У Х В А Л А

Іменем України

11 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області

у складі : головуючого - судді Мацунича М.В.

суддів : Ігнатюка Б.Ю., Панька В.Ф.

з участю секретаря : Дашковської С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі по справі за заявою ОСОБА_1 де заінтересованою особою є Оноківська сільська рада Ужгородського району про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року відмовлено заявниці у відкритті провадження у справі, оскільки із заяви вбачається спір про право.

ОСОБА_1 подала на ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу в якій ставить, питання про скасування даної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи. Мотивує свої вимоги тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

У судовому засіданні заявниця ОСОБА_1, та її представник ОСОБА_2 підтримали вимоги скарги й просили задовольнити таку з наведених підстав.

Оноківська сільська рада Ужгородського району в судове засідання не з'явилась, але подала заяву про здійснення судового розгляду в її відсутність. А звідси, виходячи з вимог ч. 2 ст. 305 ЦПК України та зважуючи на приписи ст. 303-1 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розглядати скаргу в її відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, розглянувши й дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, встановлення права власності на житловий будинок і земельну ділянку.

За загальним правилом ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить, виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як на підставу заявлених вимог ОСОБА_1 посилалась на те, що рішенням виконавчого комітету Ужгородської районної ради від 09.08.1989 року за № 121 надано дозвіл ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1) на оформлення права власності на житловий будинок зі спорудами за АДРЕСА_1 та отримання свідоцтва про право власності.

Проте, будівництво даного житлового будинку здійснювали спільно : ОСОБА_3, ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2) і ОСОБА_1. Питання часток у даному житловому будинку за життя померлих осіб не було належним чином оформлено.

Оскільки ОСОБА_3 після смерті немає спадкоємців, так-як її сестри і брат померли раніше за неї, а тому, і просить встановити юридичний факт про визнання за ОСОБА_1 право власності на вище зазначений житловий будинок у цілому. При переході права власності на житловий будинок до власника переходить також і право власності на земельну ділянку на якій розміщений житловий будинок.

Проте погодитись з вищенаведеними доводами заявниці неможливо, виходячи з наступного.

Так, ч. 2 ст. 256 ЦПК України передбачає, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить, виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, за умови, що законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Заявниця зазначає, що будівництво житлового будинку АДРЕСА_1 здійснювалось трьома особами. А звідси, даний житловий будинок, може належати їм на праві спільної часткової власності. Та, не дивлячись на це, заявниця просить встановити юридичний факт щодо визнання за нею право власності на вище зазначений житловий будинок у цілому, що не відповідає вимогам цивільного законодавства. Крім цього, що стосується набуття права власності на житловий будинок, то чинне законодавство встановлює інший, особливий порядок набуття такого права власності.

Те ж стосується і земельної ділянки, оскільки підстави набуття права власності на земельну ділянку здійснюється в порядку процедури передбаченої ЗК України, а не на підставі рішення суду в порядку встановлення юридичного факту.

З наведеного вбачається наявність спору про право, яке вирішується в загальному позовному порядку, шляхом подання позовної заяви, а не в порядку непозовного цивільного судочинства.

Таким чином, встановивши, що з матеріалів вбачається спір про право, суддя на підставі вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України підставно відмовив у відкритті провадження у справі. Так-як, заявниця повинна звернутись в суд із позовом у порядку позовного провадження.

А звідси, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував процесуальний закон та дотримався процедури розгляду заяви, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали суду першої інстанції без зміни.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_1, відхилити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 26 січня 2015 року про відмову у відкритті провадження у справі, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею законної сили.

Головуючий : ___________________ Судді : ___________________

___________________