Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Бузовського В.В.,

при секретарі Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування,-

встановив:

ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта» (далі ПАТ НАСК «Оранта»), ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування, стягнення матеріальної шкоди. В судовому засіданні представник позивача подала заяву про залишення позову в частині вимог до ОСОБА_2, без розгляду. Ухвалою суду від 08.12.2015р., позов ОСОБА_1, в частині вимог до ОСОБА_2, залишено без розгляду. Враховуючи те, що рішення суду може вплинути на права та обовязки ОСОБА_2, останній, ухвалою суду в порядку ст. 33 ЦПК України, був залучений до участі у справі як третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

В обґрунтування вимог позивача до ПАТ НАСК «Оранта», представник позивача посилалася на те, що 30.03.2015р., відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Тойота» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Винним у вчиненні правопорушення, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано ОСОБА_2 Враховуючи те, що ОСОБА_2, застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ НАСК «Оранта», а зазначена пригода визнана страховим випадком, ПАТ НАСК «Оранта» 31.07.2015р., виплатило ОСОБА_1, страхове відшкодування в розмірі 3 990,84 грн. В серпні 2015р., автомобіль ОСОБА_1, було відремонтовано, а загальна сума відновлювального ремонту склала 10 899,10 грн. Крім того, позивачем було витрачено на запасні частини 400,00 грн., вартість не замінених запасних частин склала 4 140,00 грн., отже загальна сума відновлення пошкодженого автомобіля склала 15 439,10 грн. Від зазначеної суми відраховується сума виплаченого страхового відшкодування, отже, як вважає позивач, з ПАТ НАСК «Оранта» на його користь підлягає стягненню ще 10 448,26 грн., страхового відшкодування. Крім того, позивач просить стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» за порушення строків виплати страхового відшкодування пеню за період з 23.07.2015р., по 08.12.2015р., в сумі 1 995,77 грн., (від суми заборгованості 10 448,26 грн), а також застосувати вимоги ст. 625 ЦК України та стягнути 3% річних 119,37 грн., індекс інфляції 16,96 грн. Стягнути з ПАТ НАСК «Оранта» на користь позивача понесені витрати на правову в сумі 1 800.00 грн.

Відповідач ПАТ НАСК «Оранта» про місце та час розгляду справи повідомлено належним чином. Від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову та клопотання про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 45-48).

Представник третьої особи, в судовому засіданні, зазначив, що позов ОСОБА_1, задоволенню не підлягає.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Так встановлено, що 30.03.2015р., відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі ДТП) за участі автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2, та автомобіля «Тойота» р/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Винним у вчиненні правопорушення, що призвело до зіткнення та пошкодження транспортних засобів визнано ОСОБА_2, (а.с. 9). Враховуючи те, що ОСОБА_2, застрахував свою цивільно-правову відповідальність в ПАТ НАСК «Оранта», а зазначена пригода визнана страховим випадком, ПАТ НАСК «Оранта» 29.07.2015р., виплатило ОСОБА_1, за його заявою поданою 22.04.2015р., страхове відшкодування в розмірі 3 990,84 грн., яке ОСОБА_1, отримав 31.07.2015р. В серпні 2015р., автомобіль ОСОБА_1, було відремонтовано, а загальна сума відновлювального ремонту склала 10 899,10 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (а.с. 16-17).

Встановлені судом обставини, визнані особами, що приймають участь у справі, а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Також встановлено, що ОСОБА_1, із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 10 899,10 грн., (згідно акту виконаних робіт) до ПАТ НАСК «Оранта» не звертався.

Крім того, позивачем та його представником не надано жодного доказу про те, що за період з 29.07.2015р., (дата виплати страхового відшкодування) до 06.08.2015р., (дата закінчення відновлювального ремонту) зросли ціни та тарифи на майно або роботи. Також, суд звертає увагу на те, що витрати на заміну запчастин в сумі 400,00 грн., включені до загальної суми акту виконаних робіт (а.с. 16), та те що позивачем та його представником не надано жодного належного доказу щодо вартості не замінених частин в сумі 4 140,00 грн. Не заслуговують на увагу і витрати понесені позивачем на правову допомогу в розмірі 1 800,00 грн., оскільки статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу під час розгляду судами цивільних та адміністративних справ», визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Представництво інтересів в суді обраховується за витраченим часом, що зазначений в журналах судових засідань. Розрахунок, наданий представником позивача, суд до уваги не приймає, оскільки зазначені в ньому - консультації, складання позову, збір матеріалів, тощо не є процесуальними діями та не передбачені вище наведеним законом, а отже не є правовою допомогою в розумінні ст. 84 ЦПК України.

В силу частин 1-3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

В силу ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

На підставі викладених норм права слід дійти висновку про те, що ПАТ НАСК «Оранта» є неналежним відповідачем у виниклих правовідносинах, оскільки здійснивши страхову виплату ПАТ НАСК «Оранта» виконало в повному обсязі покладені на страховика обовязки, згідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон 1961-ІV), яка передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Зазначений судом висновок узгоджується із вимогами ст. 1194 ЦК України, Правовим висновком ВСУ у справі № 6-691цс15, та п. 14 Постанови Пленуму ВССУ № 4 від 01.03.2013р.

Враховуючи те, що інші вимоги ОСОБА_1, (пеня, відповідальність за ст. 625 ЦК) є похідними від вимоги про стягнення страхового відшкодування, в задоволенні якої відмовлено, то і такі вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 61, 64, 88, 212-215 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна Акціонерна Страхова Компанія «Оранта», третя особа ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: