№ 468/364/15-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
У Х В А Л А

( про залишення заяви без руху )

16.03.2015 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Муругов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок,

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок.

Відповідно до п. 3, 5 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

З тексту позову вбачається, що житловий будинок в 1984 році позивач отримала в період шлюбу з ОСОБА_2 від колгоспу «Родина», де чоловік позивача працював.

Проте без опису підстав позивач взагалі не вказує в якості учасників справи ані ОСОБА_2, ані колгосп «Родина» (його правонаступник), в позові також відсутні фактичні дані на підтвердження того що вказане господарство було реорганізоване чи ліквідоване.

Позов не містить опису обставин щодо фактичних та правових підстав, за яких колгосп «Родина» вселив сімю позивача у вказаний в позові будинок (купівля-продаж, оренда, надання житла переселенцям, надання житла колгоспному двору і т.д.), не містить даних щодо того за ким в по господарських книгах даний будинок числився до 1984 року.

Позов взагалі не містить опису обставин з їх підтвердженням фактичними даними щодо того, - коли позивач уклала та розірвала шлюб з ОСОБА_2, коли та у звязку з чим вказана особа припинила проживати в будинку, ким та до якого часу працював ОСОБА_2 у колгоспі «Родина», чи був членом колгоспу, що є суттєвим, оскільки таке майно могло належати на праві спільної власності відповідно до норм ст. 22 Кодексу про шлюб та сімю, ст.101, 120 ЦК УРСР, які діяли на час виникнення спірних правовідносин (щодо спільного майна подружжя чи майна колгоспного двору).

З технічного паспорта на будинок вбачається, що окрім власне житлового будинку та окремих спору, збудованих в 1960 році, на території домоволодіння добудовані інші будівлі та споруди в 1989, 1990, 1991 та 2004 роках, а лише господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних).

При цьому, відповідно до п. 37 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Стаття 392 ЦК не регулює правовідносин щодо самочинно збудованого нерухомого майна.

Проте позов не містить опису фактів щодо часу та обставин перебудов та добудов у вказаному домоволодінні та їх погодження контролюючими та дозвільними організаціями і місцевою радою, що б дало підстави вважати про відсутність у вказаній нерухомості самочинного будівництва та вказані перебудови були вчиненні правомірно.

Крім того, позов не містить обґрунтування причин його предявлення до сільської ради без вказівки яким чином відповідач не визнає чи оспорює права позивача, натомість з тексту позову вбачається наявність інших учасників матеріально-правових відносин з-приводу спірного будинку.

У звязку з цим, позивач має додатково викласти обставини вказаних вище фактів та правовідносин, які покладені в основу позову.

За таких обставин відповідно до вимог ч.1 ст.121 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок, підлягає залишенню без руху.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя -

УХ В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Привільненської сільської ради Баштанського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок, - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк для виправлення вказаних в описовій частині ухвали недоліків, який відраховується з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позову без руху.

Розяснити позивачу, що в разі невиконання вказаних в ухвалі вимог, заява буде вважатись неподаною і повернута. Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

СУДДЯ: