АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В., при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільнусправу за позовом публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційними скаргами публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» та представника ОСОБА_2 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року,

встановила:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Родовід Банк» звернулось до суду з вищеназваним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що між ним та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 38.1/АА-00095.08.2 від 30.09.2008 року, відповідно до умов якого банк відкрив не відновлювальну кредитну лінію на суму 7 426 доларів 09 центів США, з ставкою 14,5 % річних, з кінцевим терміном погашення 30.09.2013 року.

У зв'язку з неналежним виконанням взятих за кредитним договором зобов'язань у відповідачів утворилась кредитна заборгованість у розмірі 10 545 доларів 51 центів США, яка складається з наступних сум: 6 727 доларів 48 центів США ( еквівалент - 78 248 грн. 93 коп.) - сума простроченої заборгованості за кредитом; 3 183 долари 03 центи США (еквівалент - 44 408 грн. 42 коп.) - сума простроченої заборгованості за процентами; 9 319 грн. 89 коп. - 3% річних від суми простроченої заборгованості.

Крім того, утворилась пеня за несвоєчасне погашення кредитної заборгованості у розмірі 1 813 961 грн. 87 коп.

Заборгованість позивач просив солідарно стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року вищевказаний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 254 634 грн. 59 коп. та 2 546 грн. 34 коп. - судового збору.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Родовід Банк» просить постановлене у справі судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення в частині задоволення позову та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неправильне застосування норм процесуального права

В судовому засіданні представник банку вимоги поданої апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_2 вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав, заперечивши проти апеляційної скарги банку.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, про його час і місце повідомлялась належним чином.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ПАТ «Родовід Банк» підлягає задоволенню частково.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 254 634 грн. 59 коп.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

З матеріалів справи вбачається, що 30.09.2008 року між ВАТ «Родовід Банк», правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк», та ОСОБА_1 укладено споживчий кредитний договір № 38.1/АА-00095.08.2 на придбання автомобіля та сплати страхових внесків, відповідно до умов якого банк відкрив не відновлювальну кредитну лінію на суму 7 426 доларів 09 центів США, з процентною ставкою 14,5 % річних, з кінцевим терміном погашення 30.09.2013 року.

30 вересня 2008 року між ВАТ «Родовід Банк» та ОСОБА_2 укладено договір поруки № 38.І/АА-00095.08.2-3/П.

Проте належним чином відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України № 6-116цс13 від 6 листопада 2013 року у справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором, яка, відповідно до положень статті 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки обставинам справи, не навів мотивів, з яких суд вважав допустимими факти, якими обґрунтовувались позовні вимоги, внаслідок чого належним чином не визначився з характером спірних правовідносин, не з'ясував повно та всебічно дійсні обставини справи, не перевірив правильність нарахованої заборгованості відповідачів перед банком, розмір заборгованості та нарахованих відсотків та залишив поза увагою положення ст. 257, п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік до вимог, у тому числі, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За правилами ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Отже, застосування строку позовної давності в один рік щодо стягнення неустойки обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням до суду, а починається окремо за кожен день, за який вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Визначаючи розмір заборгованості, суд першої інстанції всупереч вищенаведеним вимогам взяв до уваги розрахунок банку, який перевищує відповідні строки.

Колегія суддів вважає, що заборгованість за кредитним договором станом на 12 червня 2014 року складає 6 770, 74 доларів США, що еквівалентно 78 743 грн. 71 коп.

При цьому, суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, належним чином своїх процесуальних обов'язків не виконав, та не звернув увагу, що банк пред'явив позов про стягнення заборгованості не в гривнях, а в доларах США.

Крім того, відповідно до вимог ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує суму збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом першої інстанції, при вирішенні спору, неправильно застосовано дану норму закону.

Так, заборгованість за кредитом та процентами складає: 6 770, 74 доларів США, що еквівалентно 78 743 грн. 71 коп. Розмір пені, в межах строку позовної давності, становить 678 807 грн. 00 коп.

Таким чином, колегія суддів знаходить можливим зменшити розмір пені до 80 000 грн. 00 коп.

Розмір 3 % річних, в межах строку позовної давності, - 7 913 грн. 73 коп.

З урахуванням наведеного, колегія суддів знаходить можливим скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Родовід Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 6 770, 74 доларів США, пені в розмірі 80 000 грн. 00 коп. та 3 % річних в розмірі 7 913 грн. 73 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

З умов укладеного сторонами кредитного договору, вбачається, що кінцевий строк його повернення є 30.09.2013 року, тобто сторонами було чітко визначено строк виконання основного зобов'язання.

Із договору поруки № 38.І/АА-00095.08.2-3/П, укладеного між банком та ОСОБА_2 вбачається, що в ньому не встановлено строку, після якого порука припиняється. Умова договору поруки про його дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Проте такої вимоги до поручителя банком упродовж шести місяців заявлено не було, позовна заява до суду подана 18 червня 2014 року, тобто, з істотним порушенням строків, визначених ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Отже суд дійшов правильного висновку про відмову в позові ПАТ «Родовід Банк» у цій частині.

Доводи банку в апеляційній скарзі даних висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307, ч. 2 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2014 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

В цій частині ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 6 770, 74 доларів США, пеню в розмірі 80 000 грн. 00 коп. та 3 % річних в розмірі 7 913 грн. 73 коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

Поліщук Н.В.