АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Городничої В.С.

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» надає відповідачу послуги з електропостачання, підтвердженням чого є відкритий на імя останнього особовий рахунок №2144010. Станом на 24.03.2015 р. відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1096 грн. 36 коп., що виникла за період з 01.06.2012 року по 24.03.2015 рік. Відповідач має 50% пільгу з оплати згідно ЗУ «Про міліцію» та нарахування проводяться відповідно до постанови КМУ № 409 від 06.08.2014 р.

Враховуючи вищезазначене, позивач просив суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1096 грн. 36 коп. та судові витрати по справі.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року позовні вимоги задоволенні повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 1096 грн. 36 коп. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачем надаються послуги з електропостачання за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Леніна, 14/10, де зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та члени його сім'ї дружина ОСОБА_3 та повнолітня донька ОСОБА_4 На ім'я відповідача відкрито особовий рахунок № 2144010.

Відповідач є пенсіонером МВС України, звільнений від служби за хворобою та має право на пільги відповідно до ст. 22 ЗУ «Про міліцію».

Згідно виписки по вказаному особовому рахунку відповідач має заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 1096 грн. 36 коп., що виникла за період з 01.06.2012 р. по 24.03.2015 р.

Нарахування послуг за спожиту електричну енергію проводиться позивачем з урахуванням 50 % пільги, за розрахунком : 90 квт/г на місяць + 30 квт/г на кожну особу, тобто 120 квт/г, з яких 50 % - 60 квт/г на місяць не підлягають оплаті, а решта спожитої електроенергії підлягає оплаті в повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції обгрунтовано посилався на те, що спірні правовідносини сторін, які виникли з приводу забезпечення державою соціального захисту відповідача, як працівника міліції, та членів його сім'ї у вигляді надання їм 50% знижки з оплати житлово-комунальних послуг регулюються нормою ч. 4 ст. 22 ЗУ «Про міліцію» в редакції від 20.12.1990 року, яка не містить положень про обсяги чи розміри пільгового споживання електричної енергії.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі права та обов'язки сторін, обставини по справі, перевіривши доводи сторін та давши їм правову оцінку, суд постановив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Проте, з такими доводами апелянта колегія суддів погодитися не може, враховуючи наступне.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в достатньо повному обсязі зясував права та обовязки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону, з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами, поясненнями самих сторін.

Приведені в апеляційній скарзі доводи апелянта не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального закону.

Відповідно ж до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими для вирішення спірного питання.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б привести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

ОСОБА_5