"06" березня 2015 р.
Справа №642/7697/14ц
Провадження №2/642/112/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 березня 2015 р. Ленінський районний суд м. Харкова

у складі:

головуючого Лазарєва А.В.,

секретаря Клименко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова справу за позовом кооперативу «Залютіно» по будівництву та експлуатації колективного гаража для автомашин та мотоциклів, які знаходяться у приватній власності громадян до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по оплаті членських внесків, пені, судового збору і витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

4 вересня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява кооперативу «Залютіно» по будівництву та експлуатації колективного гаража для автомашин та мотоциклів, які знаходяться у приватній власності громадян, до ОСОБА_1 з проханням стягнути з відповідачки ОСОБА_1 на користь кооперативу заборгованість по оплаті членських внесків в сумі 2160 гр. за період часу з 29 серпня 2011 р. по 29 серпня 2014 р., пеню за цей період часу в сумі 4463 гр. 05 коп., судовий збір в сумі 243 гр. 60 коп. і витрати на правову допомогу в сумі 1500 гр. ( а.с.2 - 4). Під час розгляду справи позивач вимоги про стягнення витрат на правову допомогу збільшив до 5500 гр. ( а. с. 126). Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачка являється членом кооперативу «Залютіно», але членські внески не сплачує, внаслідок чого з неї на користь кооперативу необхідно стягнути заборгованість, пеню, судовий збір і витрати на правову допомогу.

У судовому засіданні представники кооперативу позовні вимоги підтримали і дали пояснення аналогічні позовній заяві. З їх пояснень вбачається, що раніше членом кооперативу була ОСОБА_2, яка продала ОСОБА_1 свій гаражний бокс у кооперативі за НОМЕР_1. Після чого ОСОБА_1 шляхом обману оформила через кооператив приватну власність на вказаний бокс і що, вона не змогла це зробити, якщо б не була членом кооперативу.

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала та пояснила, що вона членом кооперативу не являється і ніколи не була. Їй на праві власності належить гаражний бокс НОМЕР_1, який розташований в літ. «А-1» по вул.. Тінякова, 2-А в м. Харкові, що підтверджується свідоцтвом про право власності. ЇЇ гаражний бокс ніякого відношення до кооперативу не має. Гаражний бокс вона побудувала сама Заяву про втуп до кооперативу вона ніколи не писала. Загальні збори до кооперативу її не приймали. Вимоги позивача вважає необґрунтованими і просить відмовити в їх задоволенні.

Представник відповідачки проти задоволення позову заперечував.

Під час слухання справи з боку позивача у якості свідка був допитаний колишній голова кооперативу «Залютіно» ОСОБА_3. За показами свідка виходить, що раніше бокс НОМЕР_1 у кооперативі був у володінні ОСОБА_2, яка продала ОСОБА_1 цей бокс. ОСОБА_1 стала членом гаражного кооперативу. Він видавав ОСОБА_1 довідку про те, що вона являється членом кооперативу і сплатила за гаражний бокс, на підставі чого ОСОБА_1 оформила свідоцтво про право власності на гаражний бокс.

Вислухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 4 липня 2014 р. кооператив «Залютіно» по будівництву та експлуатації колективного гаража для автомашин та мотоциклів знаходиться за адресою: м. Харків, вул.. Тінякова, будинок 2А ( а. с. 14-15).

За адресою: м. Харків, вул.. Тінякова, 2-А, розташований гаражний бокс НОМЕР_1, який розташований в літ. «А-1». Даний бокс, загальною площею 20,7 кв. м належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29 грудня 2012 р.. Дане свідоцтво було видане ОСОБА_1 за Розпорядженням Харківського міського голови №6454 від 27 грудня 2012 р. (а. с. 83 - 84).

Представники позивача стверджують, що відповідачка являється членом кооперативу «Залютіно» і повинна сплачувати членські внески на потреби кооперативу. Відповідачка факт членства в кооперативі заперечує.

Згідно ст.14 ЦК України цивільні обов»язки виконуються у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Виконання цивільних обов»язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем надано наступні докази: ксерокопія списку членів кооперативу «Залютіно» без дати, де за №13 значиться ОСОБА_1; розрахунок пені для ОСОБА_1; лист про розходи кооперативу за серпень 2014 р.; документи про присвоєння адреси та реєстрацію кооперативу; ксерокопію довідки кооперативу про те, що ОСОБА_1 являється членом ГК «Залютіно» і володіє боксом НОМЕР_1, перший внесок виплачений нею в сумі 8800 гр. у 2004 р., дата на довідці нерозбірлива; ксерокопія листа повідомлення, згідно якого ОСОБА_1 повідомлена про місце і час зборів кооперативу 21.01.2012 р.; копію протоколу загальних зборів кооперативу від 04.01.2013 р., де присутньою на зборах значиться ОСОБА_1; ксерокопію скарги членів кооперативу на адресу голови Ленінського районного суду м. Харкова за підписом ОСОБА_1; документи, пов'язані з оформленням приватної власності ОСОБА_1 у кооперативі (а. с. 30, 31, 37, 74, 85 - 97).

Стосовно наданих позивачем доказів відповідачка ОСОБА_1 пояснила, що список, де вона зазначена членом кооперативу невідомо ким складений і не відповідає дійсності, про що свідчить неправильно вказана у списку її адреса: м. Харків,

АДРЕСА_1. В дійсності, вона проживає за іншою адресою: АДРЕСА_2. Вона не заперечує, що брала участь у зборах кооперативу і підписувала скаргу, але це не значить, що вона була членом кооперативу.

ОСОБА_1 та її представником проти позову у якості заперечень надано наступні докази: свідоцтво про право приватної власності на спірний гаражний бокс; розпорядження міського голови про видачу вказаного свідоцтва.

Крім цього відповідачка надала копію уточненої позовної заяви кооперативу «Залютіно» по іншій цивільній справі від 09.02.2015 р. про визнання недійсним свідоцтва на ім'я ОСОБА_1 про право власності на спірний гаражний бокс, скасування державної реєстрації права власності на даний гаражний бокс, зобов'язання звільнити бокс, де директором кооперативу ОСОБА_4 зазначено, що ОСОБА_1 не додержана процедура прийняття в члени кооперативу та порядку вирішення питання про передачу гаражного боксу, який був звільнений ОСОБА_2. У цій позовній заяві зазначено, що ОСОБА_1 заяву про вступ до кооперативу не надавала і це питання загальними зборами кооперативу не розглядалося ( а. с. 83 - 84, 130).

З приводу наданих ОСОБА_1В доказів представники позивача пояснили, що ОСОБА_1 за її заявою і рішенням загальних зборів була прийнята до гаражного кооперативу «Залютіно», але ці документи залишилися у колишнього голови кооперативу ОСОБА_5, яка була звільнена з посади, а документи кооперативу залишила собі. На підтвердження того, що ОСОБА_5 не передала після її звільнення новому керівництву кооперативу статут, печатку, протоколи та інші документи представниками гаражного кооперативу надані суду звернення кооперативу з цього приводу до правоохоронних органів, прокуратури, Харківського міського голови ( а. с. 133 - 142).

Аналізуючи наведені сторонами докази, а також обставини справи, суд постановляє рішення про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про кооперацію» членом кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу.

Згідно ст.11 Закону України «Про кооперацію» вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай в порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

Аналогічні положення містить п. 2.8 Статуту кооперативу «Залютіно» по будівництву та експлуатації колективного гаража для автомашин та мотоциклів, які знаходяться у приватній власності громадян ( а. с. 7).

Представниками позивача не надано суду: заяви про вступ відповідачки до кооперативу; рішення правління чи голови кооперативу про прийняття відповідачки до кооперативу; документальні свідчення про те, що відповідачка як член кооперативу сплачувала відповідні внески, а потім перестала платити.

Крім цього, наведена вище позовна заява за підписом голови гаражного кооперативу ОСОБА_4 від 09.02.2015 фактично підтверджує доводи відповідачки, що вона не була членом гаражного кооперативу.

На підставі викладеного суд вважає недоказаним факт вступу відповідачки до кооперативу «Залютіно», що вона була членом цього кооперативу і повинна сплачувати членські внески як член кооперативу..

За думкою суду, звернення позивача до правоохоронних органів та інших інстанцій з приводу неповернення колишнім керівником кооперативу документів, при відсутності вказаних документів, не може бути доказом того, що відповідачка зверталася з заявою про вступ до кооперативу і про те, ще органом кооперативу відповідне рішення було прийняте. Згідно Свідоцтва про право приватної власності відповідачка являється власницею спірного гаражного боксу і це свідоцтво на теперішній час не скасовано.

За таких обставин суд вважає, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених вимог, а тому відмовляє у задоволенні позову.

Приймаючи до уваги, що у задоволенні позову відмовлено, суд, керуючись ст.. 88 ЦПК України, відмовляє у задоволенні вимог про стягнення з відповідачки на користь позивача компенсації сплаченого судового збору і витрат на правову допомогу.

Керуючись ст.. ст.. 10, 60, 88, 212 - 215 ЦПК України, ст.. ст.. 14 ЦК України, ст.ст. 10, 11 Закону України «Про кооперацію», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову кооперативу «Залютіно» по будівництву та експлуатації колективного гаража для автомашин та мотоциклів, які знаходяться у приватній власності громадян до ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь в розгляді справи, але не були присутніми під час проголошення судового рішення, можуть оскаржити рішення в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В. Лазарєв