Справа № 323/322/15-ц
№ провадження 2/323/288/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

17.03.2015 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді А.А.Шудрик, при секретарі О.Д.Безштанківській, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

03 лютого 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 13 жовтня 1990 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Новоандріївською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №10.

Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Близько 3-х років сторони по справі не живуть як подружжя та не ведуть спільного господарства.

Позивач вважає, що вони є різними людьми, тому не можуть знайти спільної мови навіть в простих побутових питаннях. Постійні сварки знищили всі почуття, які повинні бути між подружжям.

Позивач впевнена, що їхня сім"я розпалася остаточно та відновлена бути не може, оскільки вони навіть більше ніж чужі люди. Збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.

Позивач в судове засідання не з»явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, прохає розірвати шлюб з відповідачем.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог позивача не заперечує, на розірвання шлюбу згоден.

Суд, заслухавши відповідача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається зі ст. 104 ч.2 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Стаття 105 ч.1 СК України вказує, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них.

Статтею 109 СК України передбачено, що шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

На підставі ст. 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст.115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Так з матеріалів справи вбачається, що 13 жовтня 1990 року сторони по справі зареєстрували шлюб Новоандріївською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №10, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1.(а.с.4).

Від шлюбу сторони по справі мають трьох повнолітніх дітей.

Позивач та відповідач не проживають разом близько трьох років, не підтримують шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть.

Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що внаслідок постійних сварок між сторонами втрачено почуття любові одне до одного. Сім'я розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред'явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги те, що відповідач з позовом згоден, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд ,-

в и р і ш и в :

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 жовтня 1990 року Новоандріївською сільською радою Оріхівського району Запорізької області, актовий запис №10.

Залишити Позивачу прізвище «ОСОБА_1», яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: А.А.Шудрик