АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 2-2831/10
Провадження № 22-ц/792/374/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Костенка А.М.,

суддів: Корніюк А.П., Пастощука М.М.,

при секретарі : Кошельнику В.М.

з участю прокурора Параскевича О.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 2-2831/2010 за апеляційною скаргою ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2 на рішення Старокостянтинівського районного суду від 11 грудня 2014 року по справі за позовом Старокостянтинівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області до ОСОБА_1 про скасування розпорядження, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки із чужого незаконного володіння та повернення її у власність держави.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В травні 2010 року Старокостянтинівський міжрайонний прокурор, звертаючись до суду з позовомв інтересах держави, в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області, вказував, що вироком Старокостянтинівського районного суду від 24 листопада 2010 року голову фермерського господарства "Вікторія" ОСОБА_3 визнано винним у вчинені злочинів, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України. Під час розгляду вказаної кримінальної справи було встановлено, що ОСОБА_3, використовуючи своє службове становище, умисно діючи в інтересах третіх осіб, з метою незаконного надання їм у власність земельних ділянок, 17 квітня 2006 року підробив рішення № 7 та вніс неправдиві відомості в статут ФК "Вікторія" про включення до членів господарства ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, які не були членами його сім'ї та родичами. На підставі зазначених фіктивних документів Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 31 серпня 2006 року видано розпорядження, яким незаконно безоплатно передано у власність як членам фермерського господарства земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зокрема, ОСОБА_1, який не є родичем або членом сім'ї голови ФК "Вікторія" незаконно отримав земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,72 га на АДРЕСА_1, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку від 1 жовтня 2006 року. Обґрунтовуючи позов, вказував, що внаслідок таких протиправних дій голови ФК "Вікторія" _______________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М. провадження № 22-ц/792/374/15

Доповідач - Костенко А.М. Категорія № 47

ОСОБА_3 були незаконно передані землі державної власності, чим було завдано шкоди інтересам держави. Тому просив витребувати земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 5,72 га вартістю 37278 грн. 45 коп. із незаконного володіння ОСОБА_1 та повернути її у власність держави, визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 360102, виданий 1 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_1

Заочним рішенням Старокостянтинівського районного суду від 9 липня 2010 року вказаний позов було задоволено. Ухвалено визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 360102, виданий Старокостянтинівською державною адміністрацією 1 жовтня 2006 року на ім'я ОСОБА_1, витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 5,72 га, що знаходиться на АДРЕСА_1 і передати її у власність держави в особі Старокостянтинівської районної державної адміністрації. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 8 грн. 50 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 37 грн.

В серпні 2014 року ОСОБА_1 подав заяву про перегляд вказаного заочного рішення суду.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 3 жовтня 2014 року було задоволено заяву ОСОБА_1, заочне рішення Старокостянтинівського районного суду від 9 липня 2010 року скасовано, справу призначено до судового розгляду.

Під час розгляду справи Старокостянтинівський міжрайонний прокурор уточнив позовні вимоги та просив скасувати розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 272/2006-р від 31 серпня 2006 року "Про затвердження проекту землеустрою та передачу у власність земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) членам селянського (фермерського) господарства" в частині : - затвердження проекту замлеустрою щодо відведення земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю) для передачі у власність члену селянського (фермерського) господарства "Вікторія" ОСОБА_1 - ділянки АДРЕСА_2 площею 5,719 га ріллі, з затвердження протоколу розподілу земельних ділянок між членами селянського(фермерського) господарства "Вікторія" щодо надання ОСОБА_1 - ділянки АДРЕСА_2 площею 5,719 га ріллі; передачі у власність земельних ділянок членам селянського (фермерського) господарства "Вікторія" для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до проекту замлеустрою та протоколу розподілу загальною площею 58,263 га, в т.ч. 58,263 га ріллі згідно додатку в частині передачі у власність земельної ділянки АДРЕСА_2 площею 5,719 га ОСОБА_1

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 11 грудня 2014 року вказаний позов задоволено частково. Ухвалено скасувати розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації № 272/2006-р від 31 серпня 2006 року в частині передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,72 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0010, визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 360102 від 1 жовтня 2006 року, виданий на ім'я ОСОБА_1 Зобов'язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,72 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :03:007:0010 власність держави. В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, його представник ОСОБА_2 просять скасувати рішення суду, ухвалити нове, посилаючись на порушення норм процесуального права. Вказують, що суд невірно зазначив в судовому рішенні про неявку без поважних причин представника відповідача в судове засідання. Оскільки суду було направлено телеграму про неможливість прибути в судове засідання та відкладення розгляду. Крім того, вважають, що під час розгляду справи суд не дослідив показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №360108 від 1 жовтня 2006 року є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,72 га, яка розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер :03:007:0010.

Зазначена земельна ділянка була передана ОСОБА_1 безоплатно на підставі розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації Хмельницької області №272/2006-р від 31 серпня 2006 року як члену селянського (фермерського) господарства "Вікторія" с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району Хмельницької області.

Однак ОСОБА_1 на час видачі вищевказаного розпорядження та передачі йому у власність земельної ділянки членом селянського (фермерського) господарства "Вікторія" чи членом сім'ї голови цього фермерського господарства не був.

Згідно ст.ст. 32, 78 Земельного кодексу України в редакції чинній на час спірних правовідносин право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Ст. 121 Земельного кодексу України в редакції чинній на час спірних правовідносин визначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільськогосподарських підприємств, розташованих на території сільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про фермерське господарство» в редакції чинній на час спірних правовідносин фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім'ї, відповідно до закону. Відносини, пов'язані із створенням, діяльністю та припиненням діяльності фермерських господарств, регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Також ст. 3 Закону України «Про фермерське господарство» передбачено, що членами фермерського господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім'ї, родичі, які об'єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту фермерського господарства. Членами фермерського господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом).г

Згідно ст. 7 вказаного Закону громадянам України - членам фермерських господарств передаються безоплатно у власність надані їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. Це положення не поширюється на громадян, які раніше набули права на земельну частку (пай).

У відповідності до ст. 13 цього ж Закону члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Членам фермерських господарств передаються безоплатно у приватну власність із раніше наданих їм у користування земельні ділянки у розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради.

Як вбачається з оспорюваного розпорядження голови Старокостянтинівської районної державної адміністрації №272/2006-р від 31 серпня 2006 року, земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_1 саме як члену фермерського господарства «Вікторія» у відповідності до ст. ст. 32, 121 Земельного кодексу України в розмірі як це передбачено п. «а» ч. 1 ст. 121 цього Кодексу як для ведення фермерського господарства.

Однак, судом встановлено, що ОСОБА_1 на час видачі вищевказаного розпорядження та передачі йому у власність земельної ділянки членом селянського (фермерського) господарства "Вікторія" чи членом сім'ї голови даного фермерського господарства не був.

Так вироком Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 24 листопада 2009 року, який набрав законної сили, встановлено, що голова фермерського господарства "Вікторія" с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району ОСОБА_3, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, умисно діючи в інтересах третіх осіб з метою незаконного надання їм земельних ділянок у власність, 17 квітня 2006 року підробив рішення №7 та вніс неправдиві відомості в статут фермерського господарства "Вікторія" про включення до членів фермерського господарства ОСОБА_1, який не був членами його сім"ї та родичем. На підставі зазначених фіктивних документів Старокостянтинівською районною державною адміністрацією 31 серпня 2006 року винесено розпорядження №272/2006-р, яким незаконно безоплатно передано у власність ОСОБА_1 як члену фермерського господарства земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,72 га та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку.

Вказаним вироком голову ФГ "Вікторія" с. Волиця Керекешина Старокостянтинівського району ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 364, ч.2 ст. 366 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі й на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Отже з врахуванням обставин справи,вироку Старокостянтинівського районного суду від 24 листопада 2009 року слід прийти до висновку, що відповідач ОСОБА_1, який не був членом сім"їголови ФГ "Вікторія", а ні його родичем, незаконно був включений до членів цього фермерського господарства й отримав на підставі фіктивних документів безоплатно у власність, як член фермерського господарства, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5,72 га, розмір якої визначений на підставі п. «а» ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України як члену фермерського господарства для ведення цього фермерського господарства.

Тому суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги прокурора в інтересах держави, в тому числі і з посиланням на ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Доводи апеляційної скарги про неврахування судом показів свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11 щодо родинних відносин ОСОБА_1 та ОСОБА_3 слід відхилити.

Вказані пояснення свідків не підтверджуються ніякими письмовими документальними доказами та суперечать висновкам суду у вирокуСтарокостянтинівського районного суду від 24 листопада 2009 року, які в силу ч. 4 ст. 61 ЦПК України обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду і посилання в апеляційній скарзі на неучасть з поважних причин представника відповідача в судовому засіданні 11 грудня 2014 року, оскільки розгляд справи вже відкладався за клопотанням представника відповідача, він мав можливість надавати пояснення та представляти докази у справі. Крім того, згідно ч. 3 ст. 309 ЦПК України навіть при наявності порушення норм процесуального права такі порушення можуть бути підставою для скасування рішення лише якщо вони призвели до неправильного вирішення справи.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, його представника ОСОБА_2відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : (підпис) Судді : (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко