Номер провадження: 22-ц/785/6635/15
Головуючий у першій інстанції Чебан Н. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Заїкін А.П., Процик М.В.

При секретарі - Томашевська К.В.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 звернулись до суду з позовними вимогами в котрих просили суд встановити факт належності житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку під літ. «А» загальною площею 109,6 м. кв., житловою 44,9кв.м.; підвалу під літ. «в», прибудови під літ. «А1», навісу під літ. «а», гаражу під ліг. «В», навісу під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Є», воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3., колодязя № 4 - ОСОБА_9.

Визнати ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 такими, що прийняли спадщину після смерті ОСОБА_9 у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку під літ. «А» загальною площею 109,6 м. кв., житловою 44,9 кв.м.; підвалу під літ. «в», прибудову під літ. «А1», навісу під літ. «а», гаражу під ліг. «В», навісу під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Є», воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3. колодязя № 4.

Визнати по 1/4частині за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7. ОСОБА_8 право власності на житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з житлового будинку під літ. «А» загальною площею 109,6 м. кв., житловою 44,9 кв.м.; підвалу під літ. «в», прибудову підліт. «А1». навісу під літ. «а», гаражу під літ. «В», навісу під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Є», воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, колодязя № 4.

Вимоги обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 після його смерті відкрилась спадщина, котру вони прийняли в встановленому законом порядку та відкрито спадкову справу за № 55636732.Вони отримали свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину (кожному) земельної ділянки під АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 31.05.2014 року, що зареєстровані в реєстрі за номерами № № 1807, 1813, 1816, 1810.

В зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок під АДРЕСА_1 листом від 19.02.2015 року за № 233/02-14 Білгород-Дністровським районним державним нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Позивачі зазначають , що ОСОБА_9, було отримано свідоцтво на забудову по АДРЕСА_1. На підставі вищезазначеного свідоцтва померлому було дозволено знести старий житловий будинок із господарськими спорудами. Згідно запису в погосподарській книзі власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 значиться ОСОБА_9.

Посилаючись на вищезазначене позивачі просили суд задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Білгоро-Дністровським міськравйонним судом Одеської області в заявлених вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема посилається на ті ж обставини , що і в позовній заяві та на те, що в цьому будинку вони постійно проживали та в період з 1987-1991 роки в сільській місцевості не вимагалось введення будинку в експлуатацію для набуття права власності.

В судове засідання відповідач Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області не з'явилась, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином.

В силу ст.305 ч.2 ЦПК України судова колегія вважає можливим розглянути справу за їх відсутності.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, вислухавши пояснення сторін, що з'явились, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відмовляючи в заявлених вимогах, районний суд виходив з відсутності правовстановлюючих документів на будинок, не прийняття його до експлуатації та безпідставне збільшення площі будинку.

Проте повністю погодитись з таким судженням районного суду не можна так як самочинним будівництвом є те, яке здійснено на не відведеній в законному порядку для цієї мети земельній ділянці; за відсутності належного дозволу на будівництво; за відсутності належним чином затвердженого проекту для будівництва; з істотним порушенням будівельних норм і правил .

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66.., яка втратила чинність 13.12.95році.

Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані».

П. 20 зазначеної Інструкції було визначено порядок реєстрації у випадках включення в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу: «при наявності по господарських книг сільської Радидепутатів трудящих бюро технічної інвентаризації складає списки будинків та домоволодінь, які належать громадянам або колгоспним дворам».

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва на забудову в сільський населених пунктах Української РСР ОСОБА_9 був наданий дозвіл на забудову земельної ділянки площею 0, 15 га по АДРЕСА_1, котра йому виділена на підставі рішення загальних зборів колгоспників.( а.с.26)

Відповідно до вищезазначеного свідоцтва на відведеній земельній ділянці належало зщбудуквати 3-х кімнатний будинок Жмитловою площею 49. кВ.м., загальною 81,3 кв.м. та времянку 4.5Х8,0.

Відповідно до довідки Шабівської сільської ради від 22.10.2015 року, котра витребувана Апеляційним судом вбачається, що земельна ділянка виділена з присадибного фонду колгоспі ім.Леніна та забудова дозволена рішенням виконкому Білгород_ Дністровської районної ради від 11.05.1977 року № 163.

Як вбачається з погосподарської книги ОСОБА_9 будинок побудував в 1987 році загальною площею 50,5 кв.м. житлова площа-35,9 кв.м.( а.с.100).

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку, що ОСОБА_9, побудувавши будинок, відповідно до дозвільних документів в 1987 році набув на нього право власності, оскільки на той період введення його в експлуатацію в сільській місцевості не вимагалось та на нього не виготовлялась документація про право власності, а наявність запису в в погосподарській книзі сільської Ради, було достатньою підставою для реєстрації права власності при включенні в міську (селищну) смугу сільських населених пунктів або у випадках їх перетворення в міста або селища міського типу. Факт наявності запису в погосподарській книзі є достатнім обґрунтуванням права власності на будинки в сільській місцевості.

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається із технічного паспорту житловий будинок складається із житлового будинку під літ. «А» загальною площею 109,6 м. кв., житловою 44,9 кв.м.; підвалу під ліг. «в», прибудову під літ. «А1», навісу під літ. «а», гаражу під літ. «В», навісу під літ. «Г», сарай під літ. «Д», сарай під літ. «Є», воріт № 1, огорожі № 2, хвіртки № 3, колодязя № 4 по АДРЕСА_1.

Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину за законом спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 є його дружина - ОСОБА_5, дочка -ОСОБА_6., сини - ОСОБА_8 та ОСОБА_7, котрі проживали разом з померлим.

Відповідно до постанови державного нотаріуса позивачам 03 грудня 2015 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право власності за законом на спірний будинок за відсутності правовстановлюючих документів.

Виходячи з вищезазначеного позивачі є спадкоємцями першої черги за законом. Вони у рівних частинах (а саме по1/4 частині) отримали в спадщину земельну ділянку, яка відповідно до державного акту на земельну ділянку належала померлому.

Крім того, позивачі прийняли спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1, оскільки проживали постійно з спадкодавцем на момент його смерті, що підтверджується відповідною довідкою сільської ради.

Згідно ч. З сг. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Виходячи з того, що спадщина відкрилась на будинок в розмірі загальною площею 50,5 кв.м., житлової площі-35,9 кв.м зазначеному в по господарській книзі котрий належав на праві власності з ОСОБА_9, вимоги позивачів підлягають задоволенню частково так як інші прибудови являються самочинними та право власності на них набуваються відповідно до вимог чинного законодавства.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції помилково вважав, що ОСОБА_9 не набув право власності на спірний будинок в розмірі зазначеному в погосподарській книзі, а тому він не є об'єктом спадкового майна, що свідчить про порушення судом ст.212-213 ЦПК України та не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, а тому з підстав ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 309,316,317 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 задовольнити частково.

Рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 червня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 та в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Шабівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 право власності по ? частині житлового будинку по АДРЕСА_1, який складається з трьохкімнатного житлового будинку під літ « А» загальною площею 50,5 кв.м., житловою 35,9 кв.м.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючого судді:

Л.А.Гірняк

Суддів:

А.П.Заїкін

М.В.Процик