АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Будінвестмонтаж» на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до акціонерного товариства закритого типу «ДВК», приватного підприємства «Будінвестмонтаж» про визнання договору недійсним.

Колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулися у суд першої інстанції із позовом до АТЗТ «ДВК», ПП «Будінвестмонтаж» про визнання договору недійсним.

З метою забезпечення позову, ОСОБА_1 звернулася у суд з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва - будинок 03/с-2, що розташований за адресою м. Київ, вул. Петра Дехтяренка, буд.22, посилаючись на те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі представник ПП «Будінвестмонтаж», посилаючись на порушення судом норми процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши думку осіб, що з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно ст.151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об'єктом прав, що став предметом спору.

Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, а також те, що майно (в тому числі рухоме майно, грошові суми тощо) яке є у відповідача на момент пред'явлення до нього позову, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Зміст заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва - будинок 03/с-2, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дехтяренка Петра, буд.22, обґрунтовано тим, що позивачі виконали свої грошові зобов'язання за договорами на участь у пайовому будівництві, повністю та своєчасно сплатили вартість об'єкта інвестування, проте АТЗТ «ДВК» у визначений договором строк не виконавши зобов'язання, передало у власність ПП «Будінвестмонтаж» майнові права на житлові і нежитлові приміщення, яке у вересні 2015р. на об'єкт незавершеного будівництва зареєструвало на праві власності, що не виключає можливість відчуження зазначеного об'єкту на користь третіх осіб.

Зі змісту заявленого по справі позову, убачається, що позивачами оспорюється дійсність договору «Про передачу функцій замовника».

Відповідно до абзацу 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зі змісту долучених до справи відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10 вересня 2015р. убачається, що 04 вересня 2015р. ПП «Будінвестмонтаж» зареєструвало право власності на об'єкт незавершеного будівництва (30% готовності) по вул. П. Дехтяренка, 22, який відноситься до першої черги будівництва й має номер (згідно проектної документації) - будинок № 3 секції -03/с-1 та 03/с-2 (а.с.45).

Зазначені обставини свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва може призвести до відчуження цього об'єкту на користь третіх осіб.

З урахуванням зазначених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про наявність підстав до задоволення заяви.

Колегія суддів визнає безпідставними посилання апеляційної скарги на те, що суд, наклавши арешт на об'єкт незавершеного будівництва, втрутився в господарську діяльність ПП«Будінвестмонтаж» та порушив права інших осіб. Обраний судом вид забезпечення позову забороняє відповідачу вчиняти лише дії, пов'язані з його відчуженням, що не свідчить про втручання в господарську діяльність та порушення прав інших осіб.

При цьому, колегія суддів враховує й пояснення представника відповідача в судовому засіданні, з яких убачається, що будь-які будівельні роботи на об'єкті незавершеного будівництва не проводяться з 2007р.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апеляційної скарги на те, що забезпечення позову у вигляді накладення арешту на об'єкт незавершеного будівництва унеможливить здійснення ПП «Будінвестмонтаж» подальших дій щодо оформлення оренди земельної ділянки, остільки такі твердження носять голослівних характер та нічим не підтверджені.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

Викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи та зібраним доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Будінвестмонтаж» відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2015 року залишити без змін.

Головуючий:

Судді:

Справа № 756/15112/14-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15590/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.