АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Повєткіна В.В.

суддів: Рудь В.В., Ткаченко І.Ю.

при секретарі: Добролюбовій І.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року

за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення суми, -

В с т а н о в и в :

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми посилаючись на те, що в 2012-2013 роках розглядалась цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про зобов'язання прийняти платіж у меншому розмірі, ніж передбачено вимогою. 07.06.2012 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська, розглянувши зазначену цивільну, ухвалив рішення, яким задовольнив позовні вимоги ОСОБА_2, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.03.2013 року вказане рішення від 07.06.2012 року було скасовано та ухвалено нове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на іпотечне нерухоме майно, встановивши вартість предмета іпотеки у розмірі 994.000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4, яка складається з 113.233,60 швейцарських франків, що еквівалентно 529.754,70 грн., відповідно до кредитного договору № 0 від 20.11.2006 року та договору про відступлення права вимоги від 20.06.2008 року. Отже Апеляційний суд Дніпропетровської області визнав за відповідачем право власності на її нерухоме майно, вартістю 994.000,00 грн. в рахунок погашення заборгованості позивача в розмірі 529.754,70 грн., що на 464.245,30 грн. більше ніж фактична заборгованість позивача (т.1 а.с.3-5).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2013 року позовні вимоги задоволено з підстав, передбачених ст.1212 ЦК України (т.1 а.с.97-99).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 року рішення суду першої інстанції залишене без змін (т.1 а.с.177-180).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.11.2014 року судові рішення скасовані з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.236-237).

Уточнивши в квітні 2015 року позовні вимоги, позивач просила суд стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 364.845,30 грн. - перевищення 90 % вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя, які підлягають відшкодуванню іпотекодавцю відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» (т.1 а.с.249-251).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року позовні вимоги - задоволено (т.2 а.с.11-12).

В апеляційній скарзі (т.2 а.с.13-16) ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, оскільки ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» може бути застосована з моменту набуття права власності, тобто з моменту державної реєстрації, яка відбулась 25 грудня 2013 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції встановив, що судовим рішенням звернуто стягнення на належне позивачу нерухоме майно як предмет іпотеки шляхом визнання за відповідачем права власності на це майно за ціною, визначеною на момент такого набуття; у звязку з чим відповідач зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб'єктом оціночної діяльності; у разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов'язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником іпотечного майна за рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.03.2013 року (т.1 а.с.35-37), яке залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26.06.2013 року (т.1 а.с.38-39).

Згідно з звітом про оцінку іпотечного майна станом на 31.10.2013 року його ринкова вартість становить 543675,00 грн. (т.1 а.с.153-160).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на іпотечне майно зареєстроване за відповідачем 25.12.2013 року (т.1 а.с.161).

Доводи апеляційної скарги щодо необхідності врахування вартості предмета іпотеки на час реєстрації відповідачем права власності на предмет іпотеки не можуть бути прийняті до уваги.

За змістом ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається на момент набуття іпотекодержателем предмета іпотеки у власність.

Згідно з рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29.03.2013 року за відповідачем визнано право власності на спірне іпотечне майно та визначено його вартість в розмірі 994000,00 грн. (т.1 а.с.35-37).

Відповідач як іпотекодержатель набув предмет іпотеки у власність на підставі рішення апеляційного суду за вартістю, встановленою рішенням цього суду.

Вказане судове рішення, в тому числі в частині оцінки предмета іпотеки, ОСОБА_2 в касаційному порядку не оскаржене.

Поняття «набуття предмету іпотеки у власність» відповідно до вимог ч.3 ст.37 Закону України «Про іпотеку» не є ідентичним поняттю «виникнення права власності на нерухоме майно» відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки вказаними законами врегульовані різні правовідносини.

З огляду на це колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про необґрунтованість рішення суду першої інстанції є безпідставними, оскільки зводяться до переоцінки доказів.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, надав належну оцінку доказам, які надані суду сторонами, і постановив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

Порушень матеріального і процесуального права при ухваленні судового рішення не допущено.

Тому підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції немає.

У зв'язку з викладеним і керуючись ст.ст.307,308,314,315 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: