Провадження № 22ц/790/2503/15 Головуючий 1-ї інст. - Шрамко Л.Л.
Справа № 642/528/15ц Суддя доповідач - Бровченко І.О.
Категорія: про відібрання дитини
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Піддубного Р.М.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2015 року по цивільній справі за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представника органу опіки та піклування, в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відібрання малолітньої дитини та стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2015 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, про відібрання у відповідачки вказаної дитину, без позбавлення її батьківських прав, та стягнути з відповідачки аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з перерахуванням коштів на користь державного виховного закладу для дітей, до якого буде влаштовано дитину.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що на обліку служби у справах дітей Ленінського району перебувають малолітні діти відповідачки: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах. Квартира, в якій мешкає з дітьми відповідачка, потребує ремонту, заміни електродротів, шпалер та інше. До служби у справах дітей надійшла інформація про те, що 1 січня 2015 року о 03 год. 50 хв. від оператора №102 надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 напроти АЗС «ТНК» бригадою швидкої медичної допомоги виявлена дитина, яка знаходилась у колясці на вулиці без супроводу батьків у морозну погоду (-20 градусів). Дитина була влаштована до дитячої лікарні. В ході перевірки встановлено, що в новорічну ніч відповідачка з сином ОСОБА_3 та співмешканцем знаходилась у знайомих за адресою: АДРЕСА_1 , де святкували Новий рік, після сварки зі співмешканцем відповідачка залишила дитину на нього, покинула знайомих і пішла додому. Про зникнення сина відповідачка дізналась о 09 год. від співмешканця ОСОБА_6, який і зателефонував до міліції. 13 січня 2015 року питання про негайне відібрання дитини було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконкому Харківської міської ради. 21 січня 2015 року прийнято рішення про негайне відібрання дитини та тимчасове влаштування її до закладу для дітей відповідно до віку та стану здоров'я.

Позивач зазначає, що на його думку, відповідачка безвідповідально поставилася до долі дитини, завідомо залишила її в небезпечному для життя стані, дитина не мала можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство.

У судовому засіданні представника позивача Путінцева Л.Ю. позов підтримала, пославшись на викладені в позовній заяві обставини. Також зазначила, що відповідачка відвідує дитину в лікарні, забезпечує дитину всім необхідним в лікарні, та після вказаних подій почала ремонт в квартирі. Їй надано рекомендації провести ремонт, зареєструвати шлюб з ОСОБА_8, який є біологічним батьком дітей, якому слід отримати документи.

Відповідачка позов не визнала, пояснила, що любить сина. Вона перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_8, від шлюбу мають двох дітей. Новий рік вони святкували у знайомих, посварились зі співмешканцем, та дитина у колясці залишилась з батьком, а вона пішла додому. Всю ніч вона телефонувала йому, щоб дізнатися де дитина, однак він не відповідав. Вранці вона дізналась, що він зустрічав знайомих та продовжував святкувати, багато випив та заснув, нічого не пам'ятаючи, а люди зателефонували в міліцію, оскільки дитина в колясці перебувала на вулиці. Вона щоденно відвідує дитину в лікарні, піклується про сина, привозить необхідні йому речі, продукти харчування, проводить з ним час, сумує за дитиною та бажає як найшвидше забрати дитину додому. Вони перебувають у скрутному матеріальному становищі, вона отримує близько 3 тис. грн. допомоги на дітей, а співмешканець має тимчасові заробітки. В даний час вони врахували рекомендації позивача, провадять ремонт, придбали всі необхідні матеріали, однак підтримувати бездоганний порядок у квартирі їй важко, оскільки у неї двоє малолітніх дітей. Вона дитину ніколи не кидала напризволяще, та не могла передбачити таку поведінку співмешканця.

Прокурор Тулін Р.А., який вступив у справу в інтересах малолітнього ОСОБА_3, з метою захисту прав та його законних інтересів, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Рішенням Ленінського районного суду м Харкова від 09 лютого 2015 року у задоволені позову Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представника органу опіки та піклування, відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Частиною 1 ст. 170 Сімейного кодексу України передбачено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених п. 2-5 частини першої ст. 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в справі доказами, що відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, має двох малолітніх дітей: доньку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, які перебувають на обліку служби у справах дітей Ленінського району, як такі, що опинились у складних життєвих обставинах.

Листом № 1 від 02 січня 2015 року Харківська міська клінічна багатопрофільна лікарня № 17 повідомила службу у справах дітей про те, що 01 січня 2015 року до педіатричного відділення бригадою швидкої медичної допомоги було доставлено дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. На підставі рапорту працівника міліції Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області дитина була знайдена на вул. Шевченка, 2 без видимих тілесних ушкоджень у дитячому візочку.

Листом начальника СКМСД Київського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківські області №61/20 від 03 січня 2015 року заступника начальника Управління служб у справах дітей повідомлено про те, що 01 січня 2015 року о 03 год. 50 хв. від оператора «102» надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3, напроти АЗС «ТНК» БШМД № 201 виявлена дитина віком біля 5 місяців, яка знаходилась у колясці на вулиці без супроводу батьків у морозну погоду (на вулиці мінус 20 градусів морозу). Дитина була передана до Харківської клінічної лікарні №17. 01 січня 2015 року близько 09 год. 00 хв. до міліції зателефонував ОСОБА_9 щодо зникнення сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. В ході перевірки інформації та опитування ОСОБА_6 було встановлено, що новорічну ніч він разом з цивільною дружиною ОСОБА_3 та спільним сином ОСОБА_3 знаходились у знайомого за адресою: АДРЕСА_1, де святкували Новий Рік. Близько 03 год. 00 хв. між подружжям виник конфлікт на сімейному ґрунті, після чого вони вирішили повернутися додому. По дорозі додому ОСОБА_9 віз коляску з дитиною, а ОСОБА_4 йшла поруч. В ході конфлікту ОСОБА_6 розгнівався на ОСОБА_4 та разом з сином направився в у сторону домоволодінь, залишивши ОСОБА_4, яка пішла додому одна. Тим часом ОСОБА_6 зустрів на вулиці раніше невідому йому компанію людей, з якими на вулиці почав розпивати спиртні напої, після чого внаслідок сильного алкогольного сп'яніння нічого не пам'ятає. Близько 08 год. він прокинувся на станції метро «Київська», про те, що залишив дитину в колясці на вулиці та де саме, не запам'ятав. ОСОБА_6 направився додому, де його чекала ОСОБА_4, після чого звернувся до міліції з приводу зникнення сина. Дитина знаходиться у лікарні, вирішується питання щодо притягнення батьків до відповідальності, інформація направлена до служби у справах дітей (а.с.10).

Про вказані обставини відповідачка та ОСОБА_6 зазначили у своїх письмових поясненнях на адресу начальника служб у справах дітей від 05 січня 2015 року (а.с.11-12).

Як вбачається з акту обстеження умов проживання відповідачки, складеного 6 січня 2015 року працівниками служби у справах дітей (а.с.8), ОСОБА_4 проживає у 2-х житлових кімнатах комунальної квартири АДРЕСА_2 разом з дітьми, матір'ю ОСОБА_10, 1966 року народження, інвалідом 2 групи, та біологічним батьком дітей - ОСОБА_6, який працює неофіційно поваром. Квартира потребує ремонту - стеля з дірками, в одній кімнаті розпочатий ремонт, проведена нова електропроводка, пошпакльовано одну стіну. ОСОБА_6 не має паспорту, зареєстрований в м. Змійові.

Як зазначено у вказаному акті, зі слів матері та бабусі випадок зловживання алкоголем батьками двох дітей одиночний. Самотня мати отримує 2700-2800 грн. щомісячних державних виплат на дітей. Власниками вказаного житла є бабуся (1/3 частина) та мати дітей -2/3 частини.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції було встановлено, що в квартирі розпочато ремонт, встановлена нова сантехніка.

За наслідками обстеження комісією надано наступні рекомендації сім'ї: матері - отримати ідентифікаційний код на малолітню дитину, біологічному батьку у місячний термін отримати новий паспорт та встановити батьківство відносно дітей, до 9 травня 2015 року закінчити ремонт - пофарбувати вікна, двері, поклеїти шпалери та інше. До служби у справах дітей принести копії документів.

З довідки Харківської міської клінічної лікарні №17 від 20 січня 2015 року, вбачається, що відповідачка з 02 січня 2015 року щоденно приходила в педіатричне відділення, цікавилась станом здоров'я своєї дитини - ОСОБА_3, придбавала та передавала необхідні для лікування дитини ліки, засоби гігієни та харчування.

З характеристики відповідачки, наданої Харківським професійним ліцеєм будівництва та комунального господарства вбачається, що вона навчається з 2011 року за професією «манікюрник, педікюрник, візажист». Зарекомендувала себе позитивно, є відповідальною, врівноваженою, стриманою, користується авторитетом серед одногрупників. Не має вад здоров'я. Знаходиться на вільному відвідуванні навчальних занять у зв'язку з доглядом за малолітніми дітьми.

З характеристики ОСОБА_4, наданої дільничним інспектором Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, вбачається, що вона характеризується задовільно, спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживає, до адміністративної або кримінальної відповідальності не притягалась, скарг та заяв відносно неї не надходило.

З характеристики ОСОБА_11, наданої дільничним інспектором Ленінського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, вбачається, що він характеризується задовільно, спиртними напоями не зловживає, наркотичні речовини не вживає, скарг та заяв відносно нього не надходило, із раніше судимими особами зв'язок не підтримує, судимий, перебуває на обліку у кримінально-виконавчій інспекції.

Згідно з сертифікатом Харківського обласного наркологічного диспансеру про проходження профілактичного наркологічного нагляду серії 12 ЯЯХ № 406801 від 03 лютого 2015 року ОСОБА_8 наркологічних захворювань не виявляє.

Матеріали справи не містять доказів, що компетентним державним органом розглядалось питання доцільності та достатності застосування менш суворих заходів, аніж відібрання дитини від матері.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що залишаючи дитину з біологічним батьком, відповідачка не мала намір на залишення дитини в небезпечному для життя та здоров'я стані, а проявила необачність. Належних доказів на підтвердження доводів про те, що відповідачка залишила свою дитину у небезпечному стані, матеріали справи не містять. Доказів неналежного ставлення відповідачки до виховання дітей та догляду за ними, у тому числі за сином ОСОБА_12, суду не надано. Відповідачка усвідомила те, що сталося, про що свідчить її поведінка та піклування про дитину.

Такі висновки рішення суду підтверджені доказами, які досліджені з додержанням вимог цивільно-процесуального закону і яким дана належна оцінка у сукупності з усіма обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції не була врахована винна поведінка ОСОБА_4, яка свідомо залишила свого сина у небезпечному для життя стані повторюють обґрунтування позовних вимог, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, з якою погоджується судова колегія. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Судова колегія враховує, що відповідачка усвідомила свою провину в тому що сталося, щоденно відвідує її та бажає забрати дитину з дитячого закладу, куди на даний час вона поміщена, виконує рекомендації, які їй були надані органами опіки та піклування. З акту обстеження умов проживання від 18 лютого 2015 року вбачається, що в квартирі розпочато косметичний ремонт, замінено електропроводку, частина каналізації, прошпакльовані стіни. Батьки постійно відвідують сина ОСОБА_12 у дитячому будинку. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 вступили до шлюбу, останній встановив батьківство відносно двох малолітніх дітей, отримав паспорт. Між подружжям порозуміння (а.с. 50).

Дані про те, що квартира потребує ремонту, з урахуванням матеріального стану відповідачки, не може бути підставою для відібрання дітей. Також в матеріалах справи відсутні допустимі докази, які підтверджують невідповідність житлових умов санітарним нормам.

Крім того, матеріали справи не містять доказів, що батьки ОСОБА_3 ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводиться з сином, є хронічними алкоголіками чи наркоманами, вдаються до експлуатації дитини або примушують її до жебракування чи бродяжництва.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвалу суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: