У Х В А Л А

іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Амеліна В. І., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т. П., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до ОСОБА_4 про повернення транспортного засобу, за касаційною скаргою Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації на рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 08 липня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, Вінницьке обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулися до суду з указаним позовом, у якому зазначали, що оскільки ОСОБА_4 протягом шести місяців з дня смерті свого батька-інваліда - ОСОБА_5 не сплатив до державного бюджету вартість автомобіля ЗАЗ «Сенс» TF 698K-20, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1, з урахуванням розрахункової суми його вартості, то відповідно до п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2007 року № 999 (далі - Порядок), вказаний транспортний засіб підлягає поверненню.

Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 08 липня 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що позивач у суді не довів обставин, на які посилався на обґрунтування своїх вимог.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що на підставі наказу Головного управління праці та соціального захисту населення Вінницької обласної державної адміністрації від 27 вересня 2012 року № 105 батьку відповідача ОСОБА_5 як інваліду І групи безкоштовно надано у користування автомобіль ЗАЗ «Сенс» TF698K-20, 2012 року випуску, кузов № НОМЕР_1 (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер і після його смерті вказаний транспортний засіб залишився у його сина ОСОБА_4, який проживав разом із ним за однією адресою.

Відповідно до розпорядження голови Вінницької облдержадміністрації від 29 грудня 2012 року № 750 зі змінами згідно з розпорядженням від 27 березня 2013 року № 125 Головне управління праці та соціального захисту населення Вінницької облдержадміністрації реорганізовано в Департамент соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що на порушення п. 16 Порядку ОСОБА_4 протягом шести місяців з дня смерті його батька не сплачено вартість автомобіля з урахуванням ступеня його зносу, а добровільно передати автомобіль Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації відповідач відмовляється.

Листом Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації від 28 серпня 2014 року № 04-3841 ОСОБА_4 було повідомлено про необхідність повернення спірного автомобіля у зв'язку з невнесенням за автомобіль відповідної суми на викуп протягом шести місяців з дня смерті його батька ОСОБА_5 (а. с. 13).

Питання про вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом в якості гуманітарної допомоги, вирішується Порядком, пунктом 16 якого передбачено, що після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід який: має підстави для забезпечення автомобілем згідно з п. 3 Порядку; проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації; не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Казначейства, вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.

В іншому випадку автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, повертається (вилучається) головному, районному управлінню соціального захисту населення у повному комплекті.

Вирішуючи спір по суті та відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що відповідач протягом шести місяців після смерті свого батька, а саме - 12 серпня 2014 року, звернувся до Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації із заявою про безоплатне переоформлення на нього спірного автомобіля, проте письмової відповіді про те, яку суму необхідно сплатити та на який рахунок, від відповідача не отримав.

У той же час на порушення приписів ст. ст. 212-214, 303 ЦПК України суди не звернули уваги на те, що положення п. 16 Порядку містить вимогу щодо сплати за автомобіль, який було надано інваліду як гуманітарну допомогу, та встановлює строк, протягом якого член сім'ї інваліда вправі викупити цей автомобіль, а не строк звернення останнього із відповідною заявою щодо переоформлення автомобіля та наміру його викупити.

У матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач після смерті свого батька ОСОБА_5 у встановлений п. 16 Порядку шестимісячний строк сплатив вартість спірного автомобіля і на наявність таких доказів не посилається і сам відповідач.

Посилання відповідача на те, що позивач не повідомив його про залишкову вартість автомобіля та рахунок, на який він має сплатити таку суму, не може свідчити про неправомірність дій позивача, оскільки вказаним Порядком на останнього такого обов'язку не покладено.

У даному випадку, маючи інтерес щодо придбання вказаного автомобіля, саме відповідач у межах визначеного шестимісячного строку мав вчинити дії, спрямовані як на отримання необхідної інформації щодо залишкової вартості автомобіля так і рахунку, на який він має сплатити вказані кошти, так і щодо оплати його вартості.

З огляду на таке висновки судів про недоведеність позивачем обставин, на які він посилався на обґрунтування своїх вимог, - передчасні.

Допущені судами при розгляді справи порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому ухвалені у справі судові рішення не можна визнати законними та обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Департаменту соціальної політики Вінницької обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 06 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 08 липня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. І. Амелін

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

В. О. Савченко