АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

27 листопада 2015 року суддя Апеляційного суду м. Києва Ящук Т.І., вивчивши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Міжнародна Інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», яка подана представником ОСОБА_2, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ІЦЕНКООксана Григорівна, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про повернення майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно та зобов'язання зареєструвати власність,

встановив:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року відмовлено у задоволенні клопотання ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», ОСОБА_4, треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іценко О.Г., Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про повернення майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності на майно та зобов'язання зареєструвати власність.

Не погоджуючись з ухвалою, представник ПрАТ «Міжнародна інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс» - Раілко С.В. подав апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ст. 295 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, до апеляційної скарги надано квитанцію про сплату судового збору № 40961 в сумі 1218 грн. Однак зазначену квитанцію не можна вважати належним доказом, що підтверджує сплату судового збору за подання апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 26 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 5 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» і відповідних нормативно - правових актів Національного банку України.

Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Однак, квитанція про сплату судового збору, як додана до апеляційної скарги (а.с. 202), не містить підпису уповноваженої посадової особи банку, який скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, застосовується положення ст. 121 цього Кодексу.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу необхідно залишити без руху, а заявнику - надати строк для усунення недоліків, попередивши, що в разі невиконання даної ухвали, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та повернута відповідно до вимог ст. 121 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 121, 295, 297 ЦПК України,

ухвалив :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Міжнародна Інвестиційна компанія «Інтерінвестсервіс», яка подана представником ОСОБА_2, на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 року - залишити без руху та надати апелянту строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що у випадку неусунення недоліків апеляційної скарги у наданий строк, апеляційну скаргу буде визнано неподаною і повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: