Справа №485/1501/14-ц 05.03.2015 05.03.2015 05.03.2015
Провадження № 22ц-784/662/15 Головуючий у 1-й інстанції Лисенко М.Є.
Категорія 56 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
У Х В А Л А

Іменем України

5 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Царюк Л.М.,

при секретарі судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю:

відповідачки ОСОБА_2,

представника відповідачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення

Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2015 року

за позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з позовом про стягнення з ОСОБА_2 44669 грн. 16 коп. матеріальної шкоди.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначала, що з 22 квітня 2014 року відповідачка працювала в магазині «Секонхенд» продавцем - консультантом. З нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність та вона отримала у підзвіт товарно-матеріальні цінності. При інвентаризації проведеної 02 липня 2014 року була виявлена нестача товарно - матеріальних цінностей на 44669 грн. 16 коп.

Посилаючись на те, що відповідачка, продавала товар з порушенням встановлених правил, оскільки здійснювала грошові операції поза касою, та не вжила заходів для збереження переданих їй товарно - матеріальних цінностей, позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 всю суму нестачі.

Рішенням Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2015 року з відповідачки на користь позивачки стягнуто 11167 грн. 29 коп. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, а також 111 грн. 75 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, про відмову в задоволенні позову. На думку апелянта, суд не врахував, що позивачем не доведена наявність нестачі та її вина в цьому. Не взято до уваги, що їй відмовлено в проведенні повторної перевірки, про що вона просила. Не враховано, що, позивачка повинна була зменшити вагу товару на 1051,66 кг, чого зроблено документально не було, та фактично їй передано у підзвіт товар, якого не було.

Позивачка, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просить залишити рішення суду без змін.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З доказів у справі вбачається, що позивачка 22 квітня 2014 року було прийнята приватним підприємцем ОСОБА_4 на роботу продавцем - консультантом, та працювала в магазині «Секонхенд». З відповідачкою було укладено договір про повну матеріальну відповідальність.

За актом прийому - передачі від 22 квітня 2014 року, підписаним між ПП ОСОБА_4 та ОСОБА_2, остання прийняла для реалізації 3574,380 кг. товарно - матеріальних цінностей та суму 214462 грн. 80 коп. Також, 09 та 30 травня 2014 року , позивачка за двома прибутковими накладними прийняла ще 324 кг та 419 кг на суму 19440 грн. та 25140 грн. відповідно ( а.с. 13-14).

Наказом № 1 від 02 липня 2014 року позивачка створила інвентаризаційну комісію, яка того ж числа провела інвентаризацію. Під час її проведення встановлена нестача 744,486 кг товару на суму 44669 грн. 16 коп.

Встановивши, що винним в нестачі є не лише відповідачка, а й інший продавець, суд дійшов висновку, що позивачка повинна нести відповідальність лише за покриття половини шкоди від нестачі. При цьому розмір покриття шкоди, який припадає на відповідачку, за висновками суду повинен бути зменшеним.

Зменшуючи розмір шкоди, суд виходив з того, що у порушення вимог ст. 131 КЗпП України позивачка, як роботодавець, не створила належних умов для нормальної роботи працівників і збереження дорученого їм майна.

В свою чергу, за висновками суду, позивачка не може бути звільненою від матеріальної відповідальності, оскільки працювала в таких умовах та не зверталася до позивача для організації належних умов зберігання товарно - матеріальних цінностей. Тоді як за умовами договору про повну матеріальну відповідальність повинна була повідомляти керівництво підприємства про всі обставини, що загрожують забезпеченню ввірених їй матеріальних цінностей, дбайливо ставитися до переданих на збереження або з іншою метою матеріальних цінностей і вживати заходів для попередження збитків, а також вести облік, складати й передавати у визначеному порядку товарно - грошові та інші звіти про рух та рештки ввірених йому матеріальних цінностей (п.1).

Враховуючи, таким чином, ступень вини відповідачки та конкретну обстановку, за якої було заподіяно шкоду роботодавцю, а також враховуючи відсутність умов для забезпечення збереження товарно - матеріальних цінностей, суд частково задовольнив позовні вимоги, зменшивши розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню у відповідності до ст. 137 КЗпП України до 11167 грн. 29 коп.

Колегія суддів погоджується з висновками суду.

Посилання відповідачки в апеляційній скарзі на недоведеність нестачі суперечать доказам у справі.

Наявність нестачі підтверджено актом прийому - передачі майна від 22 квітня 2014 року, за яким позивачка прийняла у підзвіт 3574,380 кг товару та не заперечувала про його вагу.

Нестача товару була виявлена під час проведення інвентаризації, а в суді доведено, що відповідачка здійснювала торгівлю з порушенням встановлених правил.

За такого, доводи ОСОБА_2 про те, що вона не отримувала вказаного у згаданих документах майна є безпідставними. Надані нею записи від 22 квітня 2014 року про переоблік товару, без підпису позивачки, не можуть свідчити про неправильність даних в акті прийому-передачі відповідачці майна, про який йдеться вище.

ОСОБА_2 приймала участь у проведенні інвентаризації. В суді вона не навела переконливих доказів необхідності контрольної перевірки, що є правом, а не обов'язком відповідної комісії. У зв'язку з чим, суд при визначенні розміру нестачі обґрунтовано спирався на данні інвентаризації.

За викладеного, сама по собі відсутність підпису відповідачки в інвентаризаційної відомості в розділі щодо перевірки підрахунків не звільняє її від цивільно -правової відповідальності через нестачу переданого їй у підзвіт товару.

Враховуючи вказане, колегія суддів вважає, що рішення не підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області від 28 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена в касаційному порядку .

Головуючий:

Судді: