Справа № 216/3310/15-ц
Провадження № 2/216/1701/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.12.2015 м.Кривий Ріг

Дніпропетровська область

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді Онопченка Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чижикової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради, третя особа Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення частки померлої в спільному сумісному майні та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, зазначаючи, що 5 травня 2005 року померла її мати, ОСОБА_2 У 1966 році вона уклала шлюб і змінила своє прізвище із «Щербакова» на «Смислова». За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, в якому зробила таке розпорядження: «належну мені частку квартири, яка знаходиться в місті Кривому Розі, вулиця Погребняка, будинок № дванадцять квартира сто девяносто чотири заповідаю ОСОБА_1». Станом на сьогоднішній день зазначений заповіт не змінено та не скасовано. Таким чином, спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, складається з 1/2 частки квартири № 194 у буд. № 12 на вул. Погребняка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Наявність вказаного спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 473 від 15.03.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому згідно з розпорядженням органу приватизації від 29.01.1996 року № Ц 76, відповідно до якого спірна квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Згідно із технічним паспортом, виданим КП ДОР «Криворізьке БТІ», вказана квартира: 2-х кімнатна на 4 поверсі 9 поверхового житлового будинку, загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 29,1 кв. м. Після смерті ОСОБА_2 вона фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала разом із нею в указаній квартирі з 1982 року до дня смерті матері. З метою оформлення спадкових прав на квартиру після смерті матері вона звернулась до нотаріальної контори. Однак оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі вона не змогла у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно-квартиру. 13 лютого 2015 року їй на підставі розпорядження Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міськради від 11.02.2015 року №12 було видано дублікат зазначеного свідоцтва про право власності на житло. Проте і після цього завідувач Першої Криворізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 в усній формі відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері у звязку з невідповідністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (квартиру) вимогам чинного законодавства України, а саме відсутність державної реєстрації дублікату свідоцтва про право власності на житло. 24 березня 2015 року вона звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції з заявою про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності на спадкову квартиру. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 № 20345449 від 27 березня 2015 року їй було відмовлено в реєстрації права спільної сумісної власності на квартиру, оскільки одним із співвласників є померла особа ОСОБА_2 Таким чином, станом на сьогоднішній вона не має можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті її матері.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просила визначити, що частка ОСОБА_2 у праві спільної сумісної власності на вказану квартиру становила 1/2 та визнати за нею право власності на 1/2 частку цієї квартири в порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, виконавчий комітет надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, нотаріальна контора надала суду лист про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 5 травня 2005 року померла мати позивача, ОСОБА_2

29 червня 1966 року позивач уклала шлюб із ОСОБА_5 та змінила своє прізвище із «Щербакова» на «Смислова».

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: «належну мені частку квартири, яка знаходиться в місті Кривому Розі, вулиця Погребняка, будинок № дванадцять квартира сто девяносто чотири заповідаю ОСОБА_1».

Спадщина, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2, складається з 1/2 частки квартири № 194 у буд. № 12 на вул. Погребняка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Наявність вказаного спадкового майна підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 473 від 15.03.1996 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Криворізького міськвиконкому згідно з розпорядженням органу приватизації від 29.01.1996 року № Ц 76, відповідно до якого спірна квартира на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Згідно із технічним паспортом, виданим КП ДОР «Криворізьке БТІ», вказана квартира розташована на 4 поверсі 9 поверхового будинку, складається з 2 кімнат, загальною площею 48,4 кв. м, житловою площею 29,1 кв. м.

Після смерті ОСОБА_2 позивач фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала разом із спадкодавцем у вказаній квартирі з 1982 року до дня смерті матері.

З метою оформлення спадкових прав на квартиру після смерті матері позивач звернулась до нотаріальної контори. Однак оформити право власності на спадкове майно в нотаріальній конторі вона не змогла у звязку з втратою оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно-квартиру.

13 лютого 2015 року позивачу на підставі розпорядження Управління благоустрою та житлової політики виконкому Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 11.02.2015 року №12 було видано дублікат зазначеного свідоцтва про право власності на житло.

Проте і після цього в нотаріальній конторі їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері у звязку з невідповідністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно (квартиру) вимогам чинного законодавства України, а саме відсутністю державної реєстрації дублікату свідоцтва про право власності на житло.

24 березня 2015 року позивач звернулась до відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області з заявою про проведення державної реєстрації права спільної сумісної власності на спадкову квартиру.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_4 про відмову в державній реєстрації прав та їх обтяжень № 20345449 від 27 березня 2015 року позивачу було відмовлено в державній реєстрації права спільної сумісної власності на квартиру, оскільки одним із співвласників є померла особа ОСОБА_2

Таким чином, станом на сьогоднішній позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування після смерті її матері.

Згідно зі ст. ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У розумінні положень ч. 2 ст. 370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 є достатньо обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки отримати спадщину в позасудовому порядку не можливо.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 25, 319, 321, 370, 1216-1218, 1233 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-215, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Центрально-Міської районної в місті Кривому Розі Дніпропетровської області ради, третя особа Перша Криворізька державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визначення частки померлої в спільному сумісному майні та визнання права власності на майно в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2, померлої 5 травня 2005 року, у праві спільної сумісної власності на квартиру № 194 у будинку № 12 на вул. Погребняка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області становила 1/2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частку квартири № 194 у будинку № 12 на вул. Погребняка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 5 травня 2005 року.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення суду, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.В. Онопченко