КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ

Справа №552/466/15-ц
Провадження № 2/552/531/15
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.03.2015 року Київський районний суд м. Полтава в складі: головуючого-судді: Миронець О.К., за участю секретаря судових засідань Ваніної Ю.А., прокурора Рябошапко Н.О., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Київського районного суду м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа Служба у справах дітей виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В позовній заяві зазначається, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не приділяє достатньої уваги вихованню сина та на протязі чотирьох років майже з ним не спілкується.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов та просили суд його задовольнити та позбавити батьківських прав ОСОБА_3 стосовно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він не приймає участі у вихованні дитини.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні з підстав викладених в запереченнях.

Прокурор в судовому засіданні просив суд при вирішенні даного спору врахувати інтереси дитини та відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, після оголошеної перерви в судове засідання не з`явилась.

Суд, заслухавши сторони, прокурора, свідків, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5 від 29.08.2014 року виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції його батьком записано ОСОБА_3 .

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 05.05.2010 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано.

Згідно довідки від 11.12.2014 року виданої ЖЕО №2 ОСОБА_5 зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 09.06.2010 року з ОСОБА_3 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 .

Згідно довідки від 26.02.2015 року військової частини НОМЕР_1 заборгованість по аліментам у ОСОБА_3 станом на 25.02.2015 року відсутня.

Згідно витягу з рішення Київської районної в м. Полтаві ради від 22.06.2010 року ОСОБА_3 встановлено час для спілкування з малолітнім сином ОСОБА_5 щосуботи з 16.00 до 19.00 години та щопонеділка з 17.00 до 19.00 години в присутності матері.

Згідно рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.12.2011 року ОСОБА_3 відмовлено у задоволенні його позову до ОСОБА_6 про усунення перешкод в спілкуванні з дитиною, оскільки судом встановлено, що позивач не довів факту вчинення йому перешкод у спілкуванні.

З висновку органу опіки та піклування Київської районної в м. Полтави ради від 24.02.2015 року вбачається відсутність підстав для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_5 .

Згідно характеристик з місця роботи позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3 характеризуються позитивно.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 повідомила суду, що малолітній ОСОБА_8 нормальна дитина, з ним та його матір`ю вони відвідували різні заходи, які проводились в місті, про батька їй невідомо.

Допитана свідок ОСОБА_9 повідомила суду, що ОСОБА_10 часто приходить до її сина, оскільки вони є ровесниками, про батька від дитини вона не чула.

Допитана свідок ОСОБА_11 повідомила суду, що вона разом зі своєю сім`єю та ОСОБА_12 і її сином ОСОБА_13 проводили час, про батька вона не чула, він не приймає у вихованні дитини участі.

Допитаний свідок ОСОБА_14 повідомив суду, що він є тренером в спортивній секції, яку відвідує малолітній ОСОБА_8 та повідомив, що з батьком дитини він не знайомий та в анкеті, яку заповнюють на кожну дитину відомості про батька відсутні.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 повідомили суду, що ОСОБА_17 навчається в гімназії №6, батько до школи не приходить та не бере участі у вихованні сина.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомила суду, що її колишній зять не спілкується з сином та не приділяє уваги його вихованню.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 повідомили суду, що вони разом проходять службу з відповідачем та характеризують його з позитивної сторони.

Допитані свідки ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 повідомили суду, що вони є родичами відповідача. Позивач ОСОБА_1 не давала їм можливості спілкуватись з ОСОБА_13 .

Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських права, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року за №3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Отже, аналізуючи всі докази в їх сукупності суд приходить до висновку про те, що батько ОСОБА_3 рідко спілкується зі своїм сином ОСОБА_13 та приділяє недостатньо уваги його вихованню. Як встановлено в судовому засіданні така ситуація склалась через непорозуміння з колишньою дружиною ОСОБА_1 . Судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти, заборгованість по сплаті відсутня. Показання свідків як з боку позивача, так і з боку відповідача підтвердили той факт, що відповідач не приділяє достатню увагу вихованню сину.

В той же час позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та може бути застосований у виняткових випадках при доведеності винної поведінки особи. В даній ситуації батько бажає брати участь у вихованні сина, але не може знайти відповідного підходу до дитини та налагодити стосунки.

Встановлені в судовому засіданні факти не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.164 СК України, ст.213-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:
Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Миронець О.К.