АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду місті Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Соколової В.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Пилипчук В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» Циганкової ОльгиВолодимирівни на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року Публічному акціонерному товариству «Правекс-Банк» відмовлено в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, представник позивача Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» Циганкова Ольга Володимирівна звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Відмовляючи в задоволенні позову, суд 1-ї інстанції посилався на те, що право на дострокове стягнення з ОСОБА_5 заборгованості по договору кредиту у Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» виникло 01.01.2009 року, з даним позовом банк звернувся до суду 18.09.2014 року, тобто, поза межами трирічного строку позовної давності, а тому в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити у зв'язку з пропуском позивачем трирічного строку звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. Проте, судом 1-ї інстанції не було враховано, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 травня 2012 року та рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.08.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» було задоволено та, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 за кредитним договором на загальну суму 3 280 095,23 грн. ,звернуто стягнення на майно останнього, а саме: земельні ділянки та садовий будинок шляхом реалізації їх на прилюдних торгах. Предмет іпотеки був реалізований на прилюдних торгах за ціною 1 390 000 грн. Статтею 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Отже, звертаючись до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки Публічним акціонерним товариством «Правекс-Банк» було перервано строк позовної давності, а тому правових підстав для відмови в задоволенні позовних вимог у суду 1-ї інстанції не було.

В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» Циганкова ОльгаВолодимирівна повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_5 ОСОБА_6 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на те, що вони є безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю відповідає вимогам закону.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова, установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір №655-002/07Ф, відповідно до умов якого, банк відкриває позичальнику кредитну лінію в іноземній валюті на загальну суму 350 000 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15%, на строк до 14.06.2012 року включно.

Для забезпечення виконання зобов'язань за генеральними кредитним договором №655-002/07Ф від 14 червня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_8 було укладений договір поруки.

20 червня 2008 року між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» та ОСОБА_5 було укладено договір про внесення змін до кредитного договору №655-002/07Ф від 14 червня 2007 року, яким встановлено, що з 20.06.2008 року процентна ставка за кредитним договором становитиме 16% річних.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору щодо своєчасної сплати ануїтетних платежів, 30 липня 2009 року Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк» на адресу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 було направлено вимоги про дострокове погашення заборгованості по кредиту, відсотках та штрафних санкціях та попереджено, що у разі не сплати заборгованості, банк змушений буде звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У вересні 2009 року Акціонерний комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та просив суд солідарно стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість з кредитним договором на загальну суму 402543 доларів США.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Правонаступником Акціонерного комерційного банку «Правекс-Банк» є Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк».

У січні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково.

Звернуто стягнення на земельні ділянки площею 0,05 га та 0,10 га, що розташовані на території Садового товариства «Фонд-2» Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області за кадастровими номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відповідно, а також садовий будинок НОМЕР_3 загальною площею 285,3 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 22.08.2012 року рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.05.2012 року в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки змінено.

В рахунок погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 409807 доларів США, що станом на 28.12.2009 року за курсом НБУ України становить 3 280 095,23 грн., звернуто стягнення на майно, що належить ОСОБА_5: земельну ділянку площею 0,05 га (для садівництва) кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2»; земельну ділянку площею 0,10 га (для садівництва) кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2»; садовий будинок НОМЕР_3 загальною площею 285,3 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами, що розташований на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2», шляхом реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною не нижче визначеною суб'єктом оціночної діяльності згідно договору іпотеки №655-002/07Ф від 18.06.2007 року в сумі 2 777 500 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.

29 жовтня 2012 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про погашення заборгованості за кредитним договором в сумі 409807 доларів США, що станом на 28.12.2009 року за курсом НБУ України становить 3 280 095,23 грн., звернуто стягнення на майно, що належить ОСОБА_5: земельну ділянку площею 0,05 га (для садівництва) кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2»; земельну ділянку площею 0,10 га (для садівництва) кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2»; садовий будинок НОМЕР_3 загальною площею 285,3 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами, що розташований на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2», шляхом реалізації на прилюдних торгах за початковою ціною не нижче визначеною суб'єктом оціночної діяльності згідно договору іпотеки №655-002/07Ф від 18.06.2007 року в сумі 2 777 500 грн.

08.07.2013 року начальником Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області було затверджено акт №3495881/7 державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, а саме: земельної ділянки площею 0,05 га (для садівництва) кадастровий номер НОМЕР_1, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2»; земельної ділянки площею 0,10 га (для садівництва) кадастровий номер НОМЕР_2, що розташована на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2»; садового будинку НОМЕР_3 загальною площею 285,3 кв.м. разом з надвірними будівлями та спорудами, що розташований на території Гнідинської сільської ради Бориспільського району Київської області в Садівничому товаристві «Фонд-2», за ціною 1 390 000 грн.

У зв'язку з недостатністю коштів, що надійшли від реалізації заставного майна, для задоволення вимог стягувача-заставодержателя за виконавчим документом, на підставі якого звернуто стягнення на заставне майно, 12.08.2014 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу Публічному акціонерному товариству «Правекс-Банк».

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості за кредитним договором №655-002/07Ф від 14 червня 2007 року вбачається, що Публічним акціонерним товариством «Правекс-Банк» отримані від реалізації на прилюдних торгах земельних ділянок та садового будинку грошові кошти в сумі 1 390 000 грн. 04.09.2014 року було конвертовано в долари США та зараховано в наступному порядку: 57021,69 доларів США на погашення тіла кредиту, 25038,39 доларів США на погашення відсотків та 2 748,47 доларів США на погашення пені, нарахованої за несплату відсотків.

18 вересня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_8 та просило суд солідарно стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість з кредитним договором на загальну суму 629 450,19 доларів США, в тому числі: 292 978,32 доларів США заборгованості за кредитом, 188963,56 доларів США пеня за прострочення сплати по кредиту, 96605,05 доларів США прострочені відсотки за користуванням кредитом, 50903,28 доларів США пеня за несвоєчасне погашення процентів.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 18.06.2015 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_8 було залишено без розгляду.

Відмовляючи Публічному акціонерному товариству «Правекс-Банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд 1-ї інстанції посилався на те, що позивачем Публічним акціонерним товариством «Правекс-Банк» пропущено встановлений законом трирічний строк позовної давності для звернення до суду з даним позовом до ОСОБА_5, відповідач просив суд застосувати строк позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду 1-ї інстанції зроблений на підставі повного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів та в повній мірі відповідає вимогам закону.

Так, відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Кредитним договором №655-002/07Ф від 14 червня 2007 року встановлено, що ОСОБА_5 зобов'язаний повністю повернути кредитні ресурси отримані за цим кредитним договором до 14.06.2012 року.

У зв'язку з порушенням боржником графіка погашення платежів та виникненням заборгованості за кредитним договором, кредитор використав, передбачене частиною 2 статті 1050 ЦК України, право на односторонню зміну умов кредитного договору, направивши 30 липня 2009 року, боржнику вимогу про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором.

Отже, позивач, на підставі частини 2 статті 1050 ЦК України, змінив строк виконання основного зобов'язання, а тому перебіг строку позовної давності для Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» щодо звернення до суду з вимогами до ОСОБА_5 підлягає обрахуванню з 30 липня 2009 року.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст.257 ЦК України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 2 статті 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За змістом ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Статтею 264 ЦК України встановлено, що позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У вересні 2009 року Акціонерний комерційний банк «Правекс-Банк» звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_5 і ОСОБА_8 про солідарне стягнення з відповідачів на користь банку заборгованості з кредитним договором на загальну суму 402543 доларів США.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 26.06.2013 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

Згідно вимог ч.1 ст.265 ЦК України, залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності.

У січні 2010 року Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, звернувшись у січні 2010 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки Публічним акціонерним товариством «Правекс-Банк» було перервано строк позовної давності. У зв'язку з чим, загальний перебіг позовної давності для банку розпочався заново з січня 2010 року і закінчився у січні 2013 року.

В подальшому з позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» звернулося лише 18 вересня 2014 року, тобто після спливу строку позовної даності.

Відповідно до ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи в суді 1-ї інстанції ОСОБА_5 було подано заяву про застосування строків позовної давності.

Оцінивши в сукупності докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року про відмову Публічному акціонерному товариству «Правекс-Банк» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором у зв'язку з пропуском строку позовної давності є обґрунтованим, ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому правових підстав для його скасування немає.

Доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки вступило в силу лише 22 серпня 2012 року, а тому саме з цієї дати має обраховуватись переривання строку позовної давності, колегія суддів вважає необгрутованими, оскільки в статті 264 ЦК України законодавець чітко встановив, що переривання строку позовної давності пов'язано саме з пред'явлення особою позову, а не з часом набранням законної сили рішенням суду, ухваленим за результатами розгляду позову.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки фактично виконане 04.09.2014 року, що свідчить про переривання строку позовної давності, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. При цьому, при дослідженні обставин, пов'язаних із вчиненням зобов'язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах строку давності, а не після його спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій тощо.

Вчинення боржником дій з виконання зобов'язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, коли такі дії здійснено боржником особисто, або уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти в сумі 1 390 000 грн., які надійшли 04.09.2014 року на рахунки Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк», отримані Відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Київській області шляхом реалізації на прилюдних торгах предмету іпотеки, а саме: двох земельних ділянок та садового будинку. Отже, правових підстав вважати, що перебіг позовної давності перервано у зв'язку із вчиненням ОСОБА_5 дій, що свідчать про визнання ним свого боргу, немає.

Крім того, вказані грошові кошти надійшли на рахунки банку поза межами строку позовної даності, початок якого обраховується з січня 2010 року, тобто з моменту звернення позивача до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Твердження апелянта про те, що суд 1-ї інстанції фактично не вдавався до оцінки доказів, наявних у даній справі та не здійснював аналізу фактичних обставин справи, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки суд 1-ї інстанції дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого, суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін та дав їм належну оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції також не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, постановлено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника позивача Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» Циганкової ОльгиВолодимирівни відсутні.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника позивача Публічного акціонерного товариства «Правекс-Банк» Циганкової Ольги Володимирівни відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: