АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Прохоровій В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1, поданою через представника ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року в справі за поданням старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України,

в с т а н о в и л а :

ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18.06.2014 року задоволено подання державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ та тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України на час проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні відкритому 03.04.2013 року за виконавчим листом від 26.07.2012 року.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм процесуального права. А саме, він не був повідомлений про розгляд подання, тому був обмежений у подачі доказів щодо сплати аліментів. Вважає, що не має заборгованості з аліментних зобов`язань.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Справа № 761/17611/14 Апеляційне провадження № 22-ц-796/3946/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Савицький О.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
Державний виконавець ВДВС Шевченківського РУЮ Норка Є.В. та представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просили апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши надані матеріали, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.07.2012 року за рішенням суду у справі № 2/1027/775/12 Фастівським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання дитини ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів у розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 01.02.2012 року.

Боржник на неодноразові виклики до держаного виконавця не з`являється та має заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13 564, 14 грн.

Задовольняючи подання, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати заборгованості по аліментам та перешкоджає державному виконавцю у примусовому виконанні ним виконавчого провадження.

Проте, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до п. 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно з приписами ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України; коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п. 7 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень у порядку, передбаченому статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» та статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання рішення суду.

Згідно із ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Матеріали справи не містять даних про належне повідомлення державного виконавця про день та час розгляду подання.

Неявка державного виконавця не перешкоджає розгляду подання, проте повідомлення останнього про день та час розгляду подання є обов`язковим.

В ухвалі суду зазначено, що з виконавчого провадження вбачається, що ОСОБА_1 ухиляється від сплати аліментів, на неодноразові виклики до державного виконавця не з`являється. Проте, у наданих матеріалах відсутня копія виконавчого провадження, та враховуючи те, що подання розглянуто без участі державного виконавця таке виконавче провадження судом не оглядалося, окрім документів долучених до подання.

Не витребувавши виконавче провадження суд першої інстанції не перевірив чи вручена боржнику постанова про відкриття виконавчого провадження та довідка - розрахунок заборгованості, чи дійсно направлялися виклики боржнику про необхідність явки до державного виконавця, які дії вчинено державним виконавцем щодо розшуку та арешту майна боржника з метою погашення заборгованості тощо.

Оскільки судом порушено порядок розгляду подання ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 18 червня 2014 року скасувати з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді