У х в а л а

іменем україни

10 грудня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дем'яносова М.В.,Коротуна В.М.,Маляренка А.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, на заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» (далі − ПАТ «Брокбізнесбанк») звернулось до суду із зазначеним позовом, у якому просило стягнути з відповідача заборгованості за договором № 1037 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску Visa instant issue від 23 січня 2013 року у розмірі 79 755 грн 30 коп.

На обґрунтування позову зазначив, що 23 січня 2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 1037 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску Visa instant issue. Відповідно до додаткової угоди № 1 до кредитного договору спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Позивач надає відповідачу грошові кошти шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії з лімітом 80 000 грн, на строк з 23 січня 2013 року по 22 січня 2015 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,00 % річних, на споживчі цілі. Позивач виконав свої зобов'язання в повному обсязі. Разом з тим, відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку з чим у останнього утворилась заборгованість, що станом на 05 березня 2015 року становить 79 755 грн 30 коп. та складається з: заборгованості за кредитом - 44 497 грн 31 коп., заборгованості за відсотками - 10 981 грн 51 коп., пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 13 571 грн 07 коп., пені за прострочення сплати відсотків в розмірі 1 847 грн 20 коп., суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по кредиту в розмірі 6 849 грн 47 коп. суми індексу інфляції за весь час прострочення сплати заборгованості по відсотках в розмірі 957 грн 49 коп., 3% річних (по заборгованості за кредитом) - 925 грн 30 коп., 3% річних (по заборгованості за відсотками) в розмірі 125 грн 92 коп.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Брокбізнесбанк» заборгованість за договором № 1037 від 23 січня 2013 року в розмірі 79 755 грн 30 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку що оскільки позивач не виконав свої обов'язки щодо повернення кредиту, що призвело до виникнення заборгованості, а тому наявні підстави, передбачені ст. ст. 526, 530, 1050 ЦК України для стягнення заборгованості за кредитним договором.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_5, відхилити.

Заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 08 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

М.В. Дем'яносов В.М. Коротун А.В. Маляренко