Провадження № 2-5714/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року Суддя Солом"янського районного суду м. Києва Шереметьєва Л.А., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №1 Відокремленого підрозділу Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-західна залізниця», 3-я особа: ОСОБА_2 про визнання дубліката Свідоцтва про право власності недійсним та його скасування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом і просить визнати недійсним та скасувати дублікат Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , виданий 04.06.1998 року.

Посилається в позові на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її мати, після смерті якої відкрилася спадщина на ? частину даної квартири.

Їй було відмовлено в оформленні спадщини за наданим нею оригіналом Свідоцтва про право власності, оскільки реєстрація права власності на квартиру була здійснена відповідно до дубліката Свідоцтва про право власності, виданого 04.06.1998 року Київською дільницею цивільних споруд ПЗЗ.

Позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.109 ЦПК України позови до юридичних осіб пред'являються в суд за їхнім місцезнаходженням.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Так, предметом позову є визнання недійсним та скасування дубліката Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, тобто правовстановлюючого документа на нерухоме майно, що територіально знаходиться в Києво-Святошинському р-ні Київської обл.

За правилами ч.1 ст.114 ЦПК України та п.п.41та 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (стаття 114 ЦПК) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально.

У разі конкуренції правил підсудності (наприклад, при об'єднанні позовів, на один з яких поширюється дія правила про виключну підсудність) мають застосовуватися правила виключної підсудності.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК).

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З точки зору закону виключна територіальна підсудність встановлюється законодавцем з метою вирішення спору конкретним, прямо передбаченими у законі судами.

В такому випадку можливість застосування інших правил територіальної підсудності виключається.

Виходячи з цих обставин, звернення позивача до Солом»янського районного суду м. Києва з позовом про визнання недійсним та скасування дубліката Свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1, яке є, з точки зору закону, правочином, недопустимий з точки зору ч.1 ст.114 ЦК України.

Крім того, розгляд справи з порушенням правил виключної підсудності, з точки зору ст.309 ЦПК України, є підставою для скасування судового рішення в справі, а з точки зору п.п.»а» п.1 ч.1 ст.92 Закону України « Про судоустрій і статус суддів» підставою для дисциплінарної відповідальності судді.

Відповідно до ст.115 ЦПК України якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала.

Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Крім того, згідно з п.4 ч.3 ст.121 ЦПК заява повертається у випадках,у т.ч., коли справа не підсудна цьому суду.

За таких обставинах позовна заява підлягає поверненню позивачу для подачі до належного суду.

Керуючись ст.109 ч.2, ч.1 ст.114,115, 121 ч.3, ЦПК України,суддя,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління №1 Відокремленого підрозділу Державного територіально-галузевого об»єднання «Південно-західна залізниця», 3-я особа: ОСОБА_2 про визнання дубліката Свідоцтва про право власності недійсним та його скасування повернути позивачу для подачі до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 243 грн. 60 коп. судового збору, сплаченого відповідно до квитанції № 82 від 11 липня 2015 року в філії - ГУ Ощадбанку по м. Києву та області на р/р 0010.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання

копії ухвали.

Суддя