КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4035/14-ц
Провадження № 2/552/21/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про припинення права на частку у праві спільної часткової власності, визнання права власності , зняття з реєстраційного обліку та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю,-

В С Т А Н О В И В:

01.07.2014 року позивачі звернулись до суду із позовом про припинення права на частку у спільному майні відповідача ОСОБА_3 , зняття з реєстраційного обліку відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 Посилались на те, що ОСОБА_2 на підставі договору дарування від 08.10.2011 року належить ? частина житлового будинку АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 08.10.2011 року 1/3 частина цього будинку. Відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.03.1980 року належить 1/6 частина цього будинку. Відповідач ОСОБА_3 та її син, відповідач ОСОБА_4, зареєстровані у спірному будинку, але не проживають. Окрім позивачів по справі у будинку проживають та зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Відповідачі у будинку не проживають, не приймають участі в утриманні будинку та збереженні спільного майна, не сплачують податки та збори, інтересу до будинку та земельної ділянки, на якій він розташований, не проявляють, що змусило їх звернутись до суду із позовними вимогами про припинення права власності ОСОБА_3 на частку у спільному майні та зняття відповідачів з реєстраційного обліку у спірному будинку. Зазначали, що частка відповідача ОСОБА_3 не значна і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користуванням майном є неможливим, припинення права власності ОСОБА_3 не завдасть істотної шкоди її інтересам та членам її сім"ї. Просили припинити право власності на 1/6 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_3, стягнути з позивачів на користь ОСОБА_3 вартість 1/6 частини спірного домоволодіння у розмірі 16 528 грн., визнати за ними право власності по 1/12 частині спірного домоволодіння за кожним у зв"язку з припиненням права власності на 1/6 частину цього домоволодіння за ОСОБА_3, зоборв"язати Управління міграційної служби України у Полтавській області зняти відповідачів з реєстраційного обліку а адресою АДРЕСА_1, стягнути з відповідачів солідарно на їхню користь витрати по справі.

01.08.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічною позовною заявою про усунення їй перешкод у користуванні власністю Посилалась на те, що вона є власником 1/6 частину будинку АДРЕСА_1, а позивачі за первісним позовом перешкоджають користуватись її власністю. Після виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 02.10.2013 року, яким її позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні спірним будинком були задоволені шляхом зобов"язання відповідачів віддати їй ключі від вхідних дверей будинку, вона намагалась зайти до спірного будинку, але відповідачі встановили додатковий замок із тамбуру будинку до житлових приміщень будинку, ключі їй не віддали, а тому вона немає можливості користуватись будинком, що підтверджується актом обстеження від 22.07.2014 року. Просила ухвалити рішення, яким зобов"язати відповідачів усунути їй перешкоди у користуванні власністю, шляхом надання їй ключів від замка на дверях що ведуть із тамбуру до житлових приміщень будинку, зобов"язати відповідачів не встановлювати нових замків без надання їй ключів від них, стягнути витрати по справі, які полягають в оплаті за правову допомогу та оплаті судового збору.

У судовому засідання позивачі та їхній представник, адвокат ОСОБА_7, підтримали первісні позовні вимоги, просили їх задовольнити. Пояснили, що на час отримання у власність 1/6 частини спірного домоволодіння ОСОБА_3 ( на той час прізвище ОСОБА_5" була неповнолітньою. Вже після видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_5, яка була співвласником спірного домоволодіння, отримала на підставі рішення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради № 342 від 03.07.1990 дозвіл на будівництво гаража в блоці із сараєм "Б", сараю - добудови до сараю "Б" , а на підставі рішення № 554 від 14.09.1982 року дозвіл на будівництва сараю - літньої кухні з погребом на два відділення. Саме ОСОБА_5 за власні кошти здійснила будівництво цих господарських, побутових споруд у вказаному домоволодінні. ОСОБА_3 була неповнолітньою , не мала заробітку, власних коштів, отже не могла приймати участі у будівництві цих господарських, побутових споруд, а тому не набула права власності на них. У зв"язку з цим просили стягнути з них на користь ОСОБА_3 вартість 1/6 частини тільки самого будинку без урахування надвірних споруд, які не належать ОСОБА_3. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2014 року № 62 необхідно стягнути з позивачів на користь ОСОБА_3 вартість 1/6 частини житлового будинку літ. "А-1" по АДРЕСА_1, яка визначена 11 047 грн. Зустрічні позовні вимоги не визнали просили відмовити у їх задоволенні. Щодо зустрічних позовних вимог пояснили, що якби ОСОБА_3 зайшла у літню кухню де проживає ОСОБА_5, попросила відчинити булинок вона б мала можливість увійти до житлових приміщень будинку. Однак вона до ОСОБА_5 не заходила, ключі від будинку не просила, а тому не могла попасти до будинку. Просили відмовити у задоволенні зустрічного позову ще із підстав, що вони просили задовольнити їхні позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з"явилась, її інтереси по довіреності у судовому засіданні представляв відповідач ОСОБА_4, який позовні вимоги , які були пред"явлені до ОСОБА_3 та до нього не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, з підстав, що викладені у зустрічній позовній заяві та задовольнити зустрічний позов. Представник позивачів по зустрічному позову, адвокат ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні первісного позову та задовольнити зустрічні позовні вимоги повністю Пояснив, що рішеннями виконкому Київської районної у м. Полтаві ради наданий дозвіл на будівництво господарських споруд у вказаному домоволодінні не тільки ОСОБА_5 а і ОСОБА_3 ( на той час ОСОБА_5). На час дарування своєї частини будинку ОСОБА_5 не оспорювала свідоцтво про право на спадщину, яке видане також і на ім"я ОСОБА_3 та не мала у своєму розпорядженні правовстановлюючого документу про те, що вона була одноосібним власником господарських та надвірних будівель у спірному домоволодінні, із тексту договорів дарування вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали в дар відповідно ? та 1/3 частини спірного житлового будинку , який складається із житлового будинку літ А-1 житловою площею 31.9 кв.м., загальною площею 60.1 кв.м. , господарських-побутових будівель та споруд літня кухня літ. Б, тамбур літ б погріб В, вбиральні літ Д, сарай б1, гараж Г погріб а1, огорожа №1, ворота огорожі №2, колонки питаної. Зустрічні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, що викладені у позовній заяві.

Третя особи , УДМС України в Полтавській області надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Третя особа, ОСОБА_5, надала письмові пояснення, в яких просила задовольнити первісні позовні вимоги та розглядати справу у її відсутність. Пояснила, що ОСОБА_3 участі у будівництві спірних господарських побутових споруд у спірному домоволодінні не приймала.

Третя особа, ОСОБА_6, у судове засідання не з"явилась.

Заслухавши сторони, їх представників, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Установлено, що позивачі за первісним позовом є власниками відповідно ? та 1/3 частини житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 на підставі договорів дарування від 08.10.2011 року.

Зазначені частини будинку вони отримали в дар від ОСОБА_5

ОСОБА_3 є власником 1/6 частини цього будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину від 11.09.1980 року.

У будинку проживають та зареєстровані позивачі за первісним позовом, ОСОБА_9, ОСОБА_6, треті особи ОСОБА_5,ОСОБА_6

ОСОБА_3 разом і своїм сином, відповідачем по справі ОСОБА_4 у будинку не проживають , але зареєстровані за адресою спірного будинку.

Щодо позовних вимог про зобов"язання Управління державної міграційної служби у Полтавській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Вказані позовні вимоги пред"явлені до Управління державної міграційної служби у Полтавській області , однак позивачі визначили УДМС України в Полтавській області третьою особою, а не відповідачем.

Статтею 33 ЦПК України передбачено право суду тільки за клопотанням позивача залучити до участі у справі іншу особу як співвідповідача, але позивачі такого клопотання не заявляли.

Позовні вимоги до третіх осіб не пред"являються.

Окрім того із змісту позовної заяви та пояснень позивачів у судовому засіданні вказані позовні вимоги не обґрунтовані та не зазначені підстави для зняття відповідачів з реєстраційного обліку, а тому вони не можуть бути задоволені.

Щодо позовних вимог про припинення за ОСОБА_3 права власності на 1/6 частину будинку.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників,

якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. 2. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Отже законодавчо визначено, що припинення права на частку у спільному майні можливе при наявності чотирьох умов, перелічених в ч. 1 статті 365 ЦК України.

Позивачі, всупереч вимогам ч. 1 статті 60 ЦПК України, не надали суду доказів про наявність усіх чотирьох умов, передбачених ч. 1 статтею 365 ЦК України, для припинення за ОСОБА_3 права власності на 1/6 частину спірного будинку.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 має у власності інше житлове приміщення, або їй надано у постійне користування житлове приміщення державного чи громадського фонду в якому вона постійно проживає , а тому припинення за нею права власності у спірному будинку завдасть істотної шкоди її інтересам та інтересам її сина, ОСОБА_4

Окрім того не ґрунтуються на законі вимоги позивачів про сплату ОСОБА_3 вартості належної їй 1/6 частини тільки житлового будинку літ. А-1 без урахування господарських та надвірних будівель, оскільки за ОСОБА_3 зареєстроване право власності на 1/6 частину будинку АДРЕСА_1, який в цілому складається із житлового будинку літ А-1 житловою площею 31.9 кв.м., загальною площею 60.1 кв.м. , господарських-побутових будівель та споруд літня кухня літ. Б, тамбур літ б погріб В, вбиральні літ Д, сарай б1, гараж Г погріб а1, огорожа №1, ворота огорожі №2, колонки питаної.

За позивачами по первісному позову також зареєстроване право власності відповідно на ? та 1/3 частину будинку АДРЕСА_1, який в цілому складається із житлового будинку літ А-1 житловою площею 31.9 кв.м., загальною площею 60.1 кв.м. , господарських-побутових будівель та споруд літня кухня літ. Б, тамбур літ б погріб В, вбиральні літ Д, сарай б1, гараж Г погріб а1, огорожа №1, ворота огорожі №2, колонки питаної.

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували за позивачами виключне право власності на господарсько -побутові будівлі та споруди, а саме літню кухню літ. Б, тамбур літ б погріб В, вбиральні літ Д, сарай б1, гараж Г погріб а1, огорожа №1, ворота огорожі №2, колонки питаної позивачі не надали.

Та обставина, що вказані господарські-побутові споруди та будівлі були збудовані у той період, коли ОСОБА_10 не досягла повноліття та не могла приймати участі у їх будівництві не є підставою для задоволення позовних вимог.

ОСОБА_3 є рідною дочкою ОСОБА_5, котра подарувала позивачам належну їй частину спірного домоволодіння та яка за час володіння спірним нерухомим майно не пред"являла до ОСОБА_3 жодних матеріальних претензій щодо спірних господарських побутових споруд та будівель по АДРЕСА_1.

Позивачі отримали в дар відповідно ? та 1/3 частину спірного будинку з відповідними частинами господарських побутових споруд та будівель , що зазначено в договорах дарування та зареєстровано в державному реєстрі прав власності на нерухоме майно.

Вказані позовні вимоги не можуть біти задоволені і тому, що відсутні підстави визначені ч. 2 статті 365 ЦК України, які передбачають можливе припинення за власником його права власності на частку у спільному майні. за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Як вбачається із висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28.11.2014 року № 62 вартість 1/6 частини спірного домоволодіння становить 62414 грн. ( а.с. 148 зворот), а позивачі в несли на депозит ДСА у Полтавській області тільки 16 528 грн. ( а.с.40-42).

Щодо зустрічних позовних вимог, то суд дійшов до висновку про їх часткове задоволення з наступних підстав.

Як зазначено вище ОСОБА_3 є власником 1/6 частини спірного будинку..

Відповідно до вимогч.1 статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та на підставі статті 391 ЦК України вимагати усунення перешкод у здійсненні права користування.

У судовому засіданні встановлено, що після виконання рішення апеляційного суду Полтавської області від 02.10.2013 року, яким позовні вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні спірним будинком були задоволені шляхом зобов"язання відповідачів віддати їй ключі від вхідних дверей будинку, відповідачі знову чинять перешкоди ОСОБА_3 у користуванні її власністю шляхом встановлення замку із тамбуру будинку до житлових приміщень будинку.

Факт відсутності у ОСОБА_3 ключів від дверей що ведуть із тамбуру до житлових приміщень будинку, а значить неможливість ОСОБА_3 користуватись спірним будинком, не заперечували у судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2, своїми поясненнями про те, що якби ОСОБА_3 зайшла у літню кухню та попросила свою маптір відчинити двері, то вона малаб можливість зайти до будинку.

Власник має право на безперешкодне користування своєю власністю , отже ОСОБА_3 має право користуватись належною їй частиною будинку незалежно від того чи їй дадуть ключі від будинку, чи відчинять двері чи ні.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні не спростували того, що ОСОБА_3 не має ключів від дверей які ведуть із тамбуру до житлових приміщень спірного будинку , що позбавляє її можливості безперешкодно входити до будинку та користуватись ним, під час розгляду справи такі ключі ОСОБА_3 не віддали.

Із акту від 02.07.2014 року, що складений членами селищного комітету " Яківці" вбачається, що ОСОБА_3 не мала можливості зайти до належного їй будинку по АДРЕСА_1 ( а.с.119).

Отже наявні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про усунення їй перешкод у користуванні власністю шляхом надання їй ключів від будинку АДРЕСА_1, а саме від замка на дверях, що влаштовані у тамбурі до житлових приміщень будинку.

Щодо позовних вимог про зобов"язання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлювати замків у будинку без надання їй ключів, то вказані вимоги не можуть бути задоволені, оскільки вони стосуються можливого майбутнього порушеного її права, але на час розгляду справи її права в цій частині не порушені.

Оскільки зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 судом задовольняються частково, то суд приходить до висновку про стягнення витрат по справі пропорціонально до задоволених зустрічних позовних вимог, а саме стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_3 витрат пов"язаних з отриманням правової допомоги у розмірі 2500 грн. та судових витрат, по сплаті судового збору у розмірі 2743.60 грн.

Керуючись ст.. 10, 11, 60, 88, 209, 213-215 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_2, ОСОБА_1 усунути ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю шляхом надання ОСОБА_3 ключів від будинку АДРЕСА_1, а саме від замка на дверях, що влаштовані у тамбурі до житлових приміщень будинку.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі по 1371 грн. 80 коп. з кожного.

У задоволенні інших позовних вимог по зустрічній позовній заяві відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Полтави.

Суддя Л.М. Васильєва