У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси

від 03 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області

від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що з 20 лютого 2009 року він та ОСОБА_4 перебувають у шлюбі. За час спільного проживання у 2012 році родиною прийнято рішення про інвестування грошей родини у будівництво новобудови та купівлю квартири.

06 вересня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сучасні перспективи» (далі - ТОВ «Сучасні перспективи») та

ОСОБА_4 укладений інвестиційний договір про придбання квартири АДРЕСА_1 у розстрочку, відповідно до умов якого остання внесла на рахунок ТОВ «Сучасні перспективи» попередній внесок у розмірі 10 тис. доларів США та щомісяця вносила фіксовану суму грошових коштів у розмірі 1 300 доларів США. Загальна сума коштів сплачених у період з 2012 по 2014 рік склала приблизно 16 тис. доларів США.

Оскільки у 2014 році майновий стан ОСОБА_2 та ОСОБА_4 погіршився, у травні 2014 року інвестиційний договір

від 06 вересня 2012 року розірвано за взаємною згодою сторін, та ТОВ «Сучасні перспективи» було повернуто гроші у розмірі 14 988 доларів США, що еквівалентно 181 355 грн.

Оскільки після розірвання інвестиційного договору ОСОБА_4 привласнила повернуті кошти та розпоряджається ними на власний розсуд, просив стягнути з відповідачки грошові кошти у розмірі 90 677 грн 50 коп.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 03 грудня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позову задовольнити.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Судами першої та апеляційної інстанцій, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно, всебічно досліджено і оцінено обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначено юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює.

Суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ОСОБА_2, перебуваючи з відповідачкою у шлюбі не отримав спірні кошти та розпорядження ними здійснено не в інтересах сім'ї.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М. Ситнік