Заводський районний суд м. Миколаєва
Справа № 2/487/179/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.02.2015 Заводський районний суд м. Миколаєва в складі

головуючого судді Разумовської О. Г.,

при секретарі Кожину В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору інвестиції, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання договору інвестиції.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовувала тим, що 13. 02. 2006 між нею та ОСОБА_2 було укладено договір, предметом якого була інвестиційна діяльність сторін по реалізації програми будівництва нежитлових приміщень на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної власності. За умовами договору, позивач передала ОСОБА_2 23000 дол. США, однак той в порушення умов договору, після завершення будівельних робіт, не підписав з нею договір оренди нежитлових приміщень за вказаною адресою. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, проти задоволення позову не заперечув.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13. 02. 2006 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладеного договір, предметом якого стала інвестиційна діяльність сторін по реалізації програми будівництва нежитлових приміщень на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1, що належить відповідачу на праві приватної власності.

Відповідно до п. п. 2.1. договору інвестор ОСОБА_1 на безоплатній (беззворотній) основі зобов'язалася передати учаснику ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 25000 доларів США протягом двох днів з моменту підписання договору

У свою чергу учасник зобов'язався прийняти вказані грошові кошти та витратити їх на здійснення діяльності по будівництву нежитлових приміщень (п.2.2 договору).

Згідно зі ст. 1 ч. 1 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестиціями є всі види майнових та інтелектуальних цінностей, що вкладаються в об'єкти підприємницької та інших видів діяльності, в результаті якої створюється прибуток (доход) або досягається соціальний ефект.

Згідно зі ст. 5 Закону суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави.

Відповідно до ст. 9 Закону основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб`єктами інвестиційної діяльності є договір (угода). Укладення договорів, вибір партнерів, визначення зобов`язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб`єктів інвестиційної діяльності.

Згідно ст. 10 Закону інвестиційна діяльність може здійснюватись за рахунок: власних фінансових ресурсів інвестора (прибуток, амортизаційні відрахування, відшкодування збитків від аварій, стихійного лиха, грошові нагромадження і заощадження громадян, юридичних осіб тощо); позичкових фінансових коштів інвестора (облігаційні позики, банківські та бюджетні кредити); залучених фінансових коштів інвестора (кошти, одержані від продажу акцій, пайові та інші внески громадян і юридичних осіб); бюджетних інвестиційних асигнувань; безоплатних та благодійних внесків, пожертвувань організацій, підприємств і громадян.

За умовами п. п. 2. 5 договору після прийняття у встановленому порядку нежитлового приміщення в експлуатацію, інвестор має першочергове право на укладення з учасником договору оренди цього приміщення на пільгових умовах.

За умовами договору позивач передала, а ОСОБА_2 прийняв грошові кошти у загальному розмірі 23000 доларів США, частина з яких була витрачена на придбання будівельних матеріалів.

П.п. 4. 1 договору сторони передбачили, що договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами обов'язків, передбачених даним договором та введення об'єкту в експлуатацію.

Позивачем неодноразово направлялися вимоги до відповідача щодо виконання зобов'язання за договором інвестиції. На одну з вимог 29. 03. 2013 відповідач відповів позивачу, що будівля, на яку позивач інвестувала кошти згідно з договором про інвестиції від 13. 02. 2006, введена в експлуатацію згідно з Декларацією про готовність об'єкту до експлуатації в лютому 2013 року.

Відповідно до умов договору інвестиції, укладеного між сторонами, позивач ОСОБА_1 має переважне право на укладення договорів оренди нежитлових приміщень на пільгових умовах.

На теперішній час, відповідач не підписав з позивачем договору оренди нежитлових приміщень, чим порушив домовленість за договором. При цьому передані кошти відповідач також відмовляється повертати позивачу, звіту про використану суму інвестиції, та перелік документів, які потрібно надати для укладення договору оренди, відповідач не вказав і не надав.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Крім того, статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до умов договору.

Положеннями ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених за змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою статті ст. 652 ЦК України, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Встановлено, що обставини, визначені ст. 652 ЦК України у правовідносинах, що існують між сторонами з приводу договору інвестиції настали.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Стаття 653 ЦК України вказує, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення правовідношення.

В судовому засіданні було встановлено, що не виконання відповідачем договору інвестиції - в порушення умов договору відповідач, після завершення будівельних робіт, не підписав з позивачем договоору оренди нежитлових приміщень за адресою будівництва, що вказує на неналежне виконання відповідачем умов договору.

Таким чином на підставі зазначеного вище договір інвестиції, укладений між сторонами, підлягає розірванню.

За такого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивач підлягає стягненню понесений останнім судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору інвестиції задовольнити.

Розірвати договір інвестиції від 13. 02. 2006, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243, 60 грн.

Рішення набуває законної сили через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області в порядку, встановленному ст. ст. 294, 296 ЦПК України.

Суддя О.Г. Разумовська