Справа № 653/5/15-ц
Провадження № 2/653/124/15
РІШЕННЯ

іменем України

"03" грудня 2015 р. Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді Венглєвської Н.Б.

при секретарі Мустафаєві Ф.А.

представника позивачів ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Генічеськ справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права спадкування та зміну черговості одержання права на спадкування,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять усунути відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від права спадкування за законом майна спадкодавця ОСОБА_7, який помер 02.09.2014 року, визнати за ними право на спадкування усього майна спадкодавця ОСОБА_7, який помер 02.09.2014 року у першій черзі та стягнути понесені судові витрати в сумі 243 гривні 60 копійок. В судовому засіданні позовні вимоги позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_1 повністю підтримали і в обгрунтування їх пояснили, що 02 вересня 2014 року у віці 77 років помер позивачів рідний брат ОСОБА_7 .ОСОБА_8 смерті ОСОБА_7 у першій черзі за законом мають його діти відповідачі по справі ОСОБА_5 і ОСОБА_6, які являються його дітьми від різних шлюбів. В 2003 році їх брат захворів на онкологічне захворювання і протягом 2003-2005 років проходив лікування від даної недуги та боровся з цим захворюванням разом з підтримкою його дружини ОСОБА_9 та їх. В 2007 році захворіла і дружина ОСОБА_7, а 26.09.2008 року вона померла. Фактично з 2007 року вони стали повною мірою опікуватися як за дружиною та і за братом. ОСОБА_8 смерті дружини у брата загострилися всі хвороби, вони взяли на себе усі витрати за комунальні послуги, закупівлю вугілля, дров, заготовки на зиму, закупівлю харчів та готування їжі, а також придбання необхідних ліків, витрачаючи, як пенсію брата так і свої гроші.Починаючи з 2013 року брат перестав самостійно пересуватися та без сторонньої допомоги не міг вийти на вулицю, тобто потребував стороннього догляду, і вони почерзі змушені були ночувати та доглядати за ним. Доглядали за братом до самої його смерті та поховали.Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 не приймали ніякої участі у покращенні становища їх брата, не переймалися його життям і здоровям, не опікувались ним, не надавали йому матеріальної допомоги. Відповідач ОСОБА_6 можливо не міг допомагати батькові, оскільки проживає далеко за межами України, а можливо із-за фінансових труднощів. Відповідачка ж ОСОБА_5 проживає в одному місті з батьком і мала таку можливість здійснювати опіку і догляд за батьком, хоча у них були не зовсім теплі стосунки, після розлучення з її матірю, однак такої допомоги не здійснювала і не опікувалась за батьком. Вважають, що відповідачі своєю бездіяльністю по відношенню до становища батька порушили не лише норми моралі, але й приписи закону, що тягне за собою наслідки у вигляді застосування ч.5 ст.1224 ЦК України, яка передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунута від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який черех похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпосередньому стані, у звязку з чим вони звернулися до суду з даним позовом.Просили задовольнити позов.

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 додатково пояснили, що дійсно вони здійснювали опіку над тяжко хворим їх братом ОСОБА_7, який був у безпорадному стані, так як хворів.Відповідачка ОСОБА_5 не здійснювалда догляд за батьком, який потребував допомоги, хоча вона повинна була його хоча би морально підтримати. Також підтвердили, що дійсно після розлучення з матірю ОСОБА_5 у їх брата були складні і напружені стосунки, також їх брат не говорив їм про те, що йому потрібна допомога дочки.

Відповідачка ОСОБА_5 предявлені позовні вимоги не визнала повністю, заперечувала у задоволенні позову , свої заперечення обгрунтувала наступним, що дійсно являється рідною дочкою ОСОБА_7 і ОСОБА_10 Її батьки розійшлися, коли вона навчалася в 4 класі школи, і їй було 8 ОСОБА_8 розлучення з матірю батько виїхав із м.Генічеська і вона з ним не бачилася і не спілкувалась, також батько не проявляв інтересу відно її життя. Зустрілася вона з батьком вже в 1991 році, коли випадково зустрілися в м.Генічеську, а потім в 1993 році.Спілкування було не тривале, після чого розійшлися, після зустрічі особливо теплих відносин між ними не стало. Про свою хворобу та якісь негаразди при зустрічі батько їй не повідомляв і про допомогу не просив, однак вважає, що спілкування між ними було приємне як для неї так і для батька. В подальшому батько не цікавився нею, а вона його життям. Про те, що він хворів і переніс декілька операцій вона не знала і ніхто із родичів батька їй не повідомляв, що він потребує допомоги. Крім того, у неї також були проблеми зі здоровям, а також у її матері, що потребувала більше часу з її боку на вирішення даних питань. У вересні 2014 року випадково дізналася, що її батько помер. На похорони її не запросили родичі батька і також не повідомили про смерть. Оскільки вона являється спадкоємцем першї черги по закону на майно померлого батька, тому звернулася з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини.Вважає, що це є її законним правом, яким вона скористалась. Доводи позивачів стосовно усунення її від спадкування вважає необгрунтованими. Просила відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідачки за дорученням ОСОБА_2,також вважає, що позовні вимоги позивачів є необгрунтованими, а підстави для усунення відповідачки ОСОБА_5 від спадкування є недоведеними і не грунтуються на законі. Для постановлення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те,що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обовязку щада її надання. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Тобто, ухилення повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Також суд повинен зясувати питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу, а також потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи.Такі докази позивачами не надані, а навпаки позивачі стверджували в судовому засіданні, що їх допомога братові була достатньою, потреби в надані допомоги інших не було, їх брат ніколи не говорив їм,що він бажає, щоб йому надавала допомогу його дочка ОСОБА_5 і син ОСОБА_6 Дані обставини викладені у Листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, на що просив звернути увагу суду.Також просив відмовити в задоволені позову.

Відповідач ОСОБА_6, який був допитаний в порядку окремого судового доручення за місцем проживання, в протоколі допиту позовні вимоги визнав частково, не заперечує від усунення його від права спадкування по закону на майно ОСОБА_7, померлого 02.09.2014 року та визнання права на спадкування за ОСОБА_3, ОСОБА_4 на майно ОСОБА_7 в першій черзі.Заперечував проти відшкодування судових витрат.

Суд вислухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши надані сторонами докази, вважає встановлені слідуючі обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 02.09.2014 року помер ОСОБА_7 Позивачі являються рідними сестрами померлого ОСОБА_7, який проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 та являються спадкоємцями по закону другої черги. Відповідачі по справі являються спадкоємцями по закону першої черги, як діти померлого. ОСОБА_7 був двічі одружений. Від шлюбу з ОСОБА_10 у нього народилась дочка ОСОБА_5 відповідачка по справі.З матірю відповідачки ОСОБА_7 розлучився, коли відповідачка навчалася у школі у 4 класі. ОСОБА_8 розлучення ОСОБА_7 не підтримував стосунків з дочкою і її матірю, деякий час не проживав у м. Генічеську. ОСОБА_8 розлучення став проживати з іншою жінкою ОСОБА_9 Від спільного проживання у них народився син ОСОБА_6, який з батьками не проживав, а проживає в м.Владивосток, Російська Федерація, приїжджав до батьків рідко у відпустку. Також в судовому засіданні встановлено, що в 2003 році ОСОБА_7 тяжко захворів. Переніс три операції. У звязку з хворобами потребував сторонього догляду, а з 2013 року знаходився у безпорадному стані, не міг зовсім себе самостійно обслуговувати. Опіку і догляд за тяжко хворим ОСОБА_7 здійснювали його дружина ОСОБА_9 і сестри ОСОБА_3, ОСОБА_4О, а після смерті дружини тільки його сестри позивачі по справі. Дані обставини підтверджуються медичною амбулаторною карткою ОСОБА_7, довідкою Генічеського центру первинної медико-санітарної допомоги від 09.11.2015 року, якою підтверджено наявність тяжких хвороб та обмеження самообслуговування з використанням допоміжних засобів та за допомогою інших осіб, показаннями свідків ОСОБА_11, ОСОБА_12, які являються сусідами померлого. Також дані свідки підтвердили тот факт, що про існування дочки, яка проживає в м.Генічеську вони не знали і ніколи за життя ОСОБА_7 не бачили і він їм не розповідав про існування дачки.Також в судовому засіданні свідки ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8 пояснили, що дійсно ОСОБА_7 не спілкувався з відповідачкою ОСОБА_5, після розлучення з її матірю. Іноді останні 3-4 роки вони зустрічалися на вулиці, спілкування було нормальне, спокійне і коротке, наіяких претензій один одному вони не висловлювали, також не висловлювали прохання, ОСОБА_7 по батьківські ставився до неї.

У відповідності до ст.ст.202,203 СК України встановлено обовязок повнолітніх дітей утримувати своїх батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги, мають тяжкі звороби, інвалідність або є безпомічнимими. Згідно ст.1224 ч.5 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадньому стані. Статтею 1224 у частинах 2-4 ЦК України зазаначені особи, які усуваються від спадкування на підставі закону, зокрема: батькита повнолітні діти, які ухилялися віід обовязку щодо утримання спадкодавця.

Відповідно до Листа ВССУ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 усунення від права на спадкування спадкоємців зазаконом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. Дл язадоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ст.1224 ч.5 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця в безпорадному стані, потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведенності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунутий від спадкування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який її потребував, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Ухилення, повязане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обовязок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Також підялгає зясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу. Та обставина, що сторони не спілкувалися протягом тривалого часу, не свідчать про факт умисного ухилення від надання допомоги.

З урахуванням вищезазначених вимог закону суд вважає, що позивачі не довели вищезазначені обставини, які би давали підставу усунути від права спадкування відповідачів.В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 дійсно тяжко хворів, а останні два роки перебував, у звязку з хворобою у безпорадному стані, однак опіка і догляд йому надавалась і була для нього достатньою і повною, потреби у дані допомоги ОСОБА_5о. і ОСОБА_6 він не висловлював, що не заперечували в судовому засіданні позивачі по справі. Також не найшло свого підтвердження, що відповідачка здійснювала умисні дії або проявляла бездіяльність на уникнення від обовязку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю. Судом встановлено, що відповідачка не знала, про тяжку хворобу свого батька, так як він їй про це повідомляв, також не повідомляли прозивачі, які здійснювали за ним догляд. З урахуванням вищезазначено суд вважає, що позовні вимоги є необгрунтованими та недоведеними, як це вимагає закон, а саме ст.1224 ч.5 ЦК України, тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, хоча і відповідач ОСОБА_6 визнав позовні вимоги.

Керуючись ст.ст.10,11,60,214-215 ЦПК України, ст.ст.1223, 1224, 1261,1262,1258,1259 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про усунення від права спадкування за законом майна спадкодавця ОСОБА_7, який помер 02.09.2014 року та змінити черговість одержання права на спадкування майна спадкодавця ОСОБА_7, померлого 02.09.2014 року за ОСОБА_3, ОСОБА_4 у першій черзі - відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Генічеського районного суду Херсонської області.

Суддя : Н.Б. Венглєвська