РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2021/15-ц

пр. № 2/759/2415/15

08 липня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарях - Павлишиній А.А.,

Дюрич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 09 лютого 2015 року звернулась до Святошинського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з січня 2011 року по 7 червня 2013 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що у вересні 2010 року вона познайомилась з ОСОБА_3, з яким у неї склалися довірчі стосунки, і з січня 2011 року вони вирішили проживати разом. Заявник переїхала у квартиру до батьків свого цивільного чоловіка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, і з того часу останні проживали однією сім'єю, вели спільне господарство і мали спільний бюджет, спільні інтереси та друзів. Згадане сумісне проживання продовжувалось до червня 2013 року. 07 червня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Підставою звернення до суду із даною заявою необхідне їй для поділу майна набутого під час спільного проживання однією сім'єю.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, вказуючи суду на необґрунтованість заявлених вимог та не доведеність наведених обставин позивачем.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, допитавши свідків, оглядаючи матеріали справи № 2-о/759/165/14, вивчивши та дослідивши матеріали справи та № 2/759/2415/15, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Цивільного Процесуального Кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивач просила встановити факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, обґрунтовуючи свою заяву тим, що з січня 2011 року по 07 червня 2013 вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 вели спільне господарство і мали спільний бюджет.

Законодавцем встановлено, що "сім'я" на відміну від "шлюбу" є проживання осіб, пов'язаних спільним побутом та у яких є взаємні права та обов'язки один до одного. При цьому, необхідно звернути увагу, що для існування сім'ї не існує спеціального порядку реєстрації.

Позивач стверджує, що встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу необхідно їй для розподілу спільного сумісного майна, яке було нажито ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у період з січня 2011 року по 07 червня 2013 року.

Статтею 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров'я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Також ст. 12 Конвенції встановлено і право на шлюб.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Виходячи з наведених норм кожна людина має право на сімейне життя при цьому, укладання шлюбу між чоловіком та жінкою не є обов'язковою умовою для створення сім'ї. Сім'я може бути створена на будь-яких підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

І хоча проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя, але між особами, які проживають однією сім'єю без шлюбу виникають певні сімейні права та сімейні обов'язки, які в деяких випадках прирівнюються до прав та обов'язків подружжя. Зокрема, згідно ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 07 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюбу, відповідно до свідоцтва по шлюб від 07 червня 2013 року виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 11).

30 квітня 2014 року Святошинським районним судом м. Києва винесено рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 і ОСОБА_2, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 23).

В судовому засіданні були досліджені сімейні фотокартки, на яких зображені ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в колі друзів та рідних на спільних святах і відпочинку, копії яких є в матеріалах справи (а.с. 14-18).

Допитані в судовому засіданні за клопотанням позивача та відповідача, свідки показали суду про наступне.

Свідок ОСОБА_4 надала суду покази, що в квартирі відповідача вона один раз бачила позивача. Потім в 2013 році ще раз бачила на вулиці. Більше ніколи її не бачила.

Свідок ОСОБА_5 суду показала, що вона є консьєржем в будинку АДРЕСА_1 з 2011 року в квартирі НОМЕР_1 проживають батьки та син. Позивача бачила декілька разів на своїй зміні.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що в 2013 році бачила позивача біля будинку АДРЕСА_1. До того часу ніколи не бачила позивача, проте часто відвідувала квартиру НОМЕР_1.

Свідок ОСОБА_7, надала суду покази, що є подругою ОСОБА_2, їй відомо, що сторони почали проживати разом з початку 2011 року, ОСОБА_7 позивач розповідала, що залишалась ночувати з відповідачем, приходила в гості. В квартирі перебували речі позивача, прикраси. Свідку відомо, що сторони робили разом ремонт купували: ноутбук, мобільний телефон, телевізор, планшет. Періодично ОСОБА_7 зустрічалась з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на вихідних, після їхніх зустрічей сторони їхали на одну адресу, викликаючи таксі на АДРЕСА_1 купували продукти харчування.

Свідок ОСОБА_8, суду показала, що з відповідачем та позивачем працювали разом на роботі. По поведінці було зрозуміло, що сторони проживають разом. Відповідач сам розповідав про спільне проживання. На роботу приходили разом і з роботи йшли разом. Вдома у сторін не була, проте під'їжджали до будинку в якому вони проживали.

Свідок ОСОБА_9, показала, що сторони з 2011 року почали жити разом, вперше у них в квартирі побувала восени 2011 року, коли ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повернулись з відпустки. При відвідуванні сторін у їх квартирі було видно, що проживає саме пара, а не одна людина. Це підтверджувалось і спільними фото і особистими речами ОСОБА_2 та ОСОБА_3. Щодо спільного ведення господарства та спільного бюджету сторонами, ОСОБА_9 показала суду, те, що відбувалися спільні покупки продуктів харчування, побутової техніки (телевізора, планшета), Також свідку відомо, що сторони змінювали автомобіль та облаштовували за спільний кошт свою кімнату.

Свідок ОСОБА_10 показала суду про те, що сторони познайомились в 2010 році, з 2011 року почали проживати разом, у них був спільний побут, купували продукти. В квартирі АДРЕСА_1 були спільні речі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Батько ОСОБА_11 робив ремонт і розповідав про спільне проживання сторін. З 2011 року до середини 2013 року була три-чотири рази на квартирі у сторін, приходила на вихідні та була в гостях коли ОСОБА_3 був дома також. Речі в квартирі були як літні так і зимові.

Свідок ОСОБА_12 надала суду покази, що зі сторонами вона разом працювала, з січня 2011 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 почали проживати разом. Іноді позивач говорила, що їсть сніданок приготований разом з відповідачем. ОСОБА_11 запитував у ОСОБА_2, що купити на вечерю. ОСОБА_2 показувала будинок в якому вони проживають.

Свідок ОСОБА_13 показав суду про те, що є головою кооперативу будинку АДРЕСА_1 він знає всіх жителів будинку. Так, ОСОБА_2 свідок почав бачити в будинкуНОМЕР_2 тільки з 2013 року до 2014 року, коли сторони готувались до весілля та після весілля. До 2013 року позивача не зустрічав в будинку. Свідку відомо, що в квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач - ОСОБА_3 та його батьки.

Свідок ОСОБА_14, показав суду, що з 2012 року часто приходив в гості до відповідача. Позивача бачив тоді, коли збирались святкувати якесь свято. Відповідач в 2012 році купив автомобіль та квартиру. Сторони почали проживати разом в квартирі АДРЕСА_1 за декілька місяців до весілля. Свідку відомо, що позхивач проживала разом з своєю матір'ю в сусідньому будинку, він приходив в гості як до дівчини товариша.

Свідок ОСОБА_15, яка є сусідкою на поверсі в будинку, суду пояснила, що в квартирі НОМЕР_1 проживають батько, мати та син - ОСОБА_3. Бачила як ОСОБА_3 з дівчиною приходять і виходять з квартири. Батьки розповідали, що готуються до весілля. В квартирі позивача бачила два рази до весілля.

Свідок ОСОБА_16, пояснив суду, що в квартирі АДРЕСА_1, ніколи не бачив дружину відповідача. Один раз зустрів позивача на вході в будинок літом 2013 року. Навіть після одруження сторін, в квартирі позивача не бачив.

Таким чином, суд приймає до уваги покази свідків, які підтвердили факт ведення спільного господарства та спільного проживання сторін в період часу з січня 2011 року по 07 червня 2013 року, також даний факт підтверджений в судових засіданнях тим, що саме у позивача були ключі від квартири АДРЕСА_1, її подруги неодноразово приходили в загадану квартиру до реєстрації шлюбу з ОСОБА_3

Отже, враховуючи вищевикладене, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності та те, що встановлення факту проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім'єю без шлюбу, позивачу необхідно для вирішення питання про поділ майна подружжя, суд дійшов до висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2011 року по 07 червня 2013 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 57 - 60, 88, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256-259, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім»єю чоловіка та жінки без шлюбу - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім»єю без шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з січня 2011 року по 07 червня 2013 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

СУДДЯ: