Справа № 2-5916/2010
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2010 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Мазун І.А.,
за участю секретаря Чудновської О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
09.06.2010 року звернувся ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у розмірі 11 180,54 дол.США, що еквівалентно 89 366,06 грн.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №1207-н від 07.02.2007р. ОСОБА_1 отримав кредит у сумі 14 607,00 дол.США, що складає 73 765,35 грн., строком до 07.02.2014р.
В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору банком 07.02.2007р. з ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу. Предметом застави є автомобіль марки NISSAN MICRA, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № SJNFBAK12U2190650, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ-2 ДАІ м.Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 06.02.2007 року, та належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №010918, виданого РЕВ-2 ДАІ м.Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 06.02.2007 року.
В обумовлені кредитним договором строки ОСОБА_1 своїх зобовязань по поверненню кредиту не виконує, у звязку з чим позивач звернувся до суду з зазначеним позовом.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити, справу слухати у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, про що надав письмову заяву.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявлявся, про час та місце судового засідання слухання справи належним чином повідомлявся неодноразово за зазначеною адресою в довідці з адресно-довідкового бюро ГУМВС України в Одеській області, однак як вбачається з поштових довідок судові повістки поверталися до суду за закінченням терміну зберігання.
За таких обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення, згідно до ст.224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з умовами кредитного договору № 1207-н від 07.02.2007р., укладеного між позивачем та ОСОБА_1 банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 14 607,00 дол.США, що складає 73 765,35 грн. строком до 07.02.2014р.
В забезпечення виконання зобовязань по кредитному договору банком 07.02.2007р. з ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу. Предметом застави є автомобіль марки NISSAN MICRA, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № SJNFBAK12U2190650, реєстраційний номер НОМЕР_1, зареєстрований РЕВ-2 ДАІ м.Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 06.02.2007 року, та належний заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії ВНС №010918, виданого РЕВ-2 ДАІ м.Одеси УДАІ ГУМВС України в Одеській області 06.02.2007 року.
Згідно з умовами кредитного договору №1207-н відповідач зобовязався погашати кредит щомісячно в сумі 174,00 дол.США, що складає 878,70 грн. та сплачувати нараховані банком відсотки.
Згідно до п.п. 3.3.1, 3.3.4, 3.3.5, 3.3.6 кредитного договору ОСОБА_1 зобовязалася належним чином виконувати взяті на себе зобовязання, своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань достроково повернути кредит з одночасною сплатою відсотків за фактичний час користування кредитними ресурсами та пені.
Відповідно до п.16 договору застави банк має право у разі порушення позичальником умов кредитного договору здійснити погашення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
Позичальник належним чином прийняті на себе зобовязання по договору не виконувала, що є порушенням Закону України «Про банки та банківську діяльність» та умов кредитного договору.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із частиною 2 статті 1054 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.
Згідно до ст.ст.525, 526 ЦК України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Ст.629 ЦК України передбачає, що договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
У відповідності до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. До судових витрат згідно зі ст.79 ЦПК України відносяться судовий збір та витрати, повязані з розглядом справи, зокрема, витрати на інформаційно-технічне забезпечення.
За таких підстав суд вважає за необхідне позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст.525, 526, 530, 549, 624-625, 629, 1048, 1054 ЦК України, суд -
Позов ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» заборгованість в сумі 11 180 (одинадцять тисяч сто вісімдесят) дол.США, 54 центи, що еквівалентно 89 366 (вісімдесят девять тисяч триста шістдесят шість) грн. 06 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» витрати по оплаті державного мита в розмірі 893 (вісімсот девяносто три) грн. 67 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 (сто двадцять) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення, позивачем в загальному порядку.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН