Справа № 2-680/11
УХВАЛА

09 грудня 2015 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,

при секретарі: Каралюс Т.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просить визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження № 37263990 від 23.12.2013 р. державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 Свої вимоги мотивує тим, що на виконання рішення Залізничного районного суду м. Львова у справі № 2-689, яким зобовязано ЗАТ «Керамічний завод» вселити ОСОБА_1 на ліжко-місце в гуртожиток, 14.02.2011 року було видано виконавчий лист. Ухвалою суду від 22.02.2013 року змінено сторону виконавчого провадження № 37263990 із ЗАТ «Керамічний завод» на територіальну громаду м. Львова в особі Львівської міської ради. 23.12.2013 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та, як підставу, вказано про неможливість виконання рішення суду без участі боржника. Вважає дану постанову необґрунтованою та такою, що не відповідає вимогам закону, просить скаргу задовольнити.

Представник заявниці адвокат ОСОБА_3, яка діє на підставі доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги /а.с.160-162/ надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, скаргу ОСОБА_1 підтримує у повному обсязі, просить її задовольнити.

Суд, ухвалив розглядати скаргу без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки такі були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду скарги, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, в судове засідання не зявилися, причини неявки суд не повідомили.

Вивчивши матеріали справи, оглянувши та дослідивши копії матеріалів виконавчих проваджень за №№ ЄДРВП: 37263990, 43471228, 47848397, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що рішення суду, яке вступило в законну силу є обовязковим для виконання по всій території України.

Відповідно до ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною ОСОБА_3 України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання судових рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, в іншому випадку його рішення, дії або бездіяльність можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження» примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі та його проживання (перебування) у ньому.

Судом встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 13 січня 2011 року вирішено ОСОБА_1, зареєстровану на ІНФОРМАЦІЯ_1, вселити на ліжко-місце у жиле приміщення гуртожитку ЗАТ «Львівській керамічний завод» на вул. Низинній, 17 у м. Львові. На підставі даного рішення суду 13 січня 2011 року видано виконавчий лист № 2-680/2010.

Як вбачається з матеріалів справи № 2-680/11, ухвалою Залізничного районного суду м. Львова 22.02.2013 року задоволено подання державного виконавця Залізничного ВДВС ЛМУЮ про заміну сторони виконавчого провадження із ЗАТ «Керамічний завод» на територіальну громаду м. Львова в особі Львівської міської ради.

Згідно постанови державного виконавця відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2 про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2013 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-680/2010 виданого 14.02.2011 р. Залізничним районним судом м. Львова закінчено на підставі п.11. ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження». Із змісту вказаної постанови вбачається, що постановою державного виконавця від 14.05.2013 р. на боржника (Львівська міська рада) накладено штраф в сумі 680,00 грн. Одночасно, вимогою державного виконавця, повторно зобовязано боржника, відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», виконати рішення суду. Боржником рішення суду не виконано, тому постановою державного виконавця від 29.07.2013р. на боржника накладено штраф в сумі 1360,00 грн. 23.12.2013 р. державним виконавцем скеровано подання (повідомлення ) в Головне управління внутрішніх справ у Львівській області про внесення даних до реєстру досудових розслідувань стосовно боржника за ознаками складу злочину.

Пунктом 11 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону. Згідно ч. 3 ст. 75 вказаного Закону, у разі якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Разом з тим, згідно ч. 3 ст.79 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, повідомленого про день і час вселення, не є перешкодою для виконання рішення про вселення.

Відтак, оскільки стаття 79 Закону України «Про виконавче провадження» не містить вимоги про обовязкову присутність боржника при примусовому виконанні рішення суду про вселення, державним виконавцем не надано суду доказів на обґрунтування протилежного, суд приходить до переконання, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2013р., винесена державним виконавцем відділу ПВР УДВС ГУЮ у Львівській області ОСОБА_2, не відповідає вимогам закону та підлягає скасуванню та дії державного виконавця є неправомірними.

Керуючись ст.ст.208-210, 383-389 ЦПК України, ст.ст. 6, 11, 49, 79 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

у х в а л и в :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.12.2013року по виконавчому провадженню №37263990 .

Постанову про закінчення виконавчого провадження по виконавчому провадженню №37263990, яка винесена від 23.12.2013року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 скасувати як незаконну.

Зобовязати державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області вжити заходів щодо примусового виконання судового рішення за виконавчим листом № 2-680/2010, виданого Залізничним районним судом м. Львова 14.02.2011року по виконавчому провадженню № 37263990.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: Бориславський Ю. Л.