Номер провадження: 22-ц/785/8287/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 грудня 2015 року

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого Сватаненка В.І.

суддів Артеменка І.А., Черевка П.М.,

за участю секретаря Фабіжевської Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_3) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», третя особа ОСОБА_4 «Про визнання недійсним договору іпотеки, виключення запису з реєстру заборон відчуження нерухомого майна та реєстру іпотек» та за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 (правонаступника ОСОБА_3) «Про звернення стягнення на предмет іпотеки», за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

25.04.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеним позовом, по якому просила визнати недійсним іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), який був посвідчений 20.12.2007 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом ОМНО, та зареєстрованого у реєстрі за № У-533; виключити з Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження нерухомого майна записи про іпотечне обтяження, та заборону на відчуження домоволодіння, та земельну ділянку, які розташовані за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Фонтанка, вул. Степна, 44; стягнути судовий збір.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_3 посилалась на те, що в липні 2012 року їй стало відомо про те, що на належний їй житловий будинок накладено арешт та заборону на відчуження, підставою для чого стало те, що 20.12.2007 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір на суму 300 000 дол. США. В забезпечення виконання вказаного кредитного договору, між ОСОБА_3 та ПАТ «ОТП Банк» 20.12.2007 року був укладений іпотечний договір, на підставі якого було внесено вищевказане обтяження. Позивач стверджує, що вона не підписувала вищевказаний іпотечний договір, при його укладенні не була присутня, у звязку із чим вважає, що укладений правочин має бути визнаний судом недійсним.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.07.2015 року залучено ОСОБА_2 в якості правонаступника ОСОБА_3, померлої 24.01.2015 року.

Представник ОСОБА_2 позовні вимоги свого довірителя підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Третя особа- Клименко Н.С. подала заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна», що є правонаступником ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору від 18.03.2011 року купівлі- продажу кредитного портфелю та договору про відступлення права вимоги, позовні вимоги ОСОБА_3 не визнав, подала письмові заперечення, пояснивши, що позов ОСОБА_3 не доведений належними та допустимим доказами.

24.03.2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулись до суду із позовом до ОСОБА_3, вимоги по якому у подальшому були уточнені, по якому просили звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 20.12.2007 року, нерухоме майно, що належить іпотекодавцю (правонаступнику) в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 по кредитному договору.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.01.2015 року вказані справи обєднані у одне провадження.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» повністю підтримала позовні вимоги банку, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Представник ОСОБА_2, яка є правонаступником ОСОБА_3, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не визнав, вважав їх безпідставними, і просив у їх задоволенні відмовити у повному обсязі.

Третя особа- Клименко Н.С. подала заяву про розгляд даної справи у її відсутності.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 29.07.2015 року позов ОСОБА_2 правонаступника ОСОБА_3 задоволений: визнано недійсним іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), сторонами якого є ЗАТ «ОТП Банк» (Іпотекодержатель), та ОСОБА_3 (Іпотекодавець), який був посвідчений 20.12.2007 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом ОМНО, та зареєстрований у реєстрі за № У-533; виключено записи № № У-533, 252, 253, з Єдиного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон на відчуження нерухомого майна відповідно, про іпотечне обтяження, та заборону на відчуження домоволодіння і земельну ділянку (кадастровий номер :02:002:0153), які розташовані за адресою: Одеська обл., Комінтернівський р-н., с. Фонтанка, вул. Степна, 44, і належать на праві власності ОСОБА_3; стягнути з ПАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», на користь ОСОБА_2 (яка є правонаступником ОСОБА_3Б.) судовий збір в сумі 243,60 грн.; у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» відмовлено.

25.08.2015 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» подали апеляційну скаргу на вказане рішення районного суду, по якій просять рішення районного суду скасувати, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та про задоволення позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна», посилаючись на неповне зясування районним судом обставин по справі, порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

По справі встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено і сторонами не оспорюється, що 20.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» (позикодавець) та ОСОБА_4 (позичальник) укладено кредитний договір на споживчі цілі № ML-500/236/2007, на суму 300 000,00 доларів США, зі строком повернення 20.12.2022 року, зі сплатою відсотків (фіксований відсоток + FIDR) 5,99% річних (а.с 4-12).

На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору, 20.12.2007 року було укладено іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), сторонами якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (Іпотекодержатель), та ОСОБА_3 (Іпотекодавець), який був посвідчений ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № У-533.

20.12.2007 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_5 внесено записи 252, 253 до Єдиного реєстру заборон на відчуження нерухомого майна про заборону на відчуження домоволодіння, та земельної ділянки (кадастровий номер :02:002:0153), які розташовані за адресою: Одеська область, Комінтернівський район, с. Фонтанка, вул. Степна, № 44, і належать на праві власності ОСОБА_3 (а.с. 13-18).

21.12.2009 року було укладено додатковий договір № 1 до іпотечного договору (майнової поруки) № PML-500/236/2007 від 20.12.2007 року, зокрема, терміни «кредитний договір», «Боргові зобовязання», статтю 2 та статті 6-9 Договору іпотеки викладено в новій редакції.

У звязку із тим, що умови кредитного договору позичальником не виконані, станом на 20.11.2013 року виникла заборгованість на суму 12 360 674,30 грн., з яких заборгованість по кредиту 291 953,26 доларів США (що еквівалентно 2 333 582,41 грн. по курсу НБУ), заборгованість по відсотках (за період з 21.04.2009 року по 18.03.2011 року)- 40 613,93 доларів США (що еквівалентно 324 627,14 грн. по курсу НБУ), заборгованість по пені за період з 20.11.2012 року по 20.11.2013 року 1 213 870,23 доларів США (що еквівалентно 9 702 464,75 грн. по курсу НБУ).

Вказана заборгованість підтверджується розрахунком заборгованості станом на 09.01.2014 року 332 567,19 доларів США (еквівалент 9 702 464,75 грн. по курсу НБУ).

Одночасно, з матеріалів справи вбачається, що 18.03.2011 року між ПАТ «ОТП Банк» (продавець) та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю, а також договір про відступлення права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку № 1 до даного договору (серед інших кредитний договір від 20.12.2007 № ML-500/236/2007.

Частиною 1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги визначено як одна з підстав заміни кредитора у зобовязанні, яка полягає у переданні кредитором своїх прав іншій особі за правочином. Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не вставлено договором або законом.

Згідно ст.625 ЦК України боржнику не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги визначено як одна з підстав заміни кредитора у зобовязанні, яка полягає у переданні кредитором своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі та на умовах, що були на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 2 ст. 554 ЦК України), - станом на день подання позову відповідачем - не виконано зобовязання за договором поруки, чим порушено права позивача.

Cуд першої інстанції правильно вважав доведеним, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як правонаступник ПАТ «ОТП Банк», виконали свої зобовязання за кредитним договором у повному обсязі.

Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання (ч.1 ст. 527 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Отже, у звязку із тим, що умови кредитного договору не виконані, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» скористався своїм правом і звернувся до суду.

Статтею 1 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 названого вище Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

8 січня 2014 року за № 200074862 на адресу ОСОБА_3 направлено досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (вимога про усунення порушення).

Одночасно районний суд надав оцінку можливості задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та, відповідно, доведеність позову ОСОБА_3 ( правонаступник ОСОБА_2В.) про визнання договору іпотеки недійсним.

В позовній заяві від 25.04.2014 року ОСОБА_3 стверджувала, що вона не підписувала та не укладала іпотечний договір № PML-500/236/2007 (майнова порука), сторонами якого є Закрите акціонерне товариство «ОТП Банк» (Іпотекодержатель), та ОСОБА_3 (Іпотекодавець), який був посвідчений 20 грудня 2007 року ОСОБА_5, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, та зареєстрованого у реєстрі за № У-533.

За клопотанням представника ОСОБА_3, ухвалою районного суду від 24 червня 2014 року була призначена судова почеркознавча експертиза, з метою зясування: чи вчинений підпис в іпотечному договорі від 21.02.2007 року самою ОСОБА_3 чи іншою особою? Проведення експертизи доручено Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз.

12 листопада 2014 року ухвала суду про призначення експертизи була повернута без виконання у звязку з не наданням оригіналу досліджуваного документу та вільних зразків підпису ОСОБА_3

2 грудня 2014 року судовий розгляд справи не відбувся у звязку з неможливістю участі у справі представника ПАТ «ОТП Факторинг» та призначено судове засідання на 22 січня 2015 року.

22 січня 2015 року за клопотанням представника ОСОБА_3 з Шевченківського відділу внутрішніх справ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з матеріалів кримінального провадження були витребувані оригінали документів щодо кредитного договору та договору іпотеки.

Судом було зясовано, що у провадженні Шевченківського відділу внутрішніх справ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області з 2012 року перебуває кримінальне провадження за заявою ОСОБА_3 щодо неправомірних дій невстановлених осіб, які незаконним шляхом оформили іпотеку на належне їй нерухоме майно.

Однак, у подальшому стало відомо, що 24 січня 2015 року ОСОБА_3 померла та судом у якості правонаступника ОСОБА_3 було залучено ОСОБА_7.

1 квітня 2015 року до суду першої інстанції з відділу внутрішніх справ надійшли оригінали кредитного договору, договору іпотеки та додаткового договору до договору іпотеки та висновок почеркознавчого дослідження судового експерта Науково- дослідного експертного криміналістичного центру УМВС України на Одеській залізниці ГУМВС України в Одеській області № 16 від 15 жовтня 2012 року.

Згідно даного висновку: підписи в розділах «Іпотекодавець» на оборотних сторонах останніх аркушів іпотечного договору № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року, та додаткового договору № 1 до іпотечного договору (майнової поруки) № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року можливо виконані не ОСОБА_3, а іншою особою. ( а.с. 107-113)

При цьому експертом досліджено іпотечний договір, додаток до іпотечного договору, вільні зразки почерку та підпису ОСОБА_3

Враховуючи наведені обставини, у звязку зі смертю ОСОБА_3, судом першої інстанції був прийнятий до уваги як письмовий доказ щодо доводів ОСОБА_3, що вона не підписувала оспорений іпотечний договір, вказаний висновок спеціаліста-експерта.

Колегією суддів, з метою сприяння здійсненню сторонами їхніх прав, було розяснено положення ст. 10 ЦПК України, однак сторони не скористались своїм правом та не заявили клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Оскільки підписи від імені ОСОБА_3, який виконаний у відповідних графах іпотечного договору № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року, та додаткового договору № 1 до іпотечного договору (майнової поруки) № PML-500/236/2007 (майнова порука) від 20.12.2007 року, можливо виконані не ОСОБА_8, а іншою особою, районний суд дійшов до висновку, що існують всі підстави для визнання іпотечного договору недійсним. Згідно із ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені чч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

В апеляційному суді представник ОСОБА_2 зазначив, що підставою недійсності даного оспореного правочину договору іпотеки є недодержання вимог, встановлених в ч.1 ст. 203 ЦК України про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Оскільки договір іпотеки судом визнаний недійсним, відповідно відсутні правові підстави для задоволення позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна» про звернення стягнення на іпотечне майно.

Одночасно, колегія суддів звертає увагу на те, що 17 березня 2014 року приватним нотаріусом був виданий виконавчий напис № 967 про стягнення на нерухоме майно домоволодіння та земельну ділянку, що знаходяться за адресою: Одеська область, Комінтернівский район, с. Фонтанка, вул. Степова, 44 в рахунок задоволення вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у розмірі 2990550,50 грн. та постановою державного виконавця від 14 травня 2014 року було відкрито виконавче провадження ( а.с. 91).

У відповідності до ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Одночасне застосування визначених способів звернення стягнення на предмет іпотеки є помилковим та протирічить вимогам закону.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Частиною 3 ст. 212 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Цивільний інтерес підлягає захисту, якщо він не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд, давши оцінку поясненням сторін по справі та на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до правильного обґрунтованого висновку про ззадоволення позову ОСОБА_3 ( правонаступник ОСОБА_2В.) та про відмову у задоволенні зустрічного позову ПАТ «ОПТ Факторинг Україна».

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

Висновки суду першої інстанції відповідають матеріалам справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги є неспроможними, висновків суду не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є правильним по суті, відповідає вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України, підстави для його скасування та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 29 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

09.12.2015 року м. Одеса