У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О.,Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», подану представником ОСОБА_8, на рішення апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2009 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» звернулося з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами.

Позивач посилався на те, що 26 грудня 2007 року між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» (далі - ЗАТ «ОТП Банк»), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк»), та ОСОБА_6 було укладено договір № ML-704/009/2007, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 215 000 доларів США зі сплатою відсотків у відповідних розмірах з кінцевою датою погашення кредиту до 26 грудня 2022 року.

У цей же день, у забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № SR-704/009/2007.

Однак зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_6 виконані не були, у зв'язку з чим станом на 6 жовтня 2009 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 1 850 051 грн 86 коп., яку банк просив стягнути у судовому порядку.

У грудні 2009 року позивач уточнив свої позовні вимоги, посилався на те, що 29 березня 2006 року було укладено договір № CL 700/1189/2006, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 23 228 доларів США зі сплатою 12% річних та строком повернення цих коштів до 25 березня 2011 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором було укладено договір застави № PCL 700/1189/2006, предметом якого є легковий автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC, номерний знак НОМЕР_1.

Однак умови кредитного договору виконані не були, у зв'язку з чим станом на 27 листопада 2009 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 109 528 грн 73 коп.

8 червня 2006 року укладено договір № ML 700/492/2006, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 100 000 доларів США зі сплатою 11% річних та строком повернення цих коштів до 8 червня 2021 року.

Цього ж дня з ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки № PML 700/492/2006/1, предметом якого є належна на праві власності останньому квартира АДРЕСА_1.

Проте умови кредитного договору виконані не були, у зв'язку з чим станом на 27 листопада 2009 року утворилася заборгованість у загальному розмірі 835 642 грн 46 коп.

Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просив також стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за договорами кредиту № CL 700/1189/2006 у розмірі 109 528 грн 73 коп. та № ML 700/492/2006 у розмірі 835 642 грн 46 коп.

В уточнених у листопаді 2010 року вимогах позивач просив стягнути заборгованість за договором кредиту № ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у розмірі 224 066 доларів США 08 центи, що еквівалентно 1 772 340 грн 28 коп. (тіло кредиту з відсотками), 93 002 грн 17 коп. штрафних санкцій з відповідачів у солідарному порядку та з ОСОБА_6 заборгованість за договорами кредиту № CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн 94 грн. та № ML 700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 102 695 доларів США 76 центи, що еквівалентно 812 313 грн 19 коп.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» замінено на ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня

2013 року, уточненим ухвалою цього ж суду від 14 березня 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту № ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у загальному розмірі 1 865 342 грн 45 коп. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту № ML 700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 812 313 грн 19 коп. Вирішено питання про судові витрати. У решті позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року та додатковим рішенням цього ж суду від 19 серпня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року скасовано в частині відмови в задоволенні позову. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за договором кредиту № CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн 94 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про судові витрати.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2014 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2013 року та ухвалу цього ж суду від 14 березня 2014 року, рішення апеляційного суду Харківської області від 1 липня 2014 року та додаткове рішення цього ж суду від 19 серпня 2014 року скасовано. У задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитними договорами відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати рішення апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2014 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Рішення апеляційного суду не відповідає цим вимогам.

Судами встановлено, що 26 грудня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_6 було укладено договір № ML-704/009/2007, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 215 000 доларів США зі сплатою відсотків у відповідних розмірах з кінцевою датою погашення кредиту до 26 грудня 2022 року.

У цей же день, у забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № SR-704/009/2007.

29 березня 2006 року було укладено договір № CL 700/1189/2006, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 23 228 доларів США зі сплатою 12% річних та строком повернення цих коштів до 25 березня 2011 року.

У забезпечення виконання ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором було укладено договір застави № PCL 700/1189/2006, предметом якого є легковий автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC, номерний знак НОМЕР_1.

8 червня 2006 року було укладено договір № ML 700/492/2006, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 100 000 доларів США зі сплатою 11% річних та строком повернення цих коштів до 8 червня 2021 року.

Цього ж дня з ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки № PML 700/492/2006/1, предметом якого є належна на праві власності останньому квартира АДРЕСА_1.

Судами встановлено, що умови кредитних договорів ОСОБА_6 виконані не були.

10 грудня 2010 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» придбало у ПАТ «ОТП Банк» кредитний портфель, тобто набуло права вимоги до боржників ПАТ «ОТП Банк».

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції вважав доведеними й обґрунтованими позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині солідарного стягнення з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованості за договором кредиту № ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у загальному розмірі 1 865 342 грн 45 коп., а з ОСОБА_6 заборгованості за договором кредиту № ML 700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 812 313 грн 19 коп. Відмовляючи в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року, місцевий суд виходив із того, що на підставі постанови державного виконавця Дзержинського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції від 5 вересня 2013 року відкрито виконавче провадження з виконавчого напису приватного нотаріуса ДМНО ОСОБА_9 про звернення стягнення на рухоме майно - автомобіль RENAULT MEGAN SCENIC, номерний знак НОМЕР_1.

Апеляційний суд, переглядаючи справу в апеляційному порядку за апеляційною скаргою ТОВ «ОТП Факторинг Україна», не погодився з висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитним договором № CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року і вважав, що наявність виконавчого напису за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання (добровільного чи примусового) не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін та не позбавляє кредитора права на судовий захист. За таких обставин суд ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_6 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за договором кредиту № CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн 94 коп.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_7, поданою ОСОБА_6, суд апеляційної інстанції не погодився з вищезазначеними висновками судів і вважав, що наявні підстави для відмови в задоволенні позову, виходячи із того, що у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відсутня ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитними договорами в доларах США.

Однак з таким висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за вказаними договорами кредиту, ПАТ «ОТП «Банк» в уточнених у листопаді 2010 року вимогах просив стягнути заборгованість: за договором кредиту № ML-704/009/2007 від 26 грудня 2007 року у розмірі 224 066 доларів США 08 центи, що еквівалентно 1 772 340 грн 28 коп. (тіло кредиту з відсотками), 93 002 грн 17 коп. штрафних санкцій - з відповідачів у солідарному порядку, а з ОСОБА_6 - за договором кредиту № CL 700/1189/2006 від 29 березня 2006 року у розмірі 12 179 доларів США 54 центи, що еквівалентно 96 338 грн 94 грн. та № ML 700/492/2006 від 8 червня 2006 року у розмірі 102 695 доларів США 76 центи, що еквівалентно 812 313 грн 19 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступленням права вимоги).

10 грудня 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю, згідно з яким останнє набуло право вимоги до відповідачів щодо сплати загальної суми заборгованості, яка включає суму основного боргу, проценти, нараховані на суму боргу, усі та будь-які штрафні санкції на дату набрання чинності, а також право нараховувати проценти та штрафні санкції на суму основного боргу за кредитними договорами з дати набрання чинності.

Оформлюючи відступлення права вимоги (ст. ст. 513, 514, 516, 517, 651, 1077, 1078, 1082, 1084 ЦК України), банк і фактор не обумовлювали ніяких змін щодо обсягу прав і обов'язків, які за договорами перейшли до нового кредитора, тож до останнього перейшли права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, включаючи установлені договором правила щодо валюти зобов'язання.

Тобто, належним виконанням зобов'язання з боку боржника є повернення кредиту у строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог і зосередившись на валюті кредиту, апеляційний суд не врахував, що основне зобов'язання щодо повернення суми кредитів, сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконується і має місце прострочення.

Вирішуючи спір, суд не звернув уваги на те, що ліцензія на здійснення операцій з валютними цінностями необхідна при укладенні кредитного валютного договору, а в даному випадку між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір відступлення права вимоги (цесії), а тому дійшов до передчасного висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за кредитними договорами.

Отже, оскільки неповнота з'ясування обставин у справі та порушення зазначених норм процесуального права унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, і ці порушення були апеляційним судом, то рішення цього суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», подану представником ОСОБА_8, задовольнити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 15 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана

Г.В. Юровська