Номер провадження: 22-ц/785/8234/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі головуючого Гончаренко В.М.

суддів Комаровської Н.В., Короткова В.Д.,

з участю секретаря Абалдової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2015 року,-

встановила:

23.06.2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 30.05.2009 року між нею та ОСОБА_3 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 343.

Позивач ОСОБА_2 зазначає, що шлюбні відносини між ними фактично припинені. Ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено та подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Представник відповідача, ОСОБА_3 - ОСОБА_4, позов не визнала.

Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 12.08.2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4, вважаючи, що вищезазначене рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить про його скасування.

Заслухавши доповідача, заперечення на доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність i обґрунтованість рішення суду першої iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне їх відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного, подружні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть.

Колегія суддів погоджується з думкою суду першої інстанції та вважає її такою, що заслуговує на увагу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30.05.2009 року між ОСОБА_3 /Ісмаїловою/ Н.А. та ОСОБА_3 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 343 /а.с.4/.

Від шлюбу дітей не має.

В силу ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ст. 24 СК України, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії, одружуватися і засновувати сімю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Встановивши факти та зумовлені ними правовідносини, суд першої інстанції правильно застосував правові норми та ухвалив правильне судове рішення, підстав для скасування якого не вбачається.

Доводи скарги та матеріали справи не дають підстав вважати, що судом при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені статтями 309 ЦПК України, як підстави для скасування рішення.

Відповідач ОСОБА_3 не надав жодних доказів, які б обгрунтовували та підтверджували ті обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення скаржником норм права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.І.ч.1 ст.314 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 12.08.2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий В.М.Гончаренко

Судді Н.В.Комаровська

ОСОБА_5