Справа № 373/2450/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2015 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Реви О.І.

при секретарі Хоменко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення на його користь солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 та Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» матеріальної шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 15 293 грн. 19 коп. та 10 000 грн. 00 коп. моральної шкоди, а також судові витрати, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 14.12.2013 року близько 11:30 год. на автодорозі «Бориспіль Дніпропетровськ», в результаті якої належний йому автомобіль марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1 отримав значні механічні пошкодження.

Відповідно до висновку експерта-товарознавця ОСОБА_4 № 672 від 18.12.2013 року розмір матеріальних збитків становить 37 532 грн. 92 коп. Шкоду йому частково відшкодовано страховиком ОСОБА_3 НАСК «Оранта» у розмірі страхової суми 22 239 грн. 73 коп. Залишок несплаченої суми складає 15 293 грн. 19 коп. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди йому також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням автомобіля та неможливістю протягом тривалого часу ним користуватись, отримуючи стабільний дохід, який є джерелом його існування.

В судове засідання позивач не зявився, направив на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не визнали, оскільки позивач не обґрунтував якими саме спільними діями відповідачів в момент ДТП заподіяно йому шкоду. Окрім того, НАСК «Оранта» було відшкодовано позивачу матеріальні збитки у розмірі 22 239 грн. 73 коп. за договором обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Позивач був згоден з цією сумою шкоди, оскільки висновок експерта-товарознавця ОСОБА_4 № 672, який датований 18.12.2013 року, до НАСК «Оранта він не надав. Позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди також задоволенню не підлягають, оскільки ґрунтуються лише на припущеннях позивача та не знайшли свого обєктивного підтвердження.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що він заявлений до нього безпідставно, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Представник відповідача Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги позивача по стягненню з НАСК «Оранта» завищеної виплати відшкодування на підставі дослідження, яке було замовлено ним на власний розсуд, та повязаних з цим додаткових нарахувань, а також моральної шкоди, представник НАСК «Оранта» не визнав, посилаючись на їх безпідставність, необґрунтованість та незаконність.

Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.

Постановою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 18.02.2014 р. (справа № 373/361/14-п) ОСОБА_2 визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 14.12.2013 року близько 11:30 год. в районі заправки «БРСМ», що розташована по автодорозі «Бориспіль Дніпропетровськ». В результаті порушення ОСОБА_2, який керував автомобілем НОМЕР_2, Правил дорожнього руху було пошкоджено автомобіль НОМЕР_3, що належить ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії САО № 790641, виданого 21.03.2013 року Кременчуцьким ВРЕР ДАІ.

Відповідно до Договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (Поліс АС 7561299) укладеного 07.12.2013 року між ОСОБА_3 та ВАТ НАСК «Оранта», було застраховано цивільну відповідальність володільця забезпеченого транспортного засобу«CHEVROLET Aveo», д/н НОМЕР_4.

18.12.2013 року ОСОБА_1 подав до ВАТ НАСК «Оранта» повідомлення про подію, на підставі якого було проведено огляд пошкодженого автомобіля позивача. За результатами огляду автомобіля було складено 30.01.2014 року звіт дослідження № ВІ0071АА-30.01/5, згідно висновків якого вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склав 22 749 грн. 73 коп. Претензій чи зауважень до проведення огляду пошкодженого автомобіля учасники огляду не предявляли і своїми підписами підтвердили правильність та повноту проведеного огляду. Представником позивача в протоколі (акті) огляду транспортного засобу вказано ОСОБА_6.

На підставі зібраних документів, та у відповідності з вимогами чинного законодавства, НАСК «Оранта» було розраховано розмір страхового відшкодування по зазначеному випадку в розмірі 22 239 грн. 73 коп., оскільки 510 грн. 00 коп. франшиза, суму якої сплачує страхувальник. Вказану суму було в повному розмірі виплачено 10.11.2014 року позивачу, що він визнає та не оспорює, а тому відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України вказана обставина не підлягає доказуванню.

Відповідно до копії висновку експерта-товарознавця ОСОБА_4 № 672 від 18.12.2013 року, що наданий позивачем та складений на його замовлення, розмір матеріальних збитків становить 37 532 грн. 92 коп. Даний висновок не може бути підставою для перегляду розміру страхового відшкодування, оскільки розмір страхового відшкодування НАСК «Оранта» був встановлений відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За цією нормою Закону у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Окрім того, позивачем не надано актів виконаних робіт та платіжних документів про те, що ним було виконано відновлювальний ремонт автомобіля саме на заявлену ним суму. На противагу цьому із наданої ним копії висновку експерта-товарознавця ОСОБА_4 № 672 від 18.12.2013 року вбачається, що вартість відновлювально-ремонтних робіт складає лише 15 408 грн. (12077,50 грн., як вартість ремонтно-відновлювальних робіт + 3330,50 грн.. як вартість нових матеріалів).

Майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала, що врегульовано ст. 1166 ЦК України. Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

В звязку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову щодо майнової шкоди лише у розмірі 510 грн. 00 коп., що становить розмір франшизи, яку має сплатити володілець джерела підвищеної небезпеки, учасник і винуватець ДТП відповідач ОСОБА_2

Вимоги позивача про стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають виходячи з таких підстав. Відповідно до п.21 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» та за змістом ст.611 ЦК України, оскільки правовідносини сторін за договором страхування є зобовязальними, то моральна шкода може бути відшкодована лише тоді, коли це встановлено договором або законом. За правилами ст.23 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. Тому, в даному випадку ні договором, ні законом не передбачено відшкодування моральної шкоди.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 252 грн. 94 коп., що підлягає стягненню на його користь із відповідача ОСОБА_2

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню щодо майнових вимог до ОСОБА_2 в розмірі 510 грн. 00 коп. В задоволенні решти вимог майнового характеру та немайнового характеру до всіх відповідачів суд відмовляє у звязку з недоведеністю позовних вимог в цій частині.

Окремо суд вказує на безпідставність вимоги щодо солідарної відповідальності. Між сторонами виникли деліктні правовідносини і солідарна відповідальність може бути застосована до спірних правовідносин лише у випадку, визначеному ст. 1190 ЦК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 23,29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1166,1187,1190 ЦК України, згідно ст.ст. 10, 60, 88, 212, 213, 215, 226 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (номер платника податків НОМЕР_5) на користь ОСОБА_1 510 (пятсот десять) грн. 00 коп. майнової шкоди та 252 (двісті пятдесят дві) грн. 94 коп. судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Київської області через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Виготовлення повного тексту рішення вчинено 08.12.15 р.

Суддя О.І.Рева