АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2365/15
Справа № 636/4454/13ц Головуючий 1 інст. - Бондар С.Б.
Категорія :договірні Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Черкасова В.В.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення процентів за користування коштами, інфляційного збільшення боргу, трьох процентів річних і неустойки,-

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, з урахуванням уточнення позовних вимог у грудні 2014 року після смерті ОСОБА_7 до її правонаступників: ОСОБА_4, ОСОБА_8, про стягнення відсотків за користування запозиченими коштами, а також на підставі ч.2 ст.625 ЦК України інфляційного збільшення боргу, трьох відсотків річних і неустойки за невиконання прийнятих зобов'язань.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_3 посилалась на те, що рішенням Московського районного суду м.Харкова від 2 лютого 2011 року на її користь стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 7400 доларів США боргу за договором позики від 27 вересня 2005 року, 36500 грн. штрафу, 5858 грн. трьох відсотків річних, 2965 грн. інфляційного збільшення грошового зобов'язання, але боржниками це рішення не виконане.

З таких підстав, за період з 2 лютого 2011 року по 2 грудня 2014 року відповідно встановленої НБУ облікової ставки, позивач просила стягнути з відповідачів 2275 доларів США суми за користування неповернутих 7400 доларів США боргу, 13936,81 грн. відсотків за користування 45323 грн. суми стягнутої судом штрафу, трьох відсотків річних та інфляційного збільшення , а також із цієї суми з урахуванням зростання індексу споживчих цін до листопада 2014 року 10560грн. інфляційного збільшення та додатково за кожен день прострочення повернення 7400 доларів США із розрахунку 3% річних 850 доларів США, із суми 45323 грн. штрафу, відсотків, інфляційних втрат за рішенням суду 5211,52 грн. вказаних відсотків, а всього відповідно просила стягнути 3125 доларів, еквівалентних за курсом НБУ 1 долар США=15,056413 грн., - 47051,29 грн., 169608,55 грн., відсотків, інфляційного збільшення, трьох відсотків річних та неустойки у розмірі 139000 грн. відповідно п.3 договору позики.

12 січня 2015 року представник позивача звернулась до суду з письмовим клопотанням до суду про розгляд справи за їх відсутністю, просили позов задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8 на користь ОСОБА_3 3125 доларів США, еквівалентних 47051,29 грн. , 169608,11 грн. нарахувань, а всього - 216659,84 грн. та судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 з посиланням на збільшення курсу НБУ долара США до гривні з 2 грудня 2014 року до 19 січня 2015 року з 15,056413 грн. до 15,876430 грн. на час ухвалення судом рішення, порушення судом вимог ст..533 ЦК України, рішення суду просить змінити та стягнути солідарно з відповідачів 49613,84 грн. суми еквівалентної 3125 доларів США замість 47051,29 грн.

Дослідивши матеріали справи,перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія відповідно до положень ст..309 ЦПК України, вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково, рішення міського суду змінити, виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд відповідно до ст..303 цього Кодексу перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог,заявлених у суді першої інстанції та не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення суду.

По справі встановлено те, що згідно договору позики від 27 вересня 2005 року ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщину прийняли за заявами ОСОБА_4, ОСОБА_8, разом з ОСОБА_6 запозичили у ОСОБА_3 7400 доларів США та прийняли зобов'язання повернути борг, не пізніше 27 серпня 2006 року. за прострочення виконання зобов'язання п.3 договору встановлено, що позичальник повинен сплатити на користь позикодавця штраф у розмірі 100 грн. за кожен день прострочення.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 2 лютого 2010 року за позовом ОСОБА_3 на її користь стягнуто солідарно з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9 7400 доларів США боргу, 36500 грн. штрафу за прострочення виконання зобов'язань, 5858 грн. суми трьох відсотків та 2965 грн. інфляційних втрат на підставі ч.2 ст.625 ЦК України. Вказане рішення суду не виконане, заборгована сума позики не повернута, не виплачені суми нарахованого штрафу, відсотків і інфляційні втрати.

Задовольняючи на підставі цього рішення заявлені ОСОБА_3 позовні вимоги до відповідачів про стягнення відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України проценти за весь час неповернення позики з часу ухвалення цього рішення на рівні облікової ставки НБУ у розмірі2275 доларів США, та 850 доларів США у розрахунку 3% річних, судом одночасно стягнуто 13936,81 грн. проценти від 45323 грн. штрафних санкцій, інфляційні втрати у розмірі 10560,22 грн. та 5211,52 грн. із розрахунку 3% річних і 139900 грн. неустойки відповідно п.3 договору за 1399 днів.

Проте з таким висновком суду погодитись не можна у зв'язку з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права і порушенням норм процесуального права, які є підставою до скасування рішення суду в цій частині.

За нормою ст..549 ЦК України неустойкою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання й за ч.2 ст.550 цього Кодексу проценти на неустойку не нараховуються.

Відповідальність боржника за ч.2 ст.625 ЦК України передбачає оплату боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом, а не нарахування відсотків за користування ними, збільшення суми на індекс інфляції, та трьох відсотків річних, як помилково визначив суд.

Крім того стягуючи 139900 грн. неустойки у вигляді штрафу у розмірі 100 грн. за кожен день прострочення виконання зобов'язання, суд не звернув уваги на те, що сума неустойки значно перевищує розмір боргу за цим рішенням, який складає 2275 доларів США по відсотках, еквівалентної на час ухвалення рішення судом першої інстанції за курсом НБУ 36118,88 грн. та без наведення відповідних мотивів не застосував до цих правовідносин норму ч.3 ст.551 ЦК України про зменшення неустойки.

З огляду на викладене, колегія на підставі ч.3 ст.303 ЦПК України вирішила рішення міського суду змінити, зменшити розмір неустойки з 139000 грн. до 36000 грн. це рішення в частині стягнення з відповідачів на користь ОСОБА_3 1393681 грн. проценти, 10560,22 грн. інфляційного збільшення та 5211,52 грн. у розрахунку три відсотка річних від 45323 грн. суми штрафних санкцій за рішенням суду від 2 лютого 2010 року скасувати та у позові відмовити.

Щодо апеляційної скарги про зміну рішення та збільшення еквівалентного розміру 3125 доларів США з 47051,29 до 49613,84 грн. за курсом НБУ на день ухвалення рішення, колегія вважає такі доводи апелянта підставними і обґрунтованими, відповідають нормі ч.2 ст.533 ЦК України та підлягають задоволенню.

Керуючись ст..ст.303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 19 січня 2015 року змінити.

В частині стягнення на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_8 проценти від заборгованої суми штрафних санкцій у сумі 136936,81 грн., 10560,22 грн. інфляційних втрат та 5211,52 грн. трьох відсотків річних від цих санкцій це рішення скасувати та у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

Зменшити розмір неустойки стягнутої з відповідачів на користь позивача зі 139900 грн. до 36000 грн.

Збільшити розмір процентів за користування неповернутою сумою позики та три відсотка річних, еквівалентних 3125 доларам США з 47051,29 грн. до 49613,84 грн.

Вважати таким, що за цим рішенням на користь ОСОБА_3 підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_6, спадкоємців ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_8 кошти в сумі еквівалентної 3125 доларам США - 49613, 84 грн., 36000 грн. неустойки та 856,14 грн. судових витрат у рівних частках по 282,46 грн. з кожного.

В решті це рішення суду залишити без зміни.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді