Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/3776/15-ц Провадження №2/711/1727/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі:

- головуючого КЛОЧКО О.В.

- при секретарі ЛИТОВЧЕНКО О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування м . Черкаси про усунення перешкод у спілкуванні , визначення способу участі у вихованні дитини

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа орган опіки та піклування про усунення перешкод у спілкуванні, визначення способу участі у вихованні дитини та відшкодування моральної шкоди.

Свої доводи обґрунтовує тим , що на початку 2010 року він мав цивільні стосунки з відповідачкою та намір спільно народити та виховувати дитину, а 14 квітня 2010 року уклали шлюб за місцем його роботи у м. Умань.

10 вересня 2010 року у них народилася дитина донька ОСОБА_3.

Після народження дитини відповідачка звинуватила його в тому , що , що в неї з його вини склались передчасні пологи, відмовилась жити з ним та обмежила його спілкування з дитиною.

Згодом ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ним, який було розірвано без його участі 27 грудня 2011 року, копію рішення суду він отримав 1 жовтня 2012 року.

Після цього відповідачка ще більше обмежила його спілкування з дитиною.

З 2013 року він проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_4. 14 березня 2014 року у них народилася донька ОСОБА_5.

В грудні 2013 року відповідачка дізнавшись про те , що його дружина вагітна, взагалі заборонила йому спілкуватися з їхньою спільною дитиною ОСОБА_3 та стала переховувати її від нього.

Відповідно до ст.141 СК України мати ,батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою.

У квітні 2014 року він втратив останню можливість спілкуватись з дитиною навіть у дитячому садочку / відповідачка виключила дитину з дитячого садочка після його відвідин дитини у садочку / та звернувся до органу опіки та піклування м . Черкаси з заявою про порушення права дитини на безперешкодне спілкування з батьком та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

4.06.2014 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради було винесено рішення №553 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, де зазначено час для систематичних зустрічей без присутності матері.

Рішення органів опіки ґрунтувалось на поступовому подальшому збільшенні часу участі у вихованні батька аби створити дитині найбільш сприятливі умови для розвитку.

З таким рішенням він погодився та незважаючи на нього , відповідачка не надавала йому можливості навіть побачити дитину.

Після двох місяців безрезультатних намагань зустрітись з дитиною він знову звернувся до органів опіки та піклування м . Черкаси з відповідною заявою.

Після цього його та відповідачку було викликано на засідання комісії на якому відповідачка обіцяла більше не чинити йому перешкод у спілкуванні з дитиною.

Так, дійсно відповідачка надала йому змогу два рази зустрітись з дитиною, але на цьому все скінчилось та вона знову стала переховуватись, не відповідати на телефонні дзвінки та не відчиняла двері квартири за місцем проживання.

Наприкінці серпня у час визначений для зустрічі з дитиною він прийшов до місця проживання відповідачки, яка відчинила двері та в присутності свідків на його прохання про зустріч з дитиною, відреагувала брудною лайкою та кинулась на нього з бійкою, чим нанесла йому легкі тілесні ушкодження / подряпала шию та обличчя / .

Через деякий час вийшла мати відповідачки та вони вигнали його та двох свідків з підїзду, доньку він так і не побачив.

Після зазначеної ситуації він знову неодноразово звертався до служби у справах дітей з відповідною заявою та відповідь звідти була весь час однаковою, що з відповідачкою проведена бесіда і більше нічого вони вдіяти не можуть.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

За заявою матері ,батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обовязковим до виконання.

В разі спору між батьками дитини це питання вирішується саме в судовому порядку, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини / періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання, тощо / , місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини , суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Просив суд визначити спосіб його участі у вихованні дитини не в присутності відповідачки: встановити місце зустрічі з дитиною за адресою м . Черкаси АДРЕСА_1, встановити час кожну першу та третю неділю місяця з 17 години пятниці по 18 годину неділі, щовівторка та щочетверга з 17 години до 20 години, у дні державних свят та в день народження дитини з 10 до 14 години, визначити можливість спільного відпочинку з дитиною без присутності відповідачки протягом двох тижнів влітку щороку, стягнути судові витрати.

В процесі розгляду справи , після прийняття комісією з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради рішення за № 14/24 від 18.11.2015 року , просив суд зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання можливостей для спілкування з дитиною.

Також, просив суд визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме : перші та треті вихідні місяця з 17.00 год. пятниці / забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу / до 15.00 години неділі , два тижні влітку під час відпустки батька, новорічні свята з 10.00 години 31 грудня / останній день грудня / до 17.00 год. 5 січня без присутності матері дитини - ОСОБА_2 та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_6 позовні вимоги підтримали.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги не визнали надавши письмові заперечення на позов.

Представник третьої особи органу опіки та піклування м . Черкаси ОСОБА_8, ОСОБА_9 у вирішенні спору поклалися на суд. При цьому , представниками даного органу спростовано доводи ОСОБА_2 про те , що спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3 має здійснюватися при безпосередній участі матері дитини ОСОБА_2 в силу наявних захворювань малолітньої. При прийнятті рішення виконавчим комітетом від 4.06.2014 року за №553 враховувались вказані обставини та було визначено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з дитиною без присутності матері дитини, оскільки це не несе ніяких загроз здоровю дитини.

Заслухавши пояснення сторін , допитавши свідка ОСОБА_10, дослідивши письмові матеріали справи , суд вважає, що позові вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення , виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 14 квітня 2010 року уклали шлюб, 10 вересня 2010 року у них народилася дитина донька ОСОБА_3.

Після народження дитини відповідачка звинуватила позивача в тому , що в неї з його вини склались передчасні пологи, відмовилась жити з ним та обмежила його спілкування з дитиною.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси від 27 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано.

Фактично з часу розірвання шлюбу спілкування позивача з донькою було обмежено.

З 2013 року ОСОБА_1 проживає разом із своєю дружиною ОСОБА_4, 14 березня 2014 року у них народилася донька ОСОБА_5.

З грудня 2013 року відповідачка ОСОБА_2 ще більше обмежила позивачу можливість спілкування з дитиною ОСОБА_3 посилаючись на різні обставини хворобу дитини , своє захворювання , стан алкогольного спяніння ОСОБА_1, тощо.

У квітні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернувся до органу опіки та піклування м . Черкаси з заявою про порушення права дитини на безперешкодне спілкування з батьком та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

4.06.2014 року виконавчим комітетом Черкаської міської ради було винесено рішення № 553 про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, де зазначено час для систематичних зустрічей без присутності матері, а саме , встановлено спосіб його участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3, яка народилася 11 вересня 2010 року щонеділі з 10.00 до 13.30 години без присутності матері дитини та з урахуванням обставин , які можуть виникнути.

Також, встановлено , що відповідачка ОСОБА_2 вказане рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради не виконувала свідомо, оскільки з самого початку його винесення була проти встановлення такого способу участі у вихованні та спілкуванні , оскільки вважає, що в силу наявних захворювань у дитини її присутність у спілкуванні батька з дитиною є обовязковою , необхідною, а крім того , вона має своє особисте бачення фактичних обставин та вважає, що ОСОБА_1 навмисно звертається до органу опіки та піклування , суду з даними вимогами , щоб помститися за те , що вона не погодилась ділити його з його першою дружиною.

Крім того, згідно пояснень відповідачки, позивач ОСОБА_1 байдужий до дитини , до її виховання та її стану здоровя, а позовні вимоги , адресовані до неї вважає лицемірством. Безпосередньо після прийняття рішення виконавчим комітетом Черкаської міської ради за №553 від 4.06.2014 року вона писала заяви до органу опіки та піклування м .Черкаси , в яких вказувала ,що вона не згідна з цим рішенням.

При цьому , в судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 визнала , що мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того , чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб між ними та проживання окремо від дитини одного з батьків, це не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 також зазначила, що вона не бачить жодного можливого способу участі у вихованні та спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною, а в разі і визначення такого способу, то спілкування з дитиною має здійснюватися тільки з її участю.

В судовому засіданні детальному дослідженню підлягали обставини взаємовідносин сторін, їхнього відношення до дитини , обставини невиконання рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №553 від 4.06.2014 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_3І.», можливі способи участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3, інші обставини, які мають істотне значення для вирішення спору.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд визначає способи участі одного із батьків / періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання , тощо / , місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоровя дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Також, в ході розгляду справи з ініціативи суду та у відповідності до ч.2 ст.159 СК України , органу опіки та піклування м. Черкаси було надано доручення щодо визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з малолітньою ОСОБА_3 з урахуванням озвучених сторонами обставин справи, фактичних можливостей , тощо, який би сприяв вирішенню спору та сприяв консолідації дій сторін саме в інтересах малолітньої дитини та вичерпанню спору між сторонами.

Комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Черкаської міської ради прийняла рішення за №14/24 від 18 листопада 2015 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_3І.», яким визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме : перші та треті вихідні місяця з 17.00 год. пятниці / забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу / до 15.00 години неділі , два тижні влітку під час відпустки батька, новорічні свята , без присутності матері дитини - ОСОБА_2 та з

урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Відповідно до ст. 141 СК України мати ,батько мають рівні права та обовязки щодо дитини незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч.1 ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Таким чином, той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати другому з батьків здійснювати свої батьківські права, якщо його спілкування з дитиною не завдає шкоди її фізичному та психічному здоровю, моральному розвитку.

Він також зобовязаний виконувати рішення органу опіки та піклування про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Навіть у тому разі, коли той з батьків, з ким проживає дитина , вважає, що здійснення батьківських прав тим із батьків, хто проживає окремо від дитини, суперечить її інтересам, він не може самостійно приймати рішення про недопущення цієї особи до дитини.

У такій ситуації той з батьків, з ким проживає дитина, має звертатися до суду з вимогою про зміну порядку участі другого з батьків у вихованні дитини.

Вказана ст.159 СК України передбачає підстави й порядок судового вирішення спору про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Такою підставою являється чинення перешкод тим з батьків, з ким проживає дитина, спілкуванню та вихованню дитини другим з батьків, який проживає окремо від неї.

Також, такою підставою може бути і недодержання рішення органу опіки та піклування тим із батьків, хто проживає окремо від дитини.

Встановлено , що прийняте виконавчим комітетом Черкаської міської ради №553 від 4.06.2014 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні батька ОСОБА_1 з малолітньою ОСОБА_3І.» відповідачка ОСОБА_2 не виконувала свідомо, оскільки з самого початку його винесення була проти встановлення такого способу участі у вихованні та спілкуванні , оскільки вважає, що в силу наявних захворювань у дитини її присутність у спілкуванні батька з дитиною є обовязковою , необхідною, також має своє особисте бачення фактичних обставин.

Таким чином , в судовому порядку встановлено , що відповідачка ОСОБА_2 чинила перешкоди у реалізації / виконанні / вищевказаного рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 4.06.2014 року №553.

Ці обставини частково визнала і сама ОСОБА_2, визнавши , що вона з самого початку ухвалення вказаного рішення не погоджувалася на визначення способу участі у вихованні та спілкування з дитиною без її безпосередньої участі , про що писала в заявах до органу опіки та піклування, а також у неї своє власне бачення даних обставин справи.

А тому , враховуючи вищевикладені обставини та правила ст.ст.19,141, 150 155, 159 СК України, суд вважає, що відповідачку ОСОБА_2 має бути зобовязано усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання таких можливостей для спілкування з дитиною.

Приймаючи рішення про участь у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, суд вважає можливим скористатися рішенням комісії з питань захисту прав дитини за №14/24 від 18.11.2015 року , яке було прийняте за дорученням суду та яким визначено спосіб та форму участі того з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Це рішення прийнято після детального зясування позицій сторін , з обовязковою участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та з урахуванням їхніх рекомендацій та побажань та судом сторонам розяснено та акцентовано їхню увагу на тому , що при визначенні способу участі у вихованні та спілкуванні з малолітньою дитиною донькою ОСОБА_3, вони мають керуватися насамперед інтересами дитини.

А тому , суд вважає, що вказане рішення має бути взято судом до уваги при вирішенні даного спору.

Після набрання судовим рішенням чинності рішення органу опіки та піклування м . Черкаси від 4.06.2014 року № 553 має припинити свою дію автоматично.

Обставини приїзду ОСОБА_1 за місцем знаходження ОСОБА_2 з метою спілкування та побачення з дитиною малолітньою ОСОБА_3 підтвердив в судовому засіданні і свідок ОСОБА_10, який зазначив , що ОСОБА_2 була відсутня і двері житла ніхто не відчинив.

Узагальнюючи вищенаведене , суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

У відповідності до ст.88 ЦПК України та у звязку із частковим задоволенням позовних вимог ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 в сумі 243,60 гривень.

На підставі ст..ст.11,60, 213-215, 88 ЦПК України , керуючись ст. ст. 19, 141, 157 159 СК України , Законом України «Про охорону дитинства», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобовязати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання можливостей для спілкування з дитиною.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дитиною - донькою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме : перші та треті вихідні місяця з 17.00 год. пятниці / забирає дитину із дитячого навчального дошкільного закладу / до 15.00 години неділі , два тижні влітку під час відпустки батька, новорічні свята з 10.00 години 31 грудня / останній день грудня / до 17.00 год. 5 січня без присутності матері дитини - ОСОБА_2 та з

урахуванням обставин, які можуть виникнути.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: ОСОБА_11