Справа №470/650/14-ц 26.02.2015 26.02.2015 26.02.2015
Провадження № 22ц/784/585/15 Головуючий у першій інстанції: Орлова С.Ф.
Категорія 5 Доповідач в апеляційній інстанції: Мурлигіна О.Я.
У Х В А Л А

Іменем України

26 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого: Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І., Леванчука О.М.,

при секретарі судового засідання Кудрі В.М.,

за участі: позивачки ОСОБА_3,

представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від

21 січня 2015 року

за позовом

ОСОБА_3

до

Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернулася з позовом до Березнегуватської селищної ради Березнегуватського району Миколаївської області про визнання права власності за набувальною давністю.

Позивачка зазначала, що з 1979 року постійно проживає та зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1. За записами будинкової книги №2326 для прописки громадян, господарем будинку є її чоловік ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Право власності на вказане майно не за ким не зареєстровано.

Посилаючись на те, що впродовж 35 років вона відкрито, безперервно та добросовісно користується даним житловим будинком, сплачує податок на землю, комунальні послуги та інші обов'язкові платежі, позивачка просила визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок за набувальною давністю.

Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на незаконність вказаного рішення суду, просила його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідач в письмовому повідомленні на адресу апеляційного суду не заперечував проти ухвалення рішення про задоволення позову.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За законодавством України, одним із способів набуття права власності на майно, як на об'єкт цивільних прав, є набувальна давність ( ст. 344 ЦК України), яка поширюється на випадки фактичного безпідставного володіння чужим майном на певних умовах.

Необхідною умовою для застосування положень ЦК України про набувальну давність є наявність майна, яким згідно зі ст. 190 ЦК України є річ, тобто предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов'язки (ст. 179 ЦК України).

В позовній заяві ставиться питання про визнання права власності на річ, житловий будинок.

Відповідно до ст. 380 ЦК України житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного проживання.

Жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території України, утворюють житловий фонд. При чому до житлового фонду не входять нежилі приміщення в жилих будинках, призначені для побутових та інших потреб непромислового характеру ст. 4 ЖК Української РСР.

Виходячи зі змісту ст.ст. 181,182, 331 ЦК України, виникнення права власності на житловий будинок пов'язано з фактом збудування цього будинку з додержанням вимог законодавства, прийняття будинку в експлуатацію, та проведенням його реєстрації.

За вимогами ЦК УРСР, виникнення у громадянина права власності на житловий будинок також було пов'язано з фактом збудування цього будинку з додержанням вимог законодавства, регулюючого порядок забудови та прийняття будинку в експлуатацію.

На підтвердження наявності об'єкту спірних правовідносин - житлового буднику, та свого права власності на будинок позивачка надала копії будинкової книги, в якій зазначено, що господарем будинку є ОСОБА_5 (а.с.9-12), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5). Також позивачка надала довідку Березнегуватської селищної ради №213 про те, що вона, її померлий чоловік та їх спільний син зареєстровані та постійно проживали у спірному будинку з 1981 року. Нею надано технічний паспорт на будинок, складений на її замовлення Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації вперше 4 вересня 2007 року.

Однак, вказані документи не є правовстановлюючими документами на житловий будинок, оскільки не свідчать про його походження та вказують на попереднього власника. Вони не підтверджують відповідності приміщення вказаним вище вимогам закону, та включення приміщення в склад житлового фонду.

Позивачка стверджує, що будинок було придбано її чоловіком ОСОБА_5 у ОСОБА_6 за усною домовленістю, за якою останній надав йому розписку про отримання коштів. Зазначена розписка не збереглася. Договір купівлі-продажу між ними не укладався. Між тим, правовстановлюючих документів на ім'я ОСОБА_6 суду не надано.

Відсутні докази отримання в користування позивачкою, її чоловіком, або іншою особою земельної ділянки під будинком.

За таких обставин, суд дійшов правильних по суті висновків про відсутність правових підстав для визнання права власності на спірний об'єкт, як на житловий будинок, на підставі ст. 344 ЦК України.

У зв'язку з чим обґрунтовано відмовив в замовленні позову.

Доводи позивачки суперечать викладеному. Нею не надано доказів про правовий статус об'єкту, на який вона просить визнати право власності.

Посилання на розписку про купівлю спірного будинку, як доказ добросовісного заволодіння цим майном, також не може бути належною підставою для визнання права власності за правилами ст. 344 ЦК України.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: