Справа № 2-2170/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі :

головуючого - судді Куркана М.М.

при секретарі - Савченко М.М.

з участю представника позивача ПАТ «Марфін Банк» - Євдокімової К.В.

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в смт. Овідіополь, цивільну справу за позовом ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2

«Про стягнення заборгованості за кредитним договором»,-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2011 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та просив стягнути з відповідачів у солідарному порядку на його користь 338 975,16 доларів США та 76 333,58 гр.

Рішенням Овідіопольського районного суду від 29.04.2014 р. позов був задоволений.

Вказане рішення було залишено без змін ухвалою палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області 16.06.2014 р.

Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.12.2014 р. вищевказане рішення Овідіопольського районного суду та вищевказана ухвала апеляційного суду Одеської області в частині позовних вимог ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 були скасовані, а справа в цій частині була передана на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В процесі судового розгляду вказаної справи представник позивача позовні вимоги підтримав. Заявою від 17.02.2015 р. позовні вимоги збільшив (а.с.39 т.3) та просив суд стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 463552,11 доларів США та 4 049 866,85 гр.

Представник відповідача позов не визнав, оскільки вважав, що суд повинен виконати вказівку Вищого спеціалізованого Суду України та Верховного Суду України в частині застосування шестимісячного строку на пред'явлення позивачем вимог до поручителя, яким є особа, яку він представляє.

Заслухавши пояснення сторін, дослідив письмові докази по справі суд вважає, що позов до ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що 12 травня 2008 р. між ПАТ «Марфін Банк» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір в розмірі 300 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік з кінцевим терміном повернення до 11.05.2015 р.

Додатковою угодою №1 до вказаного кредитного договору кінцевий термін повернення кредиту було продовжено до 11.05.2018 р.

Відповідно до п.3.3.2.3. кредитного договору позичальник зобов'язувався повернути кредит у встановлений договором строк при цьому здійснювати погашення кредиту щомісячно згідно з графіком (а.с.10-11 т.1).

На забезпечення виконання цього зобов'язання 12 травня 2008 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки.

Відповідно до п.3.3.2 кредитного договору банк у випадках порушення позичальником будь-якого зобов'язання, передбаченого умовами договору, має право вимагати від нього дострокового повернення кредиту , сплату відсотків за користування кредитом , виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі шляхом направлення повідомлення (а.с.12-13 т.1).

У зв'язку з порушенням позичальником з липня 2008 р. строків сплати чергових платежів ОСОБА_4 та поручителю ОСОБА_2 06.06.2011 р. була направлено вимогу про дострокове повернення кредиту, яку вказані особи отримали відповідно 25 червня 2011 р. та 17 червня 2011 р.

У добровільному порядку ОСОБА_4 та ОСОБА_2 вимогу банка не виконали та допустили заборгованість, яка станом на 08.09.2011 р. складала 338 975,16 доларів США та 76 333 гр., 58 коп., станом же на 16.02.2015 р. складає 463 552,11 доларів США та 4 049 866,85 гр.

Відповідно до ст. 559 ч.4 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого договором поруки. У разі, як порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Отже виходячи з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що вимогу до поручителя, яким є відповідач ОСОБА_2 про виконання ним солідарно з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобов'язанням, оскільки умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами .

Зазначена правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 р. у справі №6-53 цс14, яка згідно сі ст.360-7ЦПК України є обов'язковою для судів.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник, яким є ОСОБА_4 перестала сплачувати чергові платежі з липня 2008 р. (а.с.50-52 т.1), а з вказаним позовом банк звернувся до поручителя ОСОБА_2 у жовтні 2011 р., тобто після спливу шестимісячного строку, у зв'язку з чим позов і не підлягає задоволеною.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 338 ч.4, 360-7 ч.1 ЦПК України, ст.559 ч.4 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ПАТ «Марфін Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №2764/ОF від 12.05.2008 р. 463552,11 доларів США та 4049866,85 гр. - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд на протязі десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: М. М. Куркан