АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 680/683/15-ц
Провадження № 22-ц/792/2096/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

секретар Гриньова А.М.,

з участю прокурора та представників сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокурора Новоушицького району в інтересах держави в особі Ставчанської сільської ради до ОСОБА_1, Головного управління Держземагенства у Хмельницької області, Реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області про скасування наказів та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2015 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У червні 2015 року прокурор Новоушицького району, звертаючись до суду позовом до відповідачів про визнання незаконними і скасування наказів Головного управління Держземагенства у Хмельницької області та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, посилався на те, що наказом ГУ Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:05:002/00001682 від 05 грудня 2013 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власністі площею 2 га на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області. Наказом ГУ Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:05:002/00000274 від 29 січня 2014 року ОСОБА_1 затверджено цей проект землеустрою та передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0320. 26 лютого 2014 року реєстраційною службою Новоушицького районного управління юстиції прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на вищезазначену земельну ділянку, індексний номер 11214151.

Прокурор вважав, що передача ОСОБА_1 земельної ділянки у власність відбулася з порушенням вимог Земельного кодексу України та Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», оскільки ця земельна ділянка відносилася до земель резервного фонду. При цьому ОСОБА_1 не є членом КСП, що функціонували на території Ставчанської сільської ради, не проживає на території сільської ради та не задіяний у соціальній сфері села. Водночас на території сільської ради проживають 25 осіб, які працюють у соціальній сфері сіл цієї сільської ради, проте у власність земельні ділянки з резервного фонду не отримували, хоча мають таке право.

Рішенням Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2015 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:05:002/00001682 від 05 грудня 2013 року, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність площею 2 га на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

Визнано незаконним та скасовано наказ Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:05:002/00000274 від 29 січня 2014 року «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність», яким ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2.0000 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ставчанської сільської ради, Новоушицького району та передано у власність земельну ділянку з кадастровим номером :05:002:0320.

Скасовано рішення державного реєстратора Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 11214151 від 26 лютого 2014 року, про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером 682338900:05:002:0320.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним і необґрунтованим, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що передана йому земельна ділянка відносилася до земель резервного фонду. На підтвердження цієї обставини суд послався на довідку відділу Держземагенства в Новоушицькому районі, проте належними доказами є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо затвердження площі та місця розташування земель резервного фонду, проект паювання земель (проектом організації території земельних часток (паїв) та картографічні матеріали. Суд також дійшов помилкового висновку щодо порушення переважного права інших осіб на отримання земельних ділянок із земель резервного фонду за відсутності доказів порушення цього права. Суду не надано доказів, що такі особи намагались реалізувати своє переважне право, але в силу того, що земля була надана ОСОБА_1 у власність, реалізувати його не змогли.

В засіданні апеляційного суду представник апелянта, представник ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній мотивів.

Прокурор просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Представник Новоушицького районного управління юстиції поклався на думку суду.

Інші особи в судове засідання не зявилися, представник Ставчанської сільської ради в судове засідання не зявився, письмовою заявою просив розглянути справу за його відсутності та відхилити апеляційну скаргу.

Колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 309 ч.1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права.

Суд першої інстанції не в повній мірі зясував обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та заперечення сторін, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим оспорюване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що резервний фонд земель підлягає перерозподілу в першу чергу між працівниками між працівниками державних та комунальних закладів, підприємств і організацій культури, освіти, охорони здоров'я та пенсіонерам з їх числа, які проживають у сільській місцевості, а оскільки ОСОБА_1 не відноситься до цих категорій, то оспорюванні накази ГУ Держземагенства щодо земельної ділянки із резервного фонду прийняті з порушенням закону та підлягають скасуванню, як і рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку ОСОБА_1

Проте з такими висновками не можна погодитися, зважаючи на таке.

Встановлено, що наказом Головного управління Держземагенства у Хмельницькій області № ХМ/:05:002/00001682 від 05 грудня 2013 року ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність площею 2 га на території Ставчанської сільської ради Новоушицького району Хмельницької області.

Наказом цього ж управління Держземагенства у Хмельницькій області від 29 січня 2014 року № ХМ/:05:002/00000275 затверджено вказаний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2 га для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів Ставчанської сільської ради Новоушицького району та передано у власність ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 682338900:05:002:0320.

Реєстраційною службою Новоушицького районного управління юстиції 26 лютого 2014 року прийнято рішення (індексний номер 18287698) про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на цю земельну ділянку.

Постановою КМУ № 442 від 10 вересня 2014 року Державне агентство земельних ресурсів України реорганізовано шляхом перетворення у Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і фактично не оспорюються сторонами.

Відповідно до частин 1, 9, 10 статті 25 ЗК України при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі до 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Пунктом 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95 встановлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Порядок формування земель резервного фонду в ході передачі земель, що перебували у постійному користуванні господарств, врегульовувався статтею 5 Земельного Кодексу України від 18 грудня 1990 року.

Відповідно до ч. 6 цієї статті площа земель, що передаються у колективну власність, становить різницю між загальною площею земель, що знаходяться у віданні відповідної Ради, і площею земель, які залишаються у державній власності (землі запасу, лісовий фонд, водний фонд, резервний фонд тощо) і у власності громадян.

Сільські і селищні Ради народних депутатів створюють на своїй території резервний фонд земель за погодженням місцярозташування з землекористувачем у розмірі до 15 процентів площі усіх сільськогосподарських угідь, включаючи угіддя в межах відповідних населених пунктів. Резервний фонд земель перебуває у державній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням (ч.ч.13, 15 ст.5 ЗК України 1990 року).

Згідно з ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення в справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд першої інстанції вважав встановленою ту обставину, що земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0320, яку отримав ОСОБА_1 у власність для ведення особистого селянського господарства, відносилася до земель резервного фонду.

На підтвердження цієї обставини суд послався на лист відділу Держземагентства у Новоушицькому районі від 03 червня 2015 року № 0-2210-0.3-1495/2-15 (а.с.37).

У порушення ст. 212 ЦПК України суд не звернув уваги, що лист не містив посилання на джерело вказаної в ньому інформації і безпідставно визнав його достатнім та допустимим доказом на підтвердження цієї обставини.

При цьому судом не враховано вимоги статті 5 Земельного Кодексу України від 18 грудня 1990 року, за змістом якої достатнім та допустимим доказом на підтвердження площі земель сформованого резервного фонду, а також їх місця розташування, є відповідне рішення Ставчанської сільської ради з планово-картографічними матеріалами.

В засіданні апеляційного суду представник відповідача - ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, що є правонаступником ГУ Держземагенства у Хмельницькій області згідно з Постановою КМУ від 14 січня 2015 року № 5, ствердила з посиланням на інший лист відділу Держгеокадастру у Новоушицькому районі від 09 листопада 2015 року № 99-28-99.1-343/15-15 (а.с.167), що земельна ділянка, передана у власність ОСОБА_1, відносилася не до земель резервного фонду, а до земель запасу.

На запит апеляційного суду у звязку з взаємовиключаючим змістом цих листів відділом Держгеокадастру у Новоушицькому районі повідомлено (лист від 01 грудня 2015 року № 99-28-99.1-580/15-15, а.с. 179), що земельна ділянка з кадастровим номером :05:002:0320 відповідно до наявних планово-картографічних матеріалів відноситься до земель запасу Ставчанської сільської ради, у первісному повідомленні від 02 червня 2015 року допущено помилку.

Апеляційним судом встановлено, що згідно картографічних матеріалів Ставчанської сільської ради станом на 01 травня 1991 року земельний масив урочище „Тараща, до якого входить спірна земельна ділянка, відносився до земель, що перебували в постійному користуванні колективного сільськогосподарського підприємства „Нива с. Ставчани.

Згідно державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ 012 від 14 червня 1995 року (а.с.152-153) колективному сільськогосподарському підприємству „Нива с. Ставчани згідно з рішенням Ставчанської сільської ради від 16 квітня 1995 року № 2 передано в колективну власність 701,7 га землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У звязку з цим оновлено планово-картографічні матеріали Ставчанської сільської ради станом на 01 травня 1995 року, за якими цей же земельний масив згідно умовних позначень відноситься до земель запасу сільської ради.

Твердження прокурора на те, що у останніх планово-картографічних матеріалах (станом на 1995 рік) землі резервного фонду помилково позначені як землі запасу, за відсутності відповідного рішення Ставчанської сільської ради щодо площі земель сформованого резервного фонду, а також їх місця розташування, не ґрунтується на доказах і є безпідставним.

Зважаючи на викладене, у заявленому позові слід відмовити за недоведеністю, відтак рішення Новоушицького районного суду від 30 вересня 2015 року слід скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Новоушицького районного суду Хмельницької області від 30 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В позові прокурора Новоушицького району в інтересах держави в особі Ставчанської сільської ради до ОСОБА_1, Головного управління Держземагенства у Хмельницької області, Реєстраційної служби Новоушицького районного управління юстиції Хмельницької області про скасування наказів та рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуюча у першій інстанції: ОСОБА_2 Провадження № 22-ц/792/2096/15

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 5