У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Мазур Л.М., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та вселення за касаційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння та вселення.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року позов задоволено. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4 2/3 частки квартири АДРЕСА_1 та вселено ОСОБА_3, ОСОБА_4 у 2/3 частки вказаної квартири.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_6, звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником - ОСОБА_6, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року з підстав, передбачених ч. 3 ст. 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати зазначену ухвалу суду та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження у справі, апеляційний суд виходив із того, що скарга подана після закінчення строку апеляційного оскарження, установленого ч. 1 ст. 294 ЦПК України при оскарженні рішення суду, проте заявником порушено клопотання про поновлення цього строку із зазначенням підстав для поновлення цього строку, які суд визнав неповажними та запропонував вказати інші підстави для поновлення строку та сплатити судовий збір за розгляд апеляційної скарги, однак у наданий судом строк ні ОСОБА_5, ні її представником недоліки усунені не були.

Проте до таких висновків апеляційний суд дійшов із порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 73, ч. 3 ст. 294 ЦПК України апеляційний суд за заявою особи може поновити пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження у разі наявності поважних причин пропущення цього строку.

Як убачається з матеріалів справи, з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року ОСОБА_5 в особі представника - ОСОБА_6, звернулася до суду 17 жовтня 2014 року, тобто поза межами строку, встановленого законом.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 27 жовтня 2014 року апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року залишено без руху, визнавши підстави для поновлення пропущеного строку не поважними, та надано заявнику строк для усунення недоліків і сплати судового збору, а ухвалою від 10 грудня 2014 року - відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі.

Таким чином, звертаючись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Приморського районного суду м. Одеси від 4 березня 2014 року, заявник посилався на те, що 17 березня 2014 року на вказане рішення суду представником відповідача подавалась апеляційна скарга (а.с. 86 - 88), проте 1 жовтня 2014 року інформаційний центр апеляційного суду повідомив про повернення справи 25 вересня 2014 року до районного суду. При цьому ніяких ухвал суду апеляційної інстанції або повісток відповідач не отримувала.

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Також відповідно до положень ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Визнавши причину пропуску строку на апеляційне оскарження неповажною, апеляційний суд не врахував, що відповідач з моменту ухвалення рішення суду не погоджувався з ним і оскаржував.

При цьому ЦПК України не містить вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку; вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Крім того, ухвалу апеляційного суду від 27 жовтня 2014 року ОСОБА_5 фактично отримала 12 листопада 2014 року, а 9 грудня 2014 року на виконання зазначеної ухвали направила до суду поштою квитанцію про сплату судового збору та вказала інші підстави для поновлення строку, про що свідчать додані до касаційної скарги матеріали.

Так, Конституцією України кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод. Реалізація права на судовий захист здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанції, оскільки перегляд таких рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (ст. ст. 55, 124).

При цьому судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.

Апеляційне провадження є важливою процесуальною гарантією захисту прав і охоронюваних законом інтересів осіб, які брали участь у розгляді справи у випадках та порядку, встановлених ЦПК України та закріплених у ст. 13 ЦПК України.

Ураховуючи викладене, оскаржувана ухвала апеляційного суду не може вважатись законною й підлягає скасуванню, а справа - направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 10 грудня 2014 року скасувати, справу передати до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

Л.М. Мазур

С.Ф. Хопта