Справа № 627/1557/14-ц
03 лютого 2015 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - Вовк Л.В.,
з участю секретаря - Казакової О.С.,
представника позивача - ОСОБА_1,
позивача - ОСОБА_2,
представника третьої особи - Тішакіної Л.В.,
прокурора - Спесивцева М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості за аліментами та неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, третя особа - служба у справах дітей Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області,
У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, стягнення заборгованості за аліментами, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.
В судовому засіданні позивач та її представник змінили позовні вимоги. Прохали в частині позбавлення батьківських прав, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, позов задовольнити. В частині позову про притягнення відповідача до кримінальної відповідальності та стягнення заборгованості по аліментах відмовилися.
Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений завчасно та належним чином, про що свідчить оголошення в газеті «Слобідський край».
Представник третьої особи за дорученням у відкритому судовому засіданні позовні вимоги також підтримав, прохав задовольнити.
Прокурор, в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_5, позов підтримав, прохав задовольнити.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, прийшов до наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з листопада 2004 року. В квітні 2009 року шлюбні відносини припинені.
Від вказаного шлюбу сторони мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Як вбачається зі свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3, виданого 26.03.2004 року Костянтинівською селищною радою, батьками дитини являються ОСОБА_4 та ОСОБА_2.
Позивачка зареєстрована в АДРЕСА_1, але тривалий час проживає в зареєстрованому шлюбі зі своїм чоловіком ОСОБА_8 у його приватному будинку по АДРЕСА_2.
Як вбачається з акту обстеження житлового будинку від 20.07.2014 року, складений в присутності депутата Краснокутської селищної ради та сусідів, умови проживання в будинку по АДРЕСА_2 задовільні, відповідають санітарно-гігієничним нормам, створені всі умови для проживання дитини. В будинку проживають позивачка, її чоловік ОСОБА_8 та діти ОСОБА_5 та ОСОБА_9.
Допитана по справі свідок ОСОБА_10 пояснила в судовому засіданні, що дійсно нею, як депутатом Краснокутської селищної ради, обстежено житловий будинок, де проживає дитина ОСОБА_5. Будинок має всі задовільні умови для проживання дитини. ОСОБА_8 піклується за дитину, цікавиться його шкільним життям, створює всі необхідні умови для повноцінного розвитку малолітньої дитини.
Відповідно до характеристики директора та класного керівника Краснокутської гімназії, ОСОБА_5 навчається в гімназії з 1 класу. Має навчальні досягнення переважно середнього рівня. Рідний батько дитини у вихованні сина не приймає участі, а вітчим відвідує батьківські збори, цікавиться навчанням та поведінкою дитини. Дитина відвідує школу охайним, забезпечений необхідним для навчання.
Допитані по справі свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що відповідач по справі долею дитини не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги не надає. Дитина називає батьком ОСОБА_8.
Висновком №10 комісії з питань захисту прав дитини Краснокутської РДА від 01.12.2014 року, вирішено за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно малолітньої дитини ОСОБА_5, так як піклуванням та вихованням дитини він не займається, життям і здоров'ям не цікавиться, матеріальної допомоги не надає, аліментів не сплачує.
Відповідно до довідки Шелестівської сільської ради Коломацького району Харківської області від 12.12.2014 року, ОСОБА_4 зареєстрований на території Шелестівської сільської ради, але тривалий час працює та мешкає в м.Харкові. Компроментуючих матеріалів сільська рада не має.
Статтею 1 СК України передбачено забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.
Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав.
В силу п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виконання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Позивач просив позбавити відповідача батьківських прав на підставі ч.1 п.2 ст. 164 СК, яка передбачає ухиляння від виконання батьківських обов'язків. Суду достатньо надано доказів позивачем на підтвердження того, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Позбавлення батьківських прав - це водночас і санкція за протиправну, винну поведінку матері або батька. Ухилення від виконання юридичного обов'язку - завжди є актом свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Хлопчик з дня його народження опікувався матір'ю, що між тим, не обмежувало права батька дитини брати участь у вихованні сина та права на особисте спілкування з ним, а також обов'язку утримувати його.
На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо свого сина, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не спілкується з дитиною, не надає матеріальної допомоги.
Крім того, позивач прохає стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стаття 18 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року), закріплює, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Рішенням Краснокутського районного суду Харківської області від 04.09.2008 року, з ОСОБА_4 на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.08.2008 року.

Довідкою державного виконавця Фрунзенського ВДВС ХМУЮ підтверджується, що виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_4 знаходиться на виконанні у вказаному відділі та за період з січня 2011 року по вересень 2014 року загальна сума заборгованості по аліментах складає 20 472,56 грн..

Відповідно до ч.1 ст.196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів.

Визначаючи обсяг та межі відповідальності боржника при утворенні заборгованості, суд враховує, що відповідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та повинні сплачуватися щомісячно, неустойка нараховується на щомісячну заборгованість від суми несплачених аліментів за кожен день за весь час прострочення по день добровільного погашення боргу або на момент стягнення.

Розрахунком неустойки (пені) наданим позивачем, підтверджується, що сума (неустойки) пені у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, складає з січня 2011 року по вересень 2014 року - 8 531,09 грн..

Розрахунок наданий позивачем відповідає вимогам закону. Неустойка (пеня) за вказаний період складає 8531,09 грн.. Саме цю суму необхідно стягнути з відповідача.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 247,25 грн. та понесені судові витрати за оголошення в газеті щодо виклику відповідача в сумі 304,78 грн., що підтверджено квитанціями про сплату. Вказані сплачені витрати у сумі 552,03 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на підставі ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. 164, ст. 196 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно його малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с.Шелестове Коломацького району Харківської області, іден.номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки смт. Червоний Донець Балакліївського району Харківської області, іден.номер НОМЕР_2, неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 8 531 (вісім тисяч п'ятсот тридцять одна) грн. 09 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 сплачені судові витрати у сумі 552 (п'ятсот п'ятдесят дві) грн. 03 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Краснокутський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя: Л. В. Вовк