Справа № 755/370/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Лесик Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Київська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_3 у період часу з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті).

Вимоги мотивує тим, що починаючи з 1993 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 вона, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживала з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, але не звернулися до державного органу реєстрації актів цивільного стану про реєстрацію шлюбу. Познайомилися вони у 1991 році коли ОСОБА_3 повернувся до м. Києва після проходження строкової військової служби у Збройних силах СРСР. Після тривалого знайомства у 1993 році вони вирішили розпочати жити разом однією сім"єю спочатку у належній їй квартирі за адресою АДРЕСА_1, потім переїхали до її квартири за адресою АДРЕСА_2. Враховуючи різницю між ними у віці, вони не стали офіційно реєструвати свої відносини та влаштовувати церемонію весілля, крім того, вони не надавали особливого значення факту реєстрації їхніх відносин, так як завжди цінували та ставили на перше місце чесність і відвертість їхніх стосунків. Протягом всього періоду їхнього спільного проживання вони відносилися один до одного як чоловік та дружина, були пов"язані спільним побутом, мали спільний сімейний бюджет, вели разом домашнє господарство, несли спільні фінансові витрати, мали спільних друзів, щороку разом їздили у відпустку, мали спільні плани на майбутнє, ОСОБА_3 завжди допомагав їй доглядати та виховувати її онуків, вона допомагала доглядати його хвору матір, яка на той час пережила два інсульти.

Коли ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати ОСОБА_3 вона сама займалася організацією поховання, так як для ОСОБА_3 це була велика втрата і він психологічно важко переживав цей період, усі пов"язані з цим витрати вони несли за рахунок спільних коштів.

ОСОБА_3 у 2008 р. придбав квартиру АДРЕСА_3, на купівлю якої витратив у тому числі їхні спільні заощадження. У 2008-2010 р.р. вона займалася ремонтом квартир, які були оформлені на ім"я ОСОБА_3, придбавала будівельні матеріали. ОСОБА_3 після смерті його матері потрапив до лікарні із серцево-судинним захворюванням, вона була єдною людиною, яка піклувалася про ОСОБА_3 у лікарні, годувала його, придбавала необхідні ліки, у якості дружини спілкувалася із лікарями та консультувалася зі спеціалістами.

У 2014 році ОСОБА_3 знову потрапив до лікарні із діагнозом "звих тазостегнового суглобу" де вона знову за ним доглядала, з лікарні забрала додому, за ОСОБА_3 піклувалася, підтримувала його, так як він не міг самостійно рухатися і потребував стороннього догляду та допомоги.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер у її квартирі, після чого вона займалася його похованням. Після смерті матері інших близьких родичів у ОСОБА_3 не залишилося.

Вона зверталася 20.10.2014 року до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 за місцем відкриття спадщини із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка, при цьому їй порекомендували звернутися до суду для встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Інших спадкоємців, окрім неї, ОСОБА_3 немає, до нотаріуса із заявою про відкриття спадкової справи та оформлення спадщини ніхто не звертався, спору про право на спадщину не існує, за життя ОСОБА_3 заповіт не складав.

Встановлення факту її проживання однією сім'єю з ОСОБА_3 з 1990 року до часу відкриття спадщини необхідне їй для оформлення після смерті останнього спадщини.

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_4 підтримала заяву та викладені у ній обставини.

Представник заінтересованої особи Київської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи заінтересована особа була повідомлена належним чином, про причини неявки представника суд не повідомлено.

Заінтересована особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 в судове засідання не з"явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, суду подала письмові пояснення з проханням розглянути справу у її відсутності (а.с. 50).

Заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Допитана судом свідок ОСОБА_5 суду засвідчила, що вона є подругою ОСОБА_1 та знає їх з ОСОБА_3 з 2000 року. Весь цей час заявниця та ОСОБА_3 підтримували близькі дружні стосунки, жили як сім"я, разом готували їжу, прибирали, спільно вели господарство та мали спільний сімейний бюджет, кохали і поважили одне одного, щороку їздили на море, мають багато фотознімків, постійно разом відвідували виставки, екскурсії, ходили на прогулянки, вели активний спосіб життя, їздили до матері ОСОБА_3. Коли ОСОБА_3 хворів ОСОБА_1 за ним доглядала. Смерть ОСОБА_3 заявниця пережила дуже тяжко, так як це був її єдиний близький чоловік.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона дружить із заявницею з 2002 року, з померлим ОСОБА_3 познайомилася через ОСОБА_1, оскільки працювала у магазині де вони проживали. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_3 їздили на море, або доглядали за хворою матір"ю ОСОБА_3 вона доглядала за їхньою квартирою. У ОСОБА_3, окрім його матері інших родичів не було, він був єдиним сином; дітей у ОСОБА_3 також не було. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили дружно, спільно вели господарство, мали спільні кошти, разом все купували, проживали, як чоловік та дружина, все у них було спільне, любили один одного, разом відпочивали, ОСОБА_3 няньчив онуків заявниці, любив них, водив у дитячий садочок, помер ОСОБА_3 раптово, коли він захворів доглядала за ним ОСОБА_1

Суд приймає до уваги вищезазначені покази свідків, оскільки вони підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, у тому числі фотознімками, накладною від 07.10.2014 року на ім"я заявниці з переліком найменувань та вартості речей для поховання ОСОБА_3

Також на ім"я ОСОБА_1 видано витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання щодо ОСОБА_3 (а.с. 9).

За повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 спадкова справа до майна померлого ОСОБА_3 була відкрита 20.10.2014 року на підставі поданої ОСОБА_1 заяви про прийняття спадщини. Відповідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), ОСОБА_3 не був складений заповіт та не було укладено спадкового договору, в спадковому реєстрі відсутні інші заведені спадкові справи щодо прийняття спадщини ОСОБА_3 Нотаріусом ОСОБА_1 було роз"яснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину для підтвердження спадкування за законом в четверту чергу факт проживання однією сім"єю зі спадкодавцем повинен бути підтверджений рішенням суду (а.с. 50).

Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини.

Судом з показів свідків встановлено, що заявниця з 2000 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 спільно проживала з ОСОБА_3 однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, піклувалися один за одним, похованням спадкодавця займалася ОСОБА_1

Будь-яких спадкоємців померлого ОСОБА_3 судом не встановлено.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За заявленими вимогами ОСОБА_1 просить встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_3 у період часу з 1990 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 (день смерті).

Як роз"яснено п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" № 5 від 31.03.1995 року, встановлення судом факту перебування у фактичних шлюбних відносинах на підставі п. 5 ст. 273 ЦПК України може мати місце, якщо такі відносини виникли до 08 липня 1944 року і тривали до смерті (пропажі без вісті на фронті) одного з подружжя, внаслідок чого шлюб не може бути зареєстровано в органах реєстрації актів громадського стану. В інших випадках заяви про встановлення факту перебування у фактичних шлюбних відносинах судовому розгляду не підлягають.

Категорія цивільних справ про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка та жінки без шлюбу виникла у зв"язку з прийняттям нового Сімейного кодексу України.

Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Отже, за викладених обставин суд вважає, що заява про встановлення факту проживання однією сім"єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу підлягає задоволенню частково, а саме за період з 01.01.2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_3, тобто на правовий режим вказаних правовідносин поширюється дія Сімейного кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2014 року, оскільки зазначені обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні письмовими доказами та показами свідків. Встановлення даного факту заявниці необхідно для оформлення права на спадщину.

В решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі вищезазначеного та керуючись ст. 3 СК України, п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року № 5, постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 234, 235, 256, 257, 259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали однією сім"єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя