У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів: Леванчука А.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області, третя особа - Борівська державна нотаріальна контора Борівського району Харківської області, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, на рішення апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2013 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8, який за життя склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною Н.О. в реєстрі за № 458. За вказаним заповітом ОСОБА_8 на випадок своєї смерті заповів їй, ОСОБА_6, належну йому на підставі державного акта серії НОМЕР_1, земельну ділянку загальною площею 4,400 га, розташовану на території Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області.

У встановлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що заповіт є правовстановлюючим документом, крім того, протягом цього часу вона обробляла цю земельну ділянку, проводила посів та збирання сільськогосподарських культур, платила податки, а коли звернулася до нотаріальної контори, їй було роз'яснено, що слід було звернутися із заявою про прийняття спадщини.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_6 просила про визначення їй додаткового терміну для прийняття спадщини за заповітом, складеним ОСОБА_8

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 25 липня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено. Визначено позивачу додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року,- три місяці після набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про відмову ОСОБА_6 в задоволенні позову.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8 За життя ОСОБА_8 склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Мацокіною Н.О. в реєстрі за № 458, за яким на випадок своєї смерті заповів ОСОБА_6 належну йому на підставі державного акта серії НОМЕР_1, земельну ділянку, загальною площею 4,400 га, розташовану на території Богуславської сільської ради Борівського району Харківської області.

Встановлено, що позивач пропустив встановлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця на прийняття спадщини.

В обґрунтування пропущення строку ОСОБА_6 посилалася на те, що вона не звернулася у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що заповіт є правовстановлюючим документом. Крім того, протягом цього часу вона обробляла вказану земельну ділянку, проводила посів та збирання сільськогосподарських культур, платила податки, а коли звернулася до нотаріальної контори, їй було роз'яснено, що слід було звернутися із заявою про прийняття спадщини.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач надав докази поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Під час апеляційного перегляду справи суд апеляційної інстанції встановив, що у померлого ОСОБА_8 є два сина: ОСОБА_10 та ОСОБА_11, про що свідчать свідоцтва про народження останніх (а .с. 56, 57). Згідно копії довідки Богуславської сільської ради від 25 квітня 2007 року ОСОБА_8 постійно проживав і був зареєстрований у АДРЕСА_1 до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року. Разом із ним на день смерті мешкав і здійснював догляд за ним його син ОСОБА_10 (а. с. 34).

Встановивши, що ОСОБА_6 не є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_8, а існують інші спадкоємці - ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та останні не були залучені до участі у справі у якості відповідачів, апеляційний суд дійшов до правильного висновку про скасування з цих підстав рішення місцевого суду та відмову в задоволенні позову ОСОБА_6

Колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ погоджується із таким рішенням суду апеляційної інстанції, враховуючи правовий висновок, який викладений у постанові Верховного Суду України від 21 січня 2015 року, у справі № 6-204цс14, відповідно до якого, виходячи із змісту ст. ст. 11, 33 ЦПК України суд розглядає справи лише в межах заявлених вимог і не може самостійно, без клопотання позивача замінювати первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучати до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення апеляційного суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими й правильність вищезазначених висновків суду не спростовують. За таких обставин рішення суду апеляційної інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником ОСОБА_7, відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.Є. Червинська А.О. Леванчук Л.М. Мазур В.А. Нагорняк Т.О. Писана Головуючий Судді: