Номер провадження: 22-ц/785/2090/15
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року щодо судового збору у справі за позовом ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовною заявою до Одеської міської ради про визнання права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року позовна заява ОСОБА_2 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - залишена без руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить частково змінити ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року, та виключити із описової частини зобов'язання здійснити оплату судового збору, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

У судове засідання сторони не з'явилися.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За правилами ст. 312 ч.1п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Із оскарженої частини ухвали, що стосується судових витрат, вбачається, що суддя суду першої інстанції, залишаючи позов без руху, виходив з того, що позовна заява повинна бути оплачена судовим збором у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

З таким висновком судді погоджується і колегія суддів.

Із поданої позивачем позовної заяви вбачається, що позивач заявив матеріально- правову вимогу, тобто вимогу майнового характеру, оскільки ставить питання про визнання за ним права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позивач не надав суду квитанцію чи інший документ про сплату судового збору

За правилами ст.ст. 119 ч.5, 121 ч.1 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору; та у разі несплати судового збору суддя постановляє ухвалу про залишення заяви без руху. Згідно з преамбулою Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі Закону № 3674-VI) саме цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ст.4 Закону № 3674-VI за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

Перелік осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору визначено в ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог позивача в згаданому переліку немає, від сплати судового збору він не звільнений. А тому відповідачу дійсно належить сплатити судовий збір у розмірі 1% від вартості ? частини спірної квартири та надати суду відповідний платіжний документ.

Враховуючи наведене, посилання позивача в апеляційній скарзі на п.16 ч.1. ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.1993 року №7-93 "Про державне мито", на те, що від сплати державного мита звільняються громадяни - за видачу їм свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно колегія суддів визнає неспроможними. Зазначений Декрет питання справляння судового збору не регулює. А крім того, вимоги позивача не стосуються видачі свідоцтва про право на спадщину, а є матеріально-правовими про визнання права власності. І тільки у разі доведення поганого майнового стану позивач може ставити перед судом питання про відстрочку, розстрочку сплати судового збору, зменшення або звільнення від оплати, у порядку визначеному ст.82 ЦПК України.

За таких обставин, ухвала судді є правильною, в межах оскарження постановлена (в частині зобов'язання сплатити судовий збір) з додержанням вимог закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали судді відсутні.

При подачі апеляційної скарги позивачем не у повному обсязі було сплачено судовий збір, який підлягав сплаті у сумі 121,80 грн., на підставі ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а тому слід достягнути судовий збір у сумі 60,90 грн..

Керуючись ст. ст. 303,307,312-315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу судді Суворовського районного суду м. Одеси від 04 грудня 2014 року щодо судового збору залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави недоплачений при подачі апеляційної скарги судовий збір у сумі 60 грн. 90 коп.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: М.В.Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова

А.І. Дрішлюк