю.В. Легкошерст