АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1944/15 Справа № 185/7284/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабій С. О. Доповідач - Гайдук В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Калиновського А.Б., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Видюкової С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційні скарги ОСОБА_2 та Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради (далі - КП «Павлоградводоканал»)

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року

у цивільній справі за позовом Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання і водовідведення, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року підприємство звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості по оплаті за послуги водопостачання і водовідведення, зазначаючи, що відповідач ОСОБА_2, яка є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, не в повному обсязі сплачує за надані послуги, у зв'язку з чим станом на 01 липня 2013 року у неї виникла заборгованість перед комунальним підприємством у розмірі 16597,95 грн., яку КП «Павлоградводоканал» просило стягнути з відповідача, а також покласти на нього судові витрати по справі (а.с. 3).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року позовні вимоги було задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «Павлоградводоканал» заборгованість по оплаті за послуги з водопостачання і водовідведення у сумі 10545,07 грн. В решті позову відмовлено, вирішенно питання судових витрат (а.с. 106).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с. 111).

В апеляційній скарзі КП «Павлоградводоканал» також посилається на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні судового рішення, неповне з'ясування судом обставин у справі, у зв'язку з чим ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового про задоволення позовних вимог в повному обсязі (а.с. 132).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених позовних вимог колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та відхилення апеляційної скарги КП «Павлоградводоканал», виходячи з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги та стягуючи заборгованість по оплаті за послуги водопостачання і водовідведення за період з січня 2009 року по червень 2013 року включно, суд першої інстанції виходив з того, що у грудні 2008 року відповідач вчинила платіж на користь позивача, що свідчить про визнання нею боргу та про переривання строку позовної давності.

Проте погодитись з такими висновками суду не можна.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до таких послуг віднесені зокрема комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 та є споживачем послуг з водопостачання і водовідведення за вказаною адресою.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку та даних по особовому рахунку, відкритому на ОСОБА_2, станом на 01 липня 2012 року виникла заборгованість по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення у розмірі 16597,95 грн. (а.с. 5-7).

При цьому, як видно з особового рахунку та наданих відповідачем копій квитанцій (а.с. 45-56), з березня 2011 року ОСОБА_2 здійснює поточні платежі за отримані послуги водопостачання і водовідведення згідно до даних лічильника. Так само, в квитанції від 22 грудня 2011 року вказано, що покази лічильника складають 19 куб.м (а.с. 48 зворот).

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 також зазначає про сплату нею послуг позивача відповідно до даних лічильника за фактично спожиті обсяги води.

Однак, суд першої інстанції на ці обставини достатньої уваги не звернув, унаслідок чого дійшов передчасного висновку про те, що відповідач частковою оплатою послуг фактично визнавала свої зобов'язання перед позивачем.

Разом із тим, відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

З матеріалів цивільної справи наказного провадження № 185/425/13-ц вбачається, що КП «Павлоградводоканал» 14 січня 2013 року звернулось із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за спожиті послуги з водопостачання і водовідведення. 07 лютого 2013 року було видано судовий наказ, а ухвалою суду від 22 березня 2013 року його скасовано за заявою боржника (а.с. 8).

Отже, КП «Павлоградводоканал», звернувшись у січні 2013 року до суду із заявою про видачу судового наказу вчинило дію, передбачену ч. 2 ст. 264 ЦК України, перервавши строк позовної давності, а тому обчислення строку позовної давності до пред'явлених позивачем вимог, починається з січня 2013 року.

Таким чином, відповідно до ст. 264 ЦК України переривання позовної давності можливо лише в межах позовної давності, а не за її межами. Переривання передбачає наявність двох строків позовної давності - до переривання та після нього, після переривання позовна давність починає перебіг заново. Отже, новий строк починає перебіг безпосередньо з того моменту, коли перервався первісний.

За наведених обставин, враховуючи трирічний строк позовної давності й переривання його у січні 2013 року, межі заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити стягнувши з ОСОБА_2 заборгованість за період з 01 січня 2010 року по 01 липня 2013 року в сумі 7623,93 грн. (16597,95 грн. - 8974,02 грн.).

Також, оскаржуване рішення підлягає зміні і в частині стягнення з відповідача судових витрат, оскільки судом першої інстанції на користь позивача у рахунок повернення судового збору було стягнуто 145,74 грн., в той час як позивач сплатив судовий збір у мінімальному розмірі, відповідно до положень Закону України «Про судовий збір» в сумі 229,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2014 року - змінити, стягнувши з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради заборгованість по оплаті послуг з водопостачання і водовідведення за період з 01 січня 2010 року по 01 липня 2013 року в розмірі 7623,93 грн., а також судовий збір в розмірі 229,40 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржено шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: