Провадження 760/9129/13
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.

за участі секретаря- Резніченко Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі , гідності , ділової репутації та стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому з урахуванням уточнень просила визнати недостовірною, такою, що порушує права і свободи, порочать честь, гідність та ділову репутацію, інформацію, викладену у заяві ОСОБА_2 на адресу Міністра внутрішніх прав України Захарченко В.Ю. про порушення кримінального провадження від 29 жовтня 2012 року , а саме:

«...які замість забезпечення належного гуманного ставлення та утримання, створив жахливі умови існування та поставили під загрозу їх життя»;

«...тварини знаходяться у критичному стані з прогнившими копитами без належного медичного огляду та вигулу, годування, що в свою чергу є негуманним та жорстоким поводженням з тваринами»;

«...після огляду жеребців у жовтні 2011 року встановили неналежний стан та радили ОСОБА_1 змінити умови догляду за кіньми, розпочати нормальне годування, вигул та інше, однак чи було здійснено будь-які зміни у порядку утримання ОСОБА_1 їх не повідомляла та більше не викликала»;

«... невиконання власниками жеребців Флагмана та Гороскопа - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обовязків по створенню належного утримання коней, нормального годування та доступу до води, вигулу та періодичного медичного огляду, це призвело до постійних страждань беззахисних тварин, нанесенні їм фізіологічного та психологічного болю та доведення їх до недопустимого стану».

Визнати недостовірною та такою, що порушує ії права і свободи, порочить честь , гідність та ділову репутацію , інформацію викладену у заяві ОСОБА_2 на адресу Міністра внутрішніх справ України Захарченко В.Ю. про порушення кримінального провадження від 25 лютого 2013 року на ім»я Генерального прокурора України, в копії прес-службі 1+1, а також Міністерству внутрішніх справ України, а саме:

«Однак, всі проблеми з належним доглядом коней виникли після переїзду нових власників до АДРЕСА_1. Річ ОСОБА_5, яка навмисно перестала годувати жеребців та належним чином їх утримувати, чим тривалий час завдавала фізіологічних та психологічних страждань, що є негуманним та жорстоким ставленням до тварин»;

«...в порушення встановленого порядку утримання домашніх тварин (коней Флагмана та Гороскопа), діючи з прямим умисно, використовуючи жорстокі методи, що полягали у ненаданні тваринам належного медичного догляду, годування, в тому числі ненадання води, вигулу та інше...»

В обгрунтування позову вказує на те, що 29.10.2012р. до МВС України відповідачем було подано заяву про порушення кримінальної справи в порядку ст. 94, ст. 97 та ст. 98 Кримінально-процесуального кодексу України від 28.12.1960 року № 1001-05 в редакції станом на 29.10.2012р., яка згодом була розміщена на веб- ресурсах.

Як вказує позивач у позові, свої обвинувачення відповідач грунтував на неперевіреній інформації, а тому відомості, що були викладені відповідачем, несуть в собі негативний зміст і не відповідають дійсності.

Позивач зазначає, що в своїй заяві відповідач оперує гучними фразами: «...коні повністю потрапили під нагляд та утримання... ОСОБА_1, яка навмисно перестала годувати жеребців та належним чином їх утримувати», «що є негуманним і жорстоким поводженням з тваринами» та звинуватив ії у вчиненні злочину, передбаченого ст. 299 КК України, вчиненого з «прямим умислом, з використанням жорстоких методів, що полягали у свідомому ненаданні тваринам належного медичного догляду, годування, в т.ч. ненаданні води, вигулу».

Як зазначає позивач , до ії помешкання після заяв відповідача почали навідуватись працівники правоохоронних органів та представники громадськості, чим порушували ії спокій та ритм звичайного життя .

Позов мотивований тим, що внаслідок протиправних дій відповідача ії моральному здоров'ю спричинено значної шкоди, тому що весь період вона була вимушена поновлювати свої порушені права. Крім того, посилається на те, що внаслідок таких дій відповідача ії життя було перенасичене негативними емоціями та переживаннями, викликаними постійним спілкуванням з працівниками правоохоронних органів та загальним засудженням громадськості за те, чого вона не робила.

Окрім того, як вказує позивач відповідач на підтвердження своїх слів жодних належних доказів не надає, а лише посилається на показання так званих «свідків»: ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які не надали достатніх і достовірних доказів своїх свідчень.

Посилається на те, що з метою перевірки даних, описаних в заяві Відповідача 15.01.2013 року в ії приватному домогосподарстві, що знаходиться за адресою: Київська обл., АДРЕСА_1 працівниками відділу ветеринарної міліції ГУ МВС України в Київській області було проведено перевірку, відповідно до якої складено офіційний документ - Акт перевірки в якому було підтверджено належний стан коней та умови їх утримання, чим спростовано викладену в заяві відповідача інформацію та, відповідно, виявлено відсутність складу злочину, передбаченого ст. 299 КК України , а тому даний акт позивач вважає, належним і достатнім доказом того, що інформація, викладена в заяві Відповідача, не відповідає дійсності.

Крім того, позивач посилається , що відповідачем 25.02.2013 року було подано повторну заяву про порушення кримінального провадження проти неї без належного і достатнього доказу на підтвердження своїх обвинувачень. На думку позивача , повторність подання заяви про порушення кримінального провадження відповідачем свідчить про завідомо неправдиве повідомлення у вчиненні злочину.

В спростування звинувачень відповідача, позивач посилається на акт повторної перевірки від 28.03.2013 року умов утримання коней Флагмана та Гороскопа, яким підтверджено висновок попередньої перевірки, що була проведена 15.01.2103 року та надано довідку про огляд жеребців від 28.03.2013 року, яка підтверджує належний стан здоров'я тварин.

Зазначені дії відповідача відповідач вважає неправомірними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, а також порушують визнані Конституцією України та законами України належні їй особисті немайнові права, а тому останній повинен нести визначену законом відповідальність.

В обґрунтування спричиненої моральної шкоди позивач посилається на те, що відповідач, намагаючись протиправно ініціювати проти неї кримінальне провадження, порушив ії конституційні немайнові права, завдав їй душевних страждань та спричинив моральну шкоду.

Позивач посилається, що такі дії відповідача порушили ії ділову репутацію, після ініціювання проти неї кримінального провадження, ії партнери втратили довіру до неї .

Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду визначає - 1,00 грн. (одна гривня 00 копійок), оскільки як зазначає позивач першочергове значення має усвідомлення відповідачем неправомірності своєї поведінки відносно неї та ії близьких, а прийняття судом позитивного рішення сприятиме відновленню довіри ділових партнерів та оточуючих ії людей, а також відновленню ії репутації як порядної людини.

Також, оскільки для вирішення питання про притягнення до відповідальності відповідача, вона змушена була звернутися за правовою допомогою до адвоката ОСОБА_8 та здійснити витрати на отримання правової допомоги у сумі 2000,00 грн. просить стягнути витрати на правову допомогу у зазначеному розмірі.

Відповідно до заочного рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 18 вересня 2013 року позовні вимоги задоволені у повному об»ємі.

В подальшому згідно із ухвалою Солом»янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2014 року заочне рішення скасовано за заявою відповідача та справа призначена до судового розгляду.

В ході розгляду справи після скасування рішення суду, представник позивача підтримав позов та просив його задоволення.

Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали та просили у їх задоволенні відмовити.

В обґрунтування заперечень представник відповідача послався на те, що відповідач є громадянкою України та волонтером при Комунальному підприємстві « Центр ідентифікації безпритульних тварин» . Відповідно до паспорту коня серії АА № 009669 власником коня Флагмана є ТОВ «Інвестиційні спілка України», а не позивачка, а власником коня по кличці Гороскоп, відповідно до його паспорту № 001720 є підприємство « Головний сервісний селекційно-технологічний центр Конепром», а відтак позивачкою не було надано жодного належного та допустимого доказу законності утримання вищевказаних тварин, що вказує на недотримання процедури огляду ветеринарною міліцією коней у 2013 році без присутності власника тварини та складених в результаті Актів.

26.09.2012 року на телеканалі 1+1 під час транслювання телепрограми « ТСН» було оприлюднено сюжет « Коні в неволі» « nttp; 1plus/pl.ua/news/tsn._novini_26_09_2012-09-26-3863) про доведення двох жеребців Флагмана та Гороскопа до фізіологічного та психічного виснаження. В сюжеті повідомляється про те, що коні « …голодні, хворі та цілковито виснажені». При цьому демонструються фотознімки коней до придбання новими власниками та після повтора року неналежного утримання.

Представник відповідача послався на те, що з метою перевірки оприлюдненої інформації в відео сюжеті щодо стану здоров»я, порудку годування, утримання та догляду позивачкою та тваринами, перед тим як звернутись до правоохоронних органів, відповідачка звернулась до ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які з дитинства доглядали коней Флагмана та Гороскопа , які розповіли, що після придбання Флаграмана та Гороскопа позивачка, яка розуміючи потреби коней у належному догляді, перестала годувати жеребців та належним чином їх утримувати, чим тривалий час завдавала фізіологічних та психологічних страждань, що є негуманним та жорстоким ставленням до тварин. На підтвердження слів ОСОБА_7 та тележурналіста, відповідачка попросила у ОСОБА_7 надати письмові пояснення, а також свідчення щодо стану їх здоров»я .

Представник відповідача вказав на те, що відео сюжет національного телеканалу «1+1» бачили мільйони громадян України, а заява була подана відповідачем до МВС і не підлягала розголосу чи копіюванню, а тому не була публічною; інформація викладена відповідачем у заяві від 26.10.2012 року була отримана із загально доступних джерел , а саме з відео сюжету телеканалу 1+1, письмових пояснень фізичних осіб щодо стану здоров`я тварин та Інтернет сайту.

При цьому також представник відповідача вказав на те, що позивачкою надано не автентичний скрінфотознімок з інтернет сайту, оскільки у наданій скрінфотокопії відсутній автор статті.

Також представник відповідача вважав неналежними та допустимими доказами акти відділу ветеринарної міліції, оскільки вона подані у копіях без подання їх оригіналів.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача , заслухавши свідків, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає , виходячи із наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 29.10.2012 року відповідачем ОСОБА_2 було подано на адресу Міністра внутрішніх справ України Захарченко В.Ю. заяву про організацію проведення належної перевірки викладених у заяві фактів, встановлення та розшуку власників жеребців Флагмана та Гороскопа, останнім місцем утримання яких є АДРЕСА_1, а також з метою перевірки стану здоров`я, а також відповідності інженерно-технічним та санітарно-гігієнічним нормам провести обстеження умов утримання жеребців Флагмана та Гороскопа, до перевірки залучивши спеціалістів центрального органу виконавчої влади з питань аграрної політки ( Міністерства аграрної політики України) та Державного департаменту ветеринарної медицини та за результатами перевірки за наявності достатніх підстав вирішити питання щодо притягнення власників жеребців до адміністративної відповідальності за ст.89 КУпАП чи до кримінальної відповідальності за ч.1 статті 299 КК України.

В даній заяві, зокрема, викладено інформацію:

«...які замість забезпечення належного гуманного ставлення та утримання, створив жахливі умови існування та поставили під загрозу їх життя»;

«...тварини знаходяться у критичному стані з прогнившими копитами без належного медичного огляду та вигулу, годування, що в свою чергу є негуманним та жорстоким поводженням з тваринами»;

«...після огляду жеребців у жовтні 2011 року встановили неналежний стан та радили ОСОБА_1 змінити умови догляду за кіньми, розпочати нормальне годування, вигул та інше, однак чи було здійснено будь-які зміни у порядку утримання ОСОБА_1 їх не повідомляла та більше не викликала»;

«... невиконання власниками жеребців Флагмана та Гороскопа - ОСОБА_4 та ОСОБА_1 обовязків по створенню належного утримання коней, нормального годування та доступу до води, вигулу та періодичного медичного огляду, це призвело до постійних страждань беззахисних тварин, нанесенні їм фізіологічного та психологічного болю та доведення їх до недопустимого стану»;

Встановлено, що вищевказана заява подана 29.10.2013 року про порушення кримінальної справи була розміщена на веб-ресурсі, а саме сайті www.change.org.

Встановлено, що 25.02.2013 року відповідачем ОСОБА_2 повторно було подано заяву про порушення кримінального провадження на ім`я Генерального прокурора України , в копії прес-службі « 1+1» , а також Міністерству внутрішніх справ України відповідно до якої відповідач просила внести в порядку ст.214 КПК України відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати судове розслідування щодо ОСОБА_9 за ознаками складу злочину, передбаченого ч.1 статті 229 КК України та провести перевірку стану здоров`я, а також відповідності інженерно-технічним та санітарно-гігієнічним нормам умови утримання коней Флагмана та Гороскопа, залучивши до перевірки спеціалістів центрального органу виконавчої влади з питань аграрної політики ( Міністерства аграрної політки України ) та Державного департаменту ветеринарної медицини).

В дані заяві викладено інформацію :

«Однак, всі проблеми з належним доглядом коней виникли після переїзду нових власників до АДРЕСА_1. Річ ОСОБА_5, яка навмисно перестала годувати жеребців та належним чином їх утримувати, чим тривалий час завдавала фізіологічних та психологічних страждань, що є негуманним та жорстоким ставленням до тварин»;

«...в порушення встановленого порядку утримання домашніх тварин (коней Флагмана та Гороскопа), діючи з прямим умисно, використовуючи жорстокі методи, що полягали у ненаданні тваринам належного медичного догляду, годування, в тому числі ненадання води, вигулу та інше...»

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до Акту складеного Відділом ветеринарної міліції Головного управління МВС України в Київській області 15.01.2013 року за наслідками проведення обстеження приватної садиби позивачки ОСОБА_1 за адресою: Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1 підтверджено належний стан коней та умови їх утримання.

Поширенням інформації є опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Відповідно до ст. 277 ЦК фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до ч. 5 п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Ст. 200 ЦК України визначає, що інформацією є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що мали або мають місце у суспільстві, державі та навколишньому середовищі.

Проте, відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 р. № 8-рп/2003 викладення у листах, заявах, скаргах до правоохоронного органу завідомо неправдивих відомостей тягне за собою відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Судом встановлено, що відповідачем після оприлюднення 26.09.2012 року на телеканалі «1+1» сюжету « Коні в неволі» , щодо незадовільного догляду коней Флагмана та Гороскопа , як волонтером Комунального підприємства « Центр ідентифікації безпритульних тварин» на підставі оприлюдненої інформації, та письмових пояснень ОСОБА_7,ОСОБА_7,ОСОБА_10,ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 було подано заяву про вчинення позивачкою кримінального правопорушення.

Отже, у даному випадку, відповідачем здійснено реалізацію своїх процесуальних прав, відомості викладені відповідачем не можуть розглядатись як поширення неправдивих відомостей, оскільки судом не встановлено, що метою звернення відповідачки із заявою до Генерального прокурора України та Міністерства внутрішніх справ України було приниження честі, гідності та ділової репутації певної особи.

При цьому відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, чітко передбачена спеціальним законом,а тому спростуванню інформація, що міститься в заявах про злочин не підлягає.

Крім того, відповідно до ст.ст. 57, 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як роз*яснено у п. 18 Постанові Пленуму Верховного суду України № 1 від 27.02.2009 р. "Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", згідно з положеннями статті 277 ЦК і статті 10 ЦПК обов*язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача, проте позивач має право подати докази недостовірності поширеної інформації. Позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права.

Відповідно до вимог закону (ч. 4 ст. 277 ЦК) та вказаних вище роз`ясень Пленуму Верховного Суду України, на відповідача в такому випадку покладається обов`язок довести, що поширена інформація є достовірною.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 , яка є професійним ковалем коней, підтвердила незадовільний стан коней. Пояснила, що нею за місцем знаходження коней за адресою проживання позивачки було здійснено обстеження тварин та вона пояснила, коні утримувались у незадовільних умовах, ноги коней були у поганому стані, що вказує на поганий стан їх здоров`я.

Про незадовільне утримання тварин також в судовому засіданні підтвердили свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є за освітою зоотехніками та професійно займаються коневодством.

В той же час суд погоджується із доводами представника відповідача про те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в спростування обставин викладених у заявах ОСОБА_2 обставин, а саме не надано оригіналів або належним чином засвідчених актів Відділу ветеринарної Головного управління МВС України в Київській області від 15.01.2013 року та від 28.03.2013 року щодо належного утримання тварин , які спростовують твердження відповідачки, оскільки всупереч вимогам частини 2 статті 64 ЦПК України позивачем вказані акти подані у копіях.

Відповідно до ст.137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов»язаний витребувати такі докази.

В той же час відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Отже, зважаючи на принцип диспозитивності судового процесу, так як сторонами не заявлено в ході судового розгляду про витребування оригіналів актів, суд подані копії актів як належні та допустимі докази не приймає.

З урахуванням викладеного, у вимогах про визнання недостовірною інформації слід відмовити, а відтак як наслідок не підлягають задоволенню вимоги про стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.23, 277,297,299, 1167ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 р. № 8-рп/2003 ст.ст.10,57-60,209,212 - 215,294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі , гідності , ділової репутації та стягнення моральної шкоди.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня отримання його копії. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час його проголошення, мають право на його оскарження протягом десяти днів з дня його копії.

Суддя: