Справа № 2033/9250/12
Провадження № 2/645/150/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 березня 2015 року Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого - судді Шевченко Г.С.,
за участю секретаря судових засідань - Рало Я.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом,
ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив: встановити факт батьківства ОСОБА_5 по відношенню до нього; зобов'язати районний відділ реєстрації актів громадянського стану Вовчанського району Харківської області внести відповідні зміни до актового запису № 122 від 02 липня 1994 року в книзі реєстрації народжень та видати нове свідоцтво про народження на ім'я ОСОБА_2; визнати за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2. задоволені.

Встановлено факт батьківства ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відносно ОСОБА_2, якій народився ІНФОРМАЦІЯ_3 році у м. Вовчанську Харківської області.

Зобов'язано відділ реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області внести зміни в актовий запис № 122 від 02 липня 1994 року, зроблений районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області про народження ОСОБА_2., де в графі "батько" записати ОСОБА_5

У зв'язку з внесенням змін до актового запису зробленого районним відділом реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області анулювано свідоцтво про народження дитини "ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_1" та видати свідоцтво про народження дитини "ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1".

Визнати право власності за ОСОБА_2 у порядку спадкування за законом на квартиру АДРЕСА_1 після смерті батька, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Додатковим рішенням того ж суду від 30 грудня 2013 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2. судовий збір у розмірі 120 грн. 00 коп. за розгляд позовних вимог майнового характеру та на користь держави судовий збір у розмірі 3099 грн. 00 коп.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року вказані вище рішення суду першої інстанції залишені без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року у частині вирішення позову ОСОБА_2. до ОСОБА_3, ОСОБА_4, відділу реєстрації актів громадянського стану Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, треті особи: ОСОБА_7, служба у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про встановлення факту батьківства залишені без змін.

В іншій частині рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року, додаткове рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 грудня 2013 року та ухвала апеляційного суду Харківської області від 18 лютого 2014 року скасовані, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Позивач та його представник у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява, у якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.

Відповідачі про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду не з'явилися, про причини неявки не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі не надали.

Згідно вимог ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

Квартира АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ЦПДЖФ 19.03.1999 р. № НОМЕР_8 належала на праві спільній сумісній власності ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_5. (а.с. 98, т. 1, а.с. 194, т. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року помер ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим 07.05.2001 р. Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану. (а.с. 129, т. 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК України (в редакції 1963 року, яка діяла на час відкриття спадщини) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 04 листопада 1964 року ОСОБА_8 і ОСОБА_9 уклали шлюб. (а.с. 130, т. 2).

З копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 19.02.1966 р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 року у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 народилася дочка ОСОБА_3, яка в подальшому в шлюбі взяла прізвище ОСОБА_3 (а.с. 121, 131, т. 2).

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_4 від 19.07.1967 р., ІНФОРМАЦІЯ_6 року у ОСОБА_8 і ОСОБА_9 народився син ОСОБА_5. (а.с. 130, т. 2).

Відповідно до повідомлення Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори № 2957/01-16 від 29.09.2014 р. спадкова справа після ОСОБА_8, померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 року, не заводилася, свідоцтво про право на спадщину не видавалося. (а.с. 114, 138, 139, т. 2).

За статтею 548 ЦК України (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

З Довідки про прописку вбачається, що разом з ОСОБА_8 на день його смерті в квартирі АДРЕСА_1 були прописані і проживали його дружина ОСОБА_9 і син ОСОБА_5 (а.с. 140, т. 2).

Таким чином, вони фактично вступили в управління і володіння спадковим майном і, тим самим, прийняли спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_5 року ОСОБА_9 померла, про що свідчить копія свідоцтва про смерть НОМЕР_5, виданого 23.11.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а.с. 119, т. 2).

Спадкоємцями першої черги після її смерті були діти: ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5

З копії спадкової справи № 891/2010, заведеної після смерті ОСОБА_9, вбачається, що 29.11.2010 року діти, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_9 - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулися до Дванадцятої ХДНК з заявою про відмову від прийняття спадщини. (а.с. 116, т. 2).

Заявами до Дванадцятої ХДНК від 06.05.2011 року ОСОБА_3 відкликала свою заяву про відмову від прийняття спадщини та повідомила нотаріальну контору про те, що спадщину після смерті матері вона приймає. (а.с. 117, 118, т. 2).

Свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_9 Дванадцятою ХДНК не видавалося.

Відповідно до копії заповіту 13 березня 2009 року ОСОБА_9 заповіла своєму синові ОСОБА_5 належну їй частку квартири АДРЕСА_1. (а.с. 126, т. 2).

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 18964180 від 13.03.2009 р. Заповіт ОСОБА_9 зареєстрований 13 березня 2009 року.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1235 ЦК України (в редакції 2003 року) заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 1236 ЦК України (в редакції 2003 року) заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 1236 ЦК України (в редакції 2003 року) чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

З витягу зі Спадкового реєстру № 25472493 від 29.11.2010 р. вбачається, що при відкритті спадкової справи ОСОБА_9 мався її діючий заповіт від 13 березня 2009 року.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки КП «Жилкомсервіс» від 03.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований і проживав у квартирі АДРЕСА_1 з 24.04.1991 р. по 04.05.2011 р. (а.с. 85, т. 2).

Тобто після смерті ОСОБА_9 спадкоємцем її частки у спірній квартирі за заповітом був ОСОБА_5, який фактично прийняв спадщину, оскільки проживав і був зареєстрований в спірній квартирі разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_5 став єдиним власником квартири АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_6, виданого 06.05.2014 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції. (а.с. 165, т. 2).

ІНФОРМАЦІЯ_3 року народився ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_7 від 02.07.1994 р. (а.с. 10, т. 1).

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року встановлений факт батьківства ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відносно ОСОБА_2., якій народився ІНФОРМАЦІЯ_3 року у м. Вовчанську Харківської області.

На виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 15 листопада 2013 року ОСОБА_2. було змінено прізвище на ОСОБА_5, і 23 жовтня 2014 року він отримав новий паспорт. (а.с. 166-167, т. 2).

10 вересня 2011 року ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_5 (а.с. 41, т. 1).

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України (в редакції 2003 року) спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1270 ЦК України (в редакції 2003 року) для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Тобто ОСОБА_2 своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті його батька - ОСОБА_5, проте постановою державного нотаріуса Дванадцятої Харківської державної нотаріальної контори Доценко О.О. від 04 вересня 2014 року ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлючих документів на нерухоме майно (а.с. 164, т. 2).

Крім того, 10 травня 2011 року ОСОБА_3 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини від її брата - ОСОБА_5

Відповідно до ст. 1261 ЦК України (в редакції 2003 року) у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1262 ЦК України (в редакції 2003 року) у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1258 ЦК України (в редакції 2003 року) встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька ОСОБА_5, суд вважає його позовні вимоги про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Як вбачається з довідки про вартість нерухомого майна, а саме - трикімнатної квартири АДРЕСА_1 станом на 01.09.2013 рік, вартість вказаної квартири складає 400 000,00 грн. (а.с. 281, т. 1).

Згідно п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати.

За змістом ст. 4 вказаного Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2012 рік» на 2012 рік установлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі з 1 січня - 1073 гривень.

Таким чином, по даній справі судовий збір при поданні позовної заяви становить 3219 грн. 00 коп.

ОСОБА_2 під час звернення до суду із позовом був сплачений судовий збір у розмірі 120,00 грн.

З огляду на викладене, з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 120 грн. (по 60 грн. з кожного) і на користь держави судовий збір у загальному розмірі 3099,00 грн. (по 1549,50 грн. з кожного).

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 60, 61, 88, 197, 209, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на квартиру АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 60 (шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 60 (шістдесят) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1549 (одна тисяча п'ятсот сорок дев'ять) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір в розмірі 1549 (одна тисяча п'ятсот сорок дев'ять) 50 копійок.

Заочне рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 232 ЦПК України.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Г. С. Шевченко