Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 333/8054/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Тучков С.С.
Провадження № 22-ц/778/5684/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором, який згодом уточнив.

В обґрунтування позову зазначено, що 28.11.2012 року між ПАТ «Сведбанк», який є правонаступником та ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» було укладено договір факторингу. Того ж дня, 28.11.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» укладено договір факторингу з ТОВ «Кредитні ініціативи», за яким право вимоги до боржників перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи».

Відповідно до укладеного між ВАТ «Сведбанк», та ОСОБА_3 кредитного договору від 05.06.2008 року та договорів про внесення змін до нього, останній отримав кредит у розмірі 99000 доларів США для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири, строком погашення не пізніше 05.06.2038 року включно, зі сплатою 11,90% річних.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між ВАТ «Сведбанк», ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договори поруки від 05.06.2008 року, на підставі якого відповідачі взяли на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором та нести солідарну відповідальність.

Свої зобовязання за кредитним договором ОСОБА_3 не виконував належним чином, в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 762274,14 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 762274,14 грн., а також судові витрати.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Кредитні ініціативи» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що 05.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк», правонаступником якого є позивач (банк), та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено кредитний договір (на купівлю житлової нерухомості) №0707/0608/45-015 (том 1 а.с.5-9), згідно умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 99000 доларів США для здійснення розрахунків по договору купівлі-продажу квартири, а ОСОБА_3, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит у зазначеній сумі не пізніше 05.06.2038 року включно, а також сплатити відповідну платню за користування кредитом в порядку, на умовах та в строки, визначені кредитним договором.

Відповідно до п.1.3 кредитного договору №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі 11.90 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Згідно п.3.1.1 кредитного договору №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року починаючи з 10.07.2008 року позичальник здійснює погашення кредиту та сплату відсотків за період користування кредитом шляхом здійснення фіксованих платежів у сумі 1010,71 доларів США у чітко встановлений договором термін 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

На підставі п.8.1 кредитного договору №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року за порушення терміну сплати ануїтетних платежів за договором позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення в тому числі день погашення простроченої заборгованості.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (банк), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_4 (поручитель) було укладено договір поруки №0707/0608/45-015-Р-1 від 05.06.2008 року ( том 1 а.с.28), на підставі якого поручитель взяла на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_3 його зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року.

Відповідно до п.1 договору поруки №0707/0608/45-015-Р-1 від 05.06.2008 року поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року, у сумі 99000 доларів США, строком до 05.06.2038 року, з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання.

Згідно п.2 договору поруки №0707/0608/45-015-Р-1 від 05.06.2008 року поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання.

Крім того, у якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (банк), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_6 (поручитель) було укладено договір поруки №0707/0608/45-015-Р-2 від 05.06.2008 року (том 1 а.с.31), на підставі якого поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати за повне і своєчасне виконання ОСОБА_3 його зобов'язань перед позикодавцем та нести солідарну відповідальність за виконання умов кредитного договору №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року.

Відповідно до п.1 договору поруки №0707/0608/45-015-Р-2 від 05.06.2008 року поручитель зобов'язався перед банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих банком позичальнику у вигляді кредиту згідно з кредитним договором №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року, у сумі 99000 доларів США, строком до 05.06.2038 року, з процентною ставкою 11,90 % річних за їх використання.

Згідно п.2 договору поруки №0707/0608/45-015-Р-2 від 05.06.2008 року поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання позичальником умов основного зобов'язання.

17.11.2009 року між Публічним акціонерним товариством «Сведбанк», яке є правонаступником ВАТ «Сведбанк» (банк), та ОСОБА_3 (позичальник) було укладено Договір про внесення змін і доповнень №1 до кредитного договору №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року (том 1 а.с.Ю), відповідно до п.1 якого сторони змінили розмір відсоткової ставки та встановили порядок її зміни за період з 2009 по 2038 роки наступним чином: 11,9 % річних - від дати укладання договору до 17.11.2009 року включно; 7% річних - з 18.11.2009 року по 09.11.2010 року; 10% річних-з 10.11.2010 року по 09.11.2011 року; 12,99% річних - з 10.11.2011 року по 05.06.2038 року.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не виконував належним чином своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року щодо своєчасного погашення основної суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом 30.06.2011 року ПАТ «Сведбанк», правонаступником якого є позивач, скориставшись своїм правом про заявления вимоги про дострокове повернення кредиту, звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

20.06.2012 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя по цивільній справі №2-3389/11 за позовом ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки винесено рішення, відповідно до якого позовні вимоги ПАТ «Сведбанк» задоволено, звернуто стягнення на користь ПАТ «Сведбанк» на квартиру №2, що знаходиться в будинку №56 по вул. Барикадній (загальною площею 105,9 кв.м) в м. Запоріжжя, яка належить на праві власності ОСОБА_3, шляхом проведення прилюдних торгів, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0707/0608/45-015 від 05.06.2008 року у розмірі 886618,89 гривень та 31912,17 гривень.

Відповідно до Постанови № 5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» зобовязання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601, 604-609 ЦК.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору.

Наявність рішення про стягнення боргу, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним ротового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту.

Станом на день розгляду справу вищезазначене рішення Божником не виконано а наявною заборгованість боржника за кредитним договором, що підтверджується рахунком заборгованості

Відповідно до Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року - при вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 ЦК і виходити з того, що якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути кредит частинами (із розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту.

Крім того згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно матеріалів справи відповідачам направлялися Банком повідомлення поручителю від 18.06.2009 року ( л.с. 45), письмова вимога кредитора до божника від 18.06.2009 ( л.с. 46) про існування заборгованості за простроченим кредитом, відсотків, пені та необхідністю погасити заборгованість.

Таким чином судова колегія вважає , що всі вищенаведені правові підстави свідчать про обґрунтованість вимог ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК" в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитом в сумі 868 572,61 грн.

Крім того відмовив у стягненні штрафу, суд послався на те, що за вимогами ч. 2 ст. 550 ЦК України проценти на неустойку не нараховуються , тому штраф в розмірі 5 % від суми позову 48 921,28 грн. задоволенню не підлягає.

Проте з такими висновками не можливо погодитись.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України визначено, що є порушенням зобов'язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно ст. ст. 546 - 552, 624 ЦК України зазначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штраф є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.

Згідно ст.627 ЦК України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, стягненню з Відповідачів підлягала сума заборгованості за Кредитним договором у загальному розмірі 762 274,14 грн., з них: відсотки за користування кредитом у розмірі 43456,00 дол.США, що за курсом НБУ станом на 05.07.2014 р. становить 513958,46 грн., пеня за 1 календарний рік) - 20995,49 дол.США, що за курсом НБУ станом на 2014 р. становить 248315,68 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ТОВ «Кредитніви» суд першої інстанції виходив з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності, встановлений ст.257 ЦК України, оскільки первісний кредитор ПАТ «Сведбанк» скористався своїм правом на дострокове повернення кредиту та у 30.06.2011 року звернувся до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет

Проте з такими висновками суду погодитись не можна оскільки вони не відповідають обставинам справи та нормам процесуального та матеріального права.

Так обчислюючи трирічний строк позовної давності за правилами статей 256,257 ЦК України суд виходив з дати подачі позову Банку про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки тобто з 30.06.2011 року.

Однак на думку судової колегії цей строк повинен обчислюватися з не з дня подачі позову , а з дня ухвалення судового рішення тобто з 20.06.2012 року, оскільки саме цим днем виводиться поточна сума заборгованості, поступки, добровільні зарахування та всі інші спірні суми з урахуванням яких провадиться звернення стягнення на предмет іпотеки.

Приймаючи до уваги, що позивач звернувся з позовом у жовтні 2014 року то з червня 2012 року трирічний строк позовної давності не пропустив.

Наведених обґрунтувань і обставин справи суд першої інстанції не прийняв до уваги, ухвалив рішення, яке на переконання судової колегії не відповідає обставинам справи, прийнято з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає зміні.

Справу в частині відмови у позові до поручителів суд вирішив правильно і в цій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 307,309,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» задовольнити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 серпня 2015 року у цій справі змінити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відсотки за користування кредитом в сумі 513 958, 46 грн., пеню в сумі 248 315, 68 грн., а всього 762 274 , 14 грн.

В іншій мотивувальній частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: