АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2 грудня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Поливач Л.Д.

ШаховоїО.В.

при секретарі Бугаю О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - ОСОБА_3, про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року про залишення заяви без розгляду, -

у с т а н о в и в :

У липпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання договору дарування від 8 грудня 1994 року між нею та ОСОБА_3 неукладеним.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування ухвали суду у зв'язку з тим, що вона суперечить вимогам процесуального закону, та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт посилається на ті обставини, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що під час розгляду справи був виявлений спір про право. В обґрунтування скарги вказує, що не має спору про право із заінтересованою особою ОСОБА_3, що є її сином, оскільки він не заявляє претензій до неї та не вимагає передати йому квартиру.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_3, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення скарги.

_____________________________________________________

Справа № 753/13952/15-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/14952/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Лужецька О.Р.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

З матеріалів справи вбачається, що заявник ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, про визнання договору дарування від 8 грудня 1994 року між нею та ОСОБА_3 неукладеним. Зазначила, що обдарований не прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1 і встановлення такого факту їй необхідно для повернення права власності на майно, яким вона фактично володіє.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 26 серпня 2015 року відкрито провадження по даній справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що з даної заяви вбачається спір про право.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обґрунтованим з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У роз'ясненні п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно вимог ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Так, згідно з ч. 1, 2 ст. 243 ЦК УкраїнськоїРСР за договором дарування одна сторона передає безоплатно другій стороні майно у власність. Договір дарування вважається укладеним з моменту передачі майна обдарованому.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК Української РСР до договорів дарування нерухомого майна застосовуються правила статті 227 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 277 ЦК Української РСР договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що між заявником ОСОБА_2 та заінтересованою особою ОСОБА_3 немає ніякого спору у суді, оскільки як вбачається з копії договору дарування квартири від 8 грудня 2994 року ОСОБА_2 подарувала своєму сину ОСОБА_3 квартиру, копія договору надана зі штампом реєстрації права власності в органах Бюро технічної інвентаризації за ОСОБА_3

Вказане свідчить, що між сторонами виник спір щодо права власності на нерухоме майно, а тому такі правовідносини повинні розглядатися в порядку позовного провадження, оскільки вбачається спір про право.

Інші доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують законних і обґрунтованих висновків суду та не беруться до уваги колегією суддів.

Постановлена судом ухвала відповідає вимогам процесуального закону і не може бути скасована з підстав, наведених в апеляційній скарзі, а тому остання має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.М. Вербова

Судді: Л.Д. Поливач

О.В. Шахова