Справа № 760/2791/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2015 року Солом?янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарях Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Відділ реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до Відповідача про встановлення його батьківства щодо неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнення аліментів на його утримання в розмірі 2000 гривень щомісячно.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач посилається на те, що з Відповідачем у неї були близькі стосунки з липня 2009 року, вони проживали протягом певного часу однією сім'єю, і від цих відносин у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3.

Позивач вказує, що у зв'язку з тим, що батько дитини - Відповідач - не мав постійного заробітку, не міг належним чином утримувати дитину, вони вирішили у свідоцтві про народження ОСОБА_3 не зазначати відомості про нього з метою отримання Позивачем статусу матері-одиначки та відповідної допомоги від держави.

Разом з тим, як вказує Позивач, через деякий час після народження дитини відносини між сторонами погіршилися, і Відповідач залишив сім'ю, з того часу припинивши надання будь-якої допомоги як їй, так і дитині.

Позивач наполягає на тому, що відомості про батька внесені до свідоцтва про народження ОСОБА_3 з її слів, а справжнім біологічним батьком дитини є саме ОСОБА_2

Враховуючи викладене, Позивач просить суд встановити батьківство Відповідача щодо дитини, а також стягнути з нього аліменти в розмірі 2000 гривень, оскільки добровільно він участі в утриманні дитини не бере.

У судовому засіданні Позивач позов підтримала, просила суд його задовольнити. Враховуючи ухилення Відповідача від проходження судової генетичної експертизи Позивач просила вважати факт біологічного походження її сина від батька ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 направив до суду письмові заперечення проти позову, у яких він визнавав, що проживав разом з ОСОБА_1 з січня 2010 року, а коли народилася дитина, Позивач зазначила, що їй вигідніше внести відомості про батька за своєю заявою, як матері-одиначки. Відтак Відповідач не вважає себе батьком дитини, оскільки у свідоцтві про народження батьком ОСОБА_3 зазначена особа на ім'я "ОСОБА_4". Відповідач також повідомив суд, що він заперечує проти проведення судової генетичної експертизи і не має наміру брати участі в ній, як і у судових засіданнях.

За згоди Позивача суд ухвалив розглядати справу у відсутність Відповідача на підставі наявних матеріалів.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_1 народився син ОСОБА_3, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції вчинено запис № 3355 від 11.11.2010р. в книзі записів актів громадянського стану про народження.

При цьому в графі відомостей про батька запис "ОСОБА_4" здійснений за вказівкою матері у відповідності до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Безспірним, як вбачається з пояснень Сторін, є факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 однією сім'єю щонайменше з січня 2010 року без реєстрації шлюбу.

Таким чином, заслуговують на увагу пояснення Позивача про те, що Відповідач є біологічним батьком дитини.

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Під час розгляду справи судом двічі призначалась судова генетична експертиза, на вирішення якої ставилися питання про наявність біологічного походження малолітнього ОСОБА_3, 2010 року народження, від відповідача ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 жодного разу не з'явився у призначений час та місце для проведення експертизи, неодноразові ухвали про його привід залишені без виконання у зв'язку з відсутністю Відповідача за місцем проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку про ухилення ОСОБА_2 від проходження судової генетичної експертизи по справі та, відповідно, визнання факту, для з'ясування якого її було призначено, тобто про визнання біологічного батьківства ОСОБА_2 по відношенню до малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, судом встановлено, що утримання неповнолітнього ОСОБА_3 на сьогоднішній день у повному розмірі здійснює Позивач.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов?язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Встановлено, що способи виконання обов'язку утримувати дитину сторонами не визначені.

Частина 3 ст.180 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.ст.182, 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом, та не може бути меншою, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З пояснень Відповідача встановлено, що він не працює, офіційного стабільного заробітку не має, а тому необхідним є призначення аліментів у фіксованій сумі в розмірі 2000 гривень у відповідності до вимог Позивача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з Відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись, ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 57-60, 88, 130, 174, 213-215, 367 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати батьківство ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, щодо неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (запис № 3355 від 11.11.2010р. в книзі записів актів громадянського стану про народження Відділу реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції).

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з 07.02.2014 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 гривень.

Рішення підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: