Провадження №2/359/423/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Коробові О.П.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управ-ління юстиції, про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під ареш-ту,

встановив:

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом та об-ґрунтовує його тим, що 22 серпня 2006 року ОСОБА_4 видав позивачу довіреність, якою відповідач уповноважив ОСОБА_3 користуватись та розпоряджатись автомобілем марки «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1. За це позивач передав ОСОБА_4 грошо-ві кошти в розмірі 2500 доларів США. У такий спосіб ОСОБА_3 придбав у відпо-відача автомобіль. Після цього у ВДВС Бориспільського МРУЮ було розпочато виконав-че провадження з виконання виконавчого листа, виданого 7 грудня 2004 року Бориспіль-ським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 1 грудня 2004 року, і до досягнення повноліття. В ході виконавчого провадження головний держав-ний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ помилково наклав арешт на автомобіль марки «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1. Тому ОСОБА_7 просить суд виз-нати за ним право власності на цей автомобіль та звільнити його з-під арешту.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_4 не з'явився у судове засідання. Він неодноразово у встановленому поряд-ку завчасно повідомлявся про час та місце розгляду цивільної справи.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ Мариненко О.В. не визнає позов та заперечує проти його задоволення. В обґрунтування своїх заперечень він посила-ється на те, що автомобіль марки «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1, був зареєс-трований за ОСОБА_4 Арешт на цей автомобіль був накладений законно. Тому держав-ний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ Мариненко О.В. просить суд відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові дока-зи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 22 серпня 2006 року ОСОБА_4 видав позивачу довіреність (а.с.35), якою відповідач уповноважив ОСОБА_3 користуватись та розпоряджатись автомобі-лем марки «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1. В той же день позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 2500 доларів США. Ця обставина підтверджується копією розписки (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили.

Згідно з ч.2 цієї статті якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регу-люються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абз.2 п.25 постанови №9 від 6 лис-топада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання право-чинів недійсними», встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст.235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Встановлено, що ОСОБА_4 надав позивачу повноваження користуватись та на його власний розсуд розпоряджатись автомобілем. Згідно з ч.1 ст.319 ЦК України ці повно-важення належать виключно позивачу. За це ОСОБА_3 передав відповідачу грошові кошти. Дії, вчинені ОСОБА_4 та ОСОБА_3, свідчать про те, що насправді ці особи уклали договір купівлі-продажу автомобіля.

Тому при вирішенні спору суд застосовує законодавство, яке регулює правовідноси-ни купівлі-продажу автомобіля.

Відповідно до ч.1 ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покуп-цеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1 ст.334 цього Кодексу право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Встановлено, що 22 серпня 2006 року ОСОБА_4 передав у володіння позивача авто-мобіль марки «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1.

Суд вважає, що в той день у ОСОБА_3 виникло право власності на цей авто-мобіль.

Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про виз-нання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Встановлено, що у ВДВС Бориспільського МРУЮ перебувало виконавче провад-ження з виконання виконавчого листа (а.с.36-37), виданого 7 грудня 2004 року Бориспіль-ським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 в розмірі ? частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісячно, починаючи з 1 грудня 2004 року, і до досягнення повноліття. Ця обставина підтверджується копією постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 21 січня 2007 року про відкрит-тя виконавчого провадження (а.с.22). З довідки АІПС «Автомобіль» (а.с.23) автомобіль марки «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1, залишився зареєстрованим за ОСОБА_4 Тому 16 жовтня 2009 року головний державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ виніс постанову про накладення арешту на цей автомобіль (а.с.10). Ці обставини свідчать про те, що право власності на автомобіль за позивачем не визнається та оспорю-ється.

Тому суд вважає, що за ОСОБА_3 належить визнати право власності на авто-мобіль «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1, та звільнити цей автомобіль з-під ареш-ту.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 та відділу Державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з-під арешту задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1.

Звільнити автомобіль «Peugeot 405», номерний знак НОМЕР_1, з-під арешту, на-кладеного на нього на підставі постанови головного державного виконавці відділу Дер-жавної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 16 жовтня 2009 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - протягом 10 днів з дня оголошення рішення суду, іншими учасниками цивільного процесу - протягом 10 днів з дня отриман-ня його копії.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець