АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Петешенкової М.Ю.

суддів - Черненкової Л.А.,Пономарь З.М.

при секретарі - Хлус Ю.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 на ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 до Державного вищого навчального закладу «Донецький національний технічний університет», Міністерства освіти і науки України про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності щодо припинення трудових відносин, зобовязання виконати певні дії по відновленню трудових правовідносин, стягнення заборгованості по заробітній платі та іншим грошовим нарахуванням, відшкодуванню моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2015 року ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 звернулися до суду з позовом до ДВНЗ «Донецький національний технічний університет», Міністерства освіти і науки України про визнання незаконними рішення, дій та бездіяльності щодо припинення трудових відносин, зобовязання виконати певні дії по відновленню трудових правовідносин, стягнення заборгованості по заробітній платі та іншим грошовим нарахуванням, відшкодуванню моральної шкоди (а.с.1-5).

Ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року вищезазначену позовну заяву на підставі положень ч.2 ст.121 ЦПК України, повернуто позивачам.

Не погодившись з ухвалою судді позивачі звернулися до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу судді залишити без змін з наступних підстав.

Як встановлено при перевірці матеріалів справи, ухвалою судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 липня 2015 року вищезазначену позовну заяву залишено без руху, у звязку з її невідповідністю положенням ст.ст.32, 119, 121 ЦПК України (а.с.125).

На виконання вимог ухвали судді від 14 липня 2015 року позивачі надали заяву про уточнення позовних вимог (а.с.129-130).

Повертаючи позовну заяву, суддя виходив з того, що позивачі звертаючись з вказаним позовом до суду, в порушення вимог п.3 ч.1 ст.96 та ч.3 ст.118 ЦПК України, не долучили копію ухвали суду про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу або ухвали про скасування судового наказу.

Положеннями п.6 ч.3 ст.121 ЦПК України передбачено повернення заяви, у випадку її подання без дотримання порядку, визначеного ч.3 ст.118 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати.

Згідно з розясненнями, які містяться у п.12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (ОСОБА_11 України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР «Про оплату праці», ОСОБА_11 України від 19 жовтня 2000 року N 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»). До заяви має бути додано докази перебування заявника у трудових відносинах із боржником, а підтвердженням суми, яка стягується, може бути будь-який належно оформлений документ, що вказує на розмір нарахованої заробітної плати та компенсації за порушення строків її виплати, зокрема, довідка бухгалтерії боржника, розрахунковий лист чи копія платіжної відомості тощо. Не допускається розгляд вимог про стягнення заробітної плати у разі наявності спору щодо розміру заборгованості чи права на її отримання.

Дані вимоги, повинні бути документально підтвердженими та безспірними, тобто не може викликати сумнівів ні момент настання права вимоги, ні сума грошових коштів. У наказному провадженні не може розглядатися спір про право.

Однак, у матеріалах справи відсутній належно оформлений документ довідка бухгалтерії боржника, яка б підтверджувала існуючу заборгованість, що в свою чергу свідчить про наявність спору про право.

Також заслуговують на увагу висновки суду щодо невідповідності позовної заяви положенням ч.1 та п.3 ч.2 ст. 32 ЦПК України, якими передбачається, що позов може бути предявлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається якщо предметом спору є однорідні права і обовязки.

В даному випадку, позивачі звернулися до суду з метою усунення порушення їх прав, які виникли не з однієї підстави, оскільки предметом спору є індивідуальні трудові договори укладені окремо з кожним позивачем, а тому вимоги предявлені до відповідачів ґрунтуються на підставі різних прав та обов'язків, які не є однорідними, тим самим виключаючи можливість процесуальної співучасті позивачів у справі.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків судді першої інстанції, обґрунтовано викладених в оскаржуваній ухвалі.

Таким чином, ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України, необхідно залишити без змін, як постановлену з додержанням процесуальних норм права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 відхилити.

Ухвалу судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: М.Ю. Петешенкова

ОСОБА_12

ОСОБА_11