Справа № 473/863/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі :

головуючої - судді Висоцької Г.А.

при секретарі - Радєвій Н.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

02.09.2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,0400 га., для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказала, що 20.08.1998 року за договором дарування нерухомого майна вона отримала в дар від своєї матері ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1. Право власності на житловий будинок було зареєстровано за нею у КП Вознесенське МБТІ в серпні 1999 року.

Проте, право власності на земельну ділянку надану для обслуговування вказаного житлового будинку вона на своє ім'я не оформила хоча і користується, а формальним власником її залишилась її матір ОСОБА_2 позивач звернулась до суду і просила позов задовольнити.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглядати без його участі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

У судовому засіданні встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 12.06.1948 року та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 від 07.11.1968 року ( а.с. 6)

Відповідно до договору дарування ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_1 житловий будинок АДРЕСА_1. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_4 20.08.1998 року за № 1127 (а.с.9 ).

Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване за ОСОБА_1 в серпні 1999 року в КП Вознесенське МБТІ за реєстровим номером - 2172 ( а.с.9)

Однак, право власності на земельну ділянку, надану для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 площею 0,0400 га. на даний час зареєстровано за ОСОБА_2, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю від 04.06.1993 року за № 988 та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 26.02.2015 року (а.с.10, 12).

В судовому засіданні встановлено, що наявні розбіжності у правовстановлюючих документах в написанні прізвища попереднього власника житлового будинку та земельної ділянки "ОСОБА_2", тоді як в свідоцтві про смерть матері позивача особа зазначається, як "ОСОБА_2".

Суд дослідивши також будинкову книгу по житловому будинку АДРЕСА_1, встановив, що як померла так і всі члени її сім"ї зареєстровані під прізвищем "ОСОБА_2", набуття майна та розпорядження ним відбувалося під вказаним прізвищем, і тільки 19.01.1999 року після отримання паспорту прізвище особи на українській вказується "ОСОБА_2", тоді як на російській "ОСОБА_2".

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вознесенську Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 26.12.2008 року (а.с. 8 ).

Відповідно до чинної на час укладення правочину редакції ст. 30 ЗК України(1990 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди.

Що також узгоджується з п.п. "ґ" п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ"(зі змінами та доповненнями, внесеними постановою №2 від 19 березня 2010 року).

Згідно зазначеної постанови при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК Українидо набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалося у договорі відчуження.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1, згідно договору дарування від 20.08.1998 року, до неї згідно ст. 30 ЗК України(1990 року) повинно перейти право власності на земельну ділянку площею 0,0400 га, на якій розміщений зазначений будинок.

Відповідно до п. 6 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені юридичні факти, в тому числі і належності правовстановлюючого документу.

Розбіжність в написанні в прізвища ОСОБА_2 в свідоцтві про її смерть та в державному акті від 04.06.1993 року на право приватної власності на землю площею 0,0400 га., з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, розташованого по вулиці АДРЕСА_1 не перешкоджає розгляду даного позову.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади м. Вознесенська в особі Вознесенської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0400 га., для обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Висоцька Г.А.