Справа № 500/7704/14-ц
Провадження № 2-з/500/115/15
УХВАЛА

09 грудня 2015 року

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигулін С.М., розглянувши матеріали справи № 500/7704/14-ц за позовом

ОСОБА_1

до

ОСОБА_2

про

стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся із заявою про забезпечення позову та просить накласти арешт на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за № 40 по вул. Пушкіна с. Багате Ізмаїльського району Одеської області.

За результатами дослідження визнається доведеним наступне.

У відповідності до вимог ст. 153 ч.1 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Позовні вимог стосуються стягнення з ОСОБА_2 боргу 88194,98 грн., які складаються з 72050 грн. основного боргу, 4068,36 грн. відсотків, а також 12075,72 грн. інфляційного збільшення суми боргу.

Заочним рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року заочне рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 березня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу скасоване через відсутність довідки, яка підтверджує розмір інфляції, а також на відсутність підстав для стягнення витрат на правову допомогу.

Таким чином розмір боргу відповідачем не оскаржується та визнається доведеним.

Роз'ясненнями п. 16 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що відповідно до частини першої статті 153 ЦПК заява про забезпечення позову розглядається судом у день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. У звязку з цим вжиття заходів забезпечення позову можливе не лише при проведенні попереднього судового засідання, здійсненні процесуальних дій з підготовки справи до судового розгляду чи під час судового розгляду, а й одночасно з відкриттям провадження у справі чи після постановлення такої ухвали.

Вживаючи заходи забезпечення позову, необхідно враховувати розяснення, дані в постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову.

У свою чергу роз'ясненнями п.4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого субєкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З урахуванням вказаного через відсутність заборони щодо накладення арешту на майно, яке належить відповідачеві, заява про забезпечення позову у порядку, передбаченому ст. 152 ч.1 п.1 ЦПК України визнається обгрунтованою.

Відповідно до вимог ст. 153 ч.9,10 ЦПК України ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Керуючись ст. 210 ЦПК України

У Х В А Л И В:

У забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів накласти арешт на належний відповідачеві житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за адресою № 40 по вул. Пушкіна с. Багате Ізмаїльського району Одеської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3