Справа №2-967/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року. Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів та просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 10523,54 грн., з ОСОБА_1 5071,34 грн. та судові витрати.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2013 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування №ПК 001762 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4.

24.12.2013 року на вул. Ярослава Мудрого в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_3

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 31.01.2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3

Відповідно до звіту №10738/92645 з оцінки транспортного засобу від 27.12.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4, становить 11523,54 грн., а відповідно до ремонтної калькуляції №92645 від 27.12.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 15594,88 грн.

Відповідно до розпорядження на виплату страхового відшкодування №92645 від 22.01.2014 року страхове відшкодування було сплачено наступним чином: сума в розмірі 6432,00 грн. була зарахована у сплату недоплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продаж - 02 в м. Києві, а сума розміру 9162,88 грн. була виплачена страхувальнику відповідно до видаткового касового ордеру №512 від 28.01.2014 року.

Таким чином, фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком складають 15594,88 грн.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу №АС/5228324. Згідно з даним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50000,00 грн., при цьому франшиза складає 1000,00 грн.

Оскільки вартість матеріального збитку розрахованого відповідно до звіту №10738/92645 з оцінки транспортного засобу від 27.12.2013 року становить 11523,54 грн., то відповідач ПрАТ «Українська охоронна-страхова компанія» повинна відшкодувати позивачу затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 10523,54 грн. (матеріальна шкода за мінусом франшизи 1000,00 грн.).

Однак, суми грошових коштів в розмірі 10523,54 грн. недостатньо для покриття збитків, яких зазнало АТ «ПРОСТО-страхування» у зв'язку із даною подією.

Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_1 у відповідності до ст. 1194 ЦК України повинен відшкодувати АТ «ПРОСТО-страхування» грошові кошти з розрахунку: 15594,88 грн. - 10523,54 грн. = 5071,34 грн.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання свого представника не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про визнання позову, та просив справу розглядати без участі свого представника.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що ліміт цивільно-правової відповідальності згідно полісу №АС/5228324 становить 50000,00 грн. за шкоду заподіяну майну.

У відповідності до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Сума страхового відшкодування становить 15594,88 грн. Ліміт відповідальності відповідно до полісу більш ніж достатньо для страхової виплати.

На підставі викладеного просив у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши думку представника позивача, відповідача ОСОБА_1, врахувавши заяву відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.12.2013 року між ПрАТ «ПРОСТО-страхування» та ОСОБА_3 було укладено договір страхування №ПК 001762 майнових інтересів власника автомобіля «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4.

24.12.2013 року на вул. Ярослава Мудрого в селі Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області сталася дорожньо - транспортна пригода, за участю автомобіля «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_5, яким керував ОСОБА_1 та автомобіля «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_3

Відповідно до постанови Святошинського районного суду м. Києва від 31.01.2014 року, дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_1

Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно - правові наслідки дій осби, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дії водія ОСОБА_1 вочевидь не відповідали вимогам ПДР України, а тому він, як особа, що керував автомобілем «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_5, внаслідок чого позивач поніс значні матеріальні збитки, є єдиною винною особою дії якої призвели до ДТП.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4, який належить ОСОБА_3

Відповідно до звіту №10738/92645 з оцінки транспортного засобу від 27.12.2013 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4, становить 11523,54 грн.

Відповідно до розпорядження на виплату страхового відшкодування №92645 від 22.01.2014 року страхове відшкодування було сплачено наступним чином: сума в розмірі 6432,00 грн. була зарахована у сплату недоплаченої частини страхової премії шляхом взаємозаліку із Центром продаж - 02 в м. Києві, а сума розміру 9162,88 грн. була виплачена страхувальнику відповідно до видаткового касового ордеру №512 від 28.01.2014 року.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу №АС/5228324. Згідно з даним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50000,00 грн., при цьому франшиза складає 1000,00 грн.

Позивач просив стягнути з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 10523,54 грн. та з ОСОБА_1 5071,34 грн., на що слід зазначити нступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішенням, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утримання бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі ( право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Крім того, оскільки відповідач не відшкодував шкоду в добровільному порядку та згідно з положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач довів ті обставини на які посилався як на підставу своїх позовних вимог, а тому з відповідача ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» на користь позивача підлягають стягненню кошти в розмірі понесених витрат в сумі 10523,54 грн. (за вирахуванням франшизи 1000,00 грн.).

Що стосується позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 затрат по виплаті страхового відшкодування в сумі 5071,34 грн., то слід зазначити наступне.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до ремонтної калькуляції №92645 від 27.12.2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля«Toyota Prado», д.н. НОМЕР_4 становить 15594,88 грн.

Отже, суми грошових коштів у розмірі 10523,54 грн. недостатньо для покриття збитків, яких зазнало АТ «ПРОСТО-страхування» у зв'язку з даною подією, у зв'язку з чим, в порядку ст. 1194 ЦК України ОСОБА_1 має сплатити на користь позивача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) в сумі 5071,34 грн.

Проте, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне.

Статтею 1191 ЦК України передбачено право зворотної вимоги.

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Як встановлено вище, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Fiat Ducato» д.н. НОМЕР_5 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «Українська охоронно-страхова компанія» відповідно до полісу №АС/5228324. Згідно з даним полісом ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50000,00 грн.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Встановлено, що сума страхового відшкодування становить 11523,54 грн., відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу.

Посилання позивача на фактичні витрати, які він поніс, відповідно до ремонтної калькуляції №92645 від 27.12.2013 року в сумі 15594,88 грн., є необґрунтованими, оскільки законом передбачено відшкодування у встановленому порядку саме оціненої шкоди, яка в даному випадку становить 11523,54 грн.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, якщо вважати, що сума страхового відшкодування становить 15594,88 грн., то ліміт відповідальності відповідно до полісу №АС/5228324, більший ніж достатньо для страхової виплати, у зв'язку з чим позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме в межах суми франшизи у розмірі 1000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат.

Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами в рівних частинах, а саме з ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» стягненню підлягає сума судового збору 105,24 грн. та з ОСОБА_1 10,00 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України; ст.ст. 27, 28, 29, 30, 57-58, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 145, на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 10, затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 10523,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 10, затрати по виплаті страхового відшкодування в сумі 1000,00 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», , місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул. Борщагівська, 145, на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 10, судовий збір в сумі 105,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування», , місцезнаходження якого за адресою: м. Київ, вул. Герцена, 10, судовий збір в сумі 10,00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя