Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

12 березня 2015 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Черновського Г.В.,

при секретарі - Шнейдкріс А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто", ОСОБА_2 про відшкодування шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 15 грудня 2014 року звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до ПрАТ "УСК "Гарант-Авто", ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 2-7).

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилались на те, що 14 жовтня 2014 року за участю автомобілів Subaru Impreza, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля ЗАЗ ТF6940, д.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, цивільно-правова відповідальність якого застрахована ПрАТ "УСК "Гарант-Авто", відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені зазначені автотранспортні засоби. Винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди у судовому порядку був визнаний водій та власник автомобіля ЗАЗ ТF6940, д.н. НОМЕР_1 - ОСОБА_2 Не зважаючи на зазначене, ПрАТ "УСК "Гарант-Авто" не була задоволена заява позивача про відшкодування матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 14 жовтня 2014 року. У зв'язку з значеним позивач просив суд стягнути на свою користь з ПрАТ "УСК "Гарант-Авто" в рахунок відшкодування матеріальних збитків 23 983,77 грн.; з ОСОБА_2 матеріальні збитки у розмірі 5 998,61 грн. та моральну шкоду у сумі 5 000,00 грн., а також просив суд стягнути з відповідачів витрати по сплаті судового збору (а. с. 2-7).

Представник позивача через канцелярію суду подав заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі (а. с. 56).

Відповідачі в судове засідання не з'явились, своїх представників для участі в розгляді справи не направили, про день, час та місце слухання справи повідомлялись належним чином. За таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України.

Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти:

14 жовтня 2014 року за участю автомобілів Subaru Impreza, д.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля ЗАЗ ТF6940, д.н. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2 відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої були пошкоджені зазначені автотранспортні засоби. Викладені обставини підтверджуються матеріалами справи (а. с. 9, 10).

Постановою Бубушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 листопада 2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 8).

З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля Subaru Impreza, д.н. НОМЕР_2 є ОСОБА_1 (а. с. 15).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля ЗАЗ ТF6940, д.н. НОМЕР_1 застрахована ПрАТ "УСК "Гарант-Авто" відповідно до полісу АС/8665808 (а. с. 11).

Згідно зі звітом про оцінку вартості матеріального збитку , спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 53/10/14 від 01 листопада 2014 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля Subaru Impreza, д.н. НОМЕР_2 становить 23 983,77 грн. (а. с. 16-40).

Судом було встановлено, що 27 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернувся на адресу ПрАТ "УСК "Гарант-Авто" з письмовою заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку із настанням події 14 жовтня 2014 року (а. с. 14).

Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Відповідно до ст.. 6 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з положеннями ст.. 9 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів" страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч. 1 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача ПрАТ "УСК "Гарант-Авто", враховуючи висновок відповідного звіту оцінки вартості збитків, яким вартість матеріальної шкоди власнику пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля визначена у сумі 23983,77 грн., суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з даного відповідача на користь позивача 23983,77 грн.

У задоволенні позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 в частині стягнення матеріальних збитків у сумі 5 998,61 грн., яка складається з: 5 398,61 грн. різниці між сумою відновлювального ремонту автомобіля (29 382,38 грн.) та вартістю матеріального збитку (23 983,77 грн.), а також 600,00 грн. - витрат на складання зазначеного звіту, суд вважає за необхідне відмовити як у необґрунтованих та безпідставних, оскільки розмір матеріального збитку, спричиненого позивачу як власнику пошкодженого транспортного засобу, який встановлений вказаним вище звітом, підлягає стягненню за даним рішенням з ПрАТ "УСК "Гарант-Авто".

Роблячи такий висновок суд виходить з того, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вираховується виходячи з вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу деталей, що замінюються та втрати товарної вартості, внаслідок чого вимоги щодо стягнення різниці між вартістю відновлювального ремонту КТЗ та вартістю матеріального збитку є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Частиною 1 ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Вирішуючи вимоги позивача щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок ДТП йому була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у стані стресу, витраті часу та зусиль для відновлення здоров'я та належного йому транспортного засобу, суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з ОСОБА_2 як винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000, 00 грн.

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача ПрАТ "УСК "Гарант-Авто" судовий збір у сумі 243,60 грн., з ОСОБА_2 - 243,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 22, 24, 25, 29 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів", ст. ст. 22, 549, 551, 614, 624, 624, 979, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 215, 223 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальних збитків 23 983 двадцять три тисячі дев'ятсот вісімдесят три) грн. 77 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 2 000 (дві тисячі) грн.. 00 коп.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з п приватного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "Гарант-Авто" на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243 (двісті сорок три) грн.. 60 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії. В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме: рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой