Номер провадження: 22-ц/785/7082/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П.,

ОСОБА_2

при секретарі: Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ Дельта Банк, за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року, -

встановила:

12 січня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ Дельта Банк, в рахунок виконання основного зобовязання ОСОБА_3 щодо оплати заборгованості у розмірі 1 241 383,11 грн. за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 05.03.2007 року, звернути стягнення заборгованості за договором іпотеки № б/н від 05.03.2007 року шляхом передачі іпотекодержателю предмета іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотекодеожателем АТ Дельта Банк на предмет іпотеки, а саме: квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Житловою площею 10,9 кв.м., загальною площею 37.5 кв.м., а також покласти на відповідача всі судові витрати.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року в задоволенні позовної заяви Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність АТ «Дельта Банк» - відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» подало апеляційну скаргу у якій просять рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їхні позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм права.

Сторони в судове засідання не з'явилися. Про час та місце розгляду справи в апеляційному суді повідомлялися належним чином.

Відповідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи не перешкоджає розглядові справи.

Справа розглянута апеляційним судом на підставі ч. 2 ст. 197 та ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з урахування вимог Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті».

Однак погодитись з такими висновками районного суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи, суд неправильно застосував норми матеріального закону.

Судова колегія вважає, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі п.п. 3,4 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції скасовує і ухвалює нове рішення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідачка 5 березня 2007 року отримала від позивача споживчий кредит у сумі 53000 доларів США терміном до 5 березня 2028 року у строки,

встановлені графіком погашення кредиту періодичними щомісячними платежами.( а.с. 7-24).

На забезпечення повернення кредиту відповідачка передала в іпотеку нерухоме майно- квартиру № 19 у будинку № 37 по вул. Ленінградській у м. Одесі. (а.с.25-28) на підставі договору іпотеки від 5 березня 2007 року.

Пунктом 5.3 вказаного договору передбачена можливість застосування передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя на підставі абзацу 2 частини 3 ст. 36 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Відповідачка умови кредитного договору належним чином не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість у сумі: 1241383 грн 11 коп, з яких 629476 грн 94 коп заборгованість за кредитом; 611906 грн 16 коп заборгованість за відсотками, на погашення якої позивач просив звернути стягнення на іпотечне майно шляхом передачі його у власність іпотекодержателю.

Відмовляючи у позові, районний суд не врахував, що мораторій на стягнення майна, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті, не передбачає втрату кредитором права звернення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово його стягувати.

До такого висновку прийшов Верховний суд України, ухвалюючи постанову но цивільній справі № 6-57 цс 15 27 травня 2015 року, у якому зокрема зазначив, що згідно з п. 1 Закону України від 3 червня 2014 року № 1304 VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави, згідно до ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника / майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 м2 для квартири та 250 м2 для житлового будинку.

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобовязання ( п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України), а тому встановлений законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті», не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобовязань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати ( відчужувати без згоди власника).

Оскільки вказаний Закон не зупиняє дії решти нормативно-правових актів, що регулюють забезпечення зобовязань, то і не може бути мотивом для відмови у позові, а є правовою підставою, що унеможливлює вжиття органами і посадовими особами, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, заходів, спрямованих на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, які підпадають під дію його положень на період чинності цього Закону.

Таким чином, Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів у іноземній валюті» є підставою не для відмови у задоволенні позову, підставою для заборони вжиття заходів примусового виконання рішення суду про задоволення такого позову на період дії Закону.

Керуючись: ст. 304; п. 2 ч. 1 ст.307; п.п. 3, 4 ст. 309; ст. 316; 317; 319 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ДельтаБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21 квітня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «ДельтаБанк» задовольнити.

В рахунок виконання основного зобовязання по кредитному договору від 5 березня ОСОБА_4 Олександрівною щодо сплати заборгованості у розмірі 1241383 грн 11 коп, з яких 629476 грн 94 коп заборгованість за кредитом, 611906 грн16 коп заборгованість за відсотками звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 37,5 м2; житловою площею 10,9 м2, належну ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 5 березня 2007 року, шляхом передачі її іпотекодержателю ПАТ «ДельтаБанк» у власність з визнанням за ним права власності на названу квартиру.

В частині звернення стягнення на предмет іпотеки рішення суду не підлягає виконанню на період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого у забезпечення кредитів у іноземній валюті» від 3 червня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ДельтаБанк» судові витрати 3654грн.

Рішення апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту його проголошення але може бути оскаржене протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_5

ОСОБА_6

ОСОБА_2