У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ситнік О.М., розглянувши касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2014 року та рішення апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про виселення,

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 02 квітня 2010 року набрало законної сили рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 березня 2010 року у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок по АДРЕСА_1. Оскільки звернення стягнення на предмет іпотеки є підставою для виселення всіх мешканців, просило виселити відповідачку з житлового будинку по АДРЕСА_1.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 22 вересня 2015 року рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 22 серпня 2014 року змінено у частині правого обґрунтування підстав для відмови. Резолютивну частину рішення суду першої інстанції залишено без змін

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у позові відповідно до вимог ст. 109 ЖК Української РСР, оскільки в іпотеку згідно з договором іпотеки від 25 серпня 2005 року відповідачкою переданий житловий будинок, придбаний не за рахунок отриманих кредитних коштів, тому підстави для виселення відповідачки із зазначеного будинку без надання іншого житлового приміщення відсутні. Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 18 березня 2015 року у справі № 6-39цс15.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, на правильність висновків суду вони не впливають та їх не спростовують.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Приватному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_3, про виселення.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.М.Ситнік