Справа № 450/940/15 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/6222/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Левика Я.А., Шеремети Н.О., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» про стягнення заборгованості з заробітної плати,-

в с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням в позові відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить таке скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити.

В апеляційній скарзі вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судом не було надано відповідної правової оцінки локальним актам ПАТ «Укртелеком». Вказує на те, що згідно з листками заробітної плати, яка була йому нарахована та виплачена протягом березня 2013 р. - березня 2015 р., нарахування та виплата премії проводилась у спірний період щомісяця, тобто необхідні кошти були виділені, а показники преміювання виконані, дисциплінарні стягнення не застосовувались. Зазначає, що судом не згадано про наказ філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» від 14.03.2013 р. № 118, згідно з яким місячна премія за основними результатами господарської діяльності, що виплачувалася позивачу протягом спірного періоду, здійснювалася на рівні диференційованого преміювання працівників відповідних центрів (РЦТЕТТМ, ЦОБ), що суперечить локальним актам ПАТ «Укртелеком». Прийняття даного наказу, на думку апелянта, свідчить про вихід директора філії за межі своїх повноважень, що суперечить ч.4 ст.97 КЗпП України. Преміювання одних юристів здійснювалось на підставі Положення про порядок преміювання працівників товариства за основними результатами господарської діяльності, затвердженого Правлінням ПАТ «Укртелеком» (протокол від 02.08.2011 р. № 33), інших юристів - відділ організації та оплати праці на підставі наказу філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» № 118 від 14.03.2013 p. Відтак, керівництво безпідставно занижувало ряду працівникам щомісячну премію. У наказі філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» № 118 від 14.03.2013 p. безпідставно зазначено термін «виносне робоче місце». Крім того, в порушення норм процесуального права, суд не забезпечив виконання своєї ухвали, якою відповідача зобов`язано надати ряд документів. Судом відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів, про допит свідка

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_3, яка заперечила проти апеляційної скарги, у відсутності позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення такої.

На підставі ст.ст.11, 58, 59, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень належними та допустимими доказами.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Рішення вважається обґрунтованим, якщо воно ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає цим вимогам.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з відповідачем по 14.04.2015 року, працюючи на посаді юрисконсульта забезпечення філії «Дирекція первинної мережі» ПАТ «Укртелеком».

Наказом №616-К від 08.04.2015 року був звільнений у звязку з скороченням штату працівників згідно з п.1 ст.40 КЗпП України, про що внесено запис до трудової книжки.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції виходив з того, що за оспорюваний період премія позивачу ОСОБА_2 виплачувалась відповідно до Положення про порядок преміювання працівників товариства за основними результатами господарської діяльності, затвердженого Правлінням ПАТ «Укртелеком», та виключно за результатом оцінки його роботи, яка визначалася керівником структурного підрозділу. Суд дійшов висновку про правомірність дій відповідача та їх відповідність встановленому в Товаристві порядку преміювання працівників філії.

З таким висновком погоджується і колегія суддів.

Так, частиною 3 ст. 94 КЗпП України визначено, що питання державного і договірного регулювання оплати праці, прав працівників на оплату праці та їх захисту визначається цим Кодексом, Законом України «Про оплату праці» та іншими нормативно-правовими актами. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці» визначено, що до інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. Премія відноситься до змінних виплат та здійснюється понад встановлені норми оплати праці, включається до структури заробітної плати. Проте премія відноситься до категорії заохочувальних та компенсаційних виплат, які прямо не передбачені актами чинного законодавства про оплату праці і провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

У ст. 9-1 КЗпП України визначено, що підприємства, установи, організації в межах своїх повноважень і за рахунок власних коштів можуть встановлювати додаткові порівняно з законодавством трудові і соціально-побутові пільги для працівників. Премія носить необов'язковий, а факультативний характер, що дає підстави для висновку, що нарахування і виплата премії не є обов'язком роботодавця, а є його правом, яке відповідно до ст. 97 КЗпП України встановлюється підприємством самостійно, на підставі локальних нормативних актів підприємства.

Згідно з Методичними рекомендаціями Міністерства праці та соціальної політики України №23 щодо організації матеріального стимулювання праці працівників підприємств і організацій від 29 січня 2003 року премія - це основний вид додаткової, понад основну заробітну плату, винагороди, яка виплачується працівникам за результатами їх трудової діяльності та виробництва в цілому за показниками та умовами оцінки цих результатів, визначеними підприємством.

Відповідно до п.2.9. Додатку 1 до Колективного договору ПАТ «Укртелеком» на 2011-2014 роки, передбачено, що преміювання працівниківТовариства за основними результатами господарської діяльності, за виконання особливо важливих завдань здійснюються згідно з Положеннями, затвердженими рішенням Правління ПАТ «Укртелеком» та погоджених з Комітетом.

Згідно з п. 1.1. Положення про порядок преміювання працівників товариства за основними результатами господарської діяльності, затвердженого Правлінням ПАТ «Укртелеком» (протокол від 02.08.2011 року) (далі-Положення), положення розроблено з метою забезпечення ефективної діяльності Товариства, заохочення особистого внеску працівників в досягнення кінцевих результатів роботи Товариства, спонукання до якісного виконання функціональних обовязків та встановлення єдиних правил підготовки документів щодо преміювання.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» передбачено, що при вирішенні спорів про виплату премій, винагороди за підсумками роботи за рік чи за вислугу років, надбавок і доплат необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Законодавство щодо виплати премії містить ряд бланкетних норм, якими відсилає до положень локальних актів, надаючи цим роботодавцю можливість вільного, на власний розсуд розпорядження своїм правом щодо виплати премії працівникам. Законодавство не зобов'язує роботодавців виплачувати премію, оскільки такі виплати здійснюються виключно на розсуд останнього з метою заохочення працівників до якісної та ефективної роботи.

Судом першої інстанції звернуто увагу на те, що згідно з п.1.2. Положення - премія за основними результатами господарської діяльності може бутинарахована працівникам, які не мали виробничих недоліків, дисциплінарних стягнень за фактично відпрацьований час. Премія за результатамигосподарської діяльності не є обов'язковою для нарахування.

Пунктом 2.1.1. Положення передбачено, що нарахування премії працівникам філії можливе у разі виконання умови та показниківпреміювання працівників підрозділів відповідних напрямів діяльності філії,затверджених керівником філії та кінцевих результатів діяльності філії.

Крім того, згідно з додатком № 1 до наказу філії від 22.09.2011 № 372 Умови та показники преміювання працівників філії «Дирекція первинної мережі» ПАТ «Укртелеком» умовою, при виконанні якої може бути нараховано премію за основними результатами господарської діяльності, є неперевищення філією збитку від звичайної діяльності, передбаченого фінансовим планом наростаючим підсумком початку року. Це, в свою чергу, вказує на неможливість нарахування премії жодному працівнику у разі невиконання даної умови.

Встановлено, що показники преміювання працівників відповідних підрозділів управління філії «Дирекція первинної мережі» ПАТ «Укртелеком» викладені у Таблиці №2 до наказу №372. Як вбачається зі змісту даної таблиці, про що вірно зазначив представник відповідача, така не містить індивідуальних показників преміювання працівників відділу правового забезпечення, а містить показники преміювання, які повинні бути виконанні саме відділом правового забезпечення філії (тобто колективні показники).

У зв`язку з наведеним, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, приведений у Таблиці 2 до наказу № 372 від 22.09.2011 № 372 Про введення в дію умов та показників преміювання за основними результатами господарської діяльності, відсоток нарахування премії не може бути використаний як відсоток для нарахування премії кожному працівнику відділу правового забезпечення, а застосовується виключно для визначення суми коштів, що може бути виділена на відділ правового забезпечення (зважаючи на відсоток виконання відділом показників преміювання) для подальшого розподілу між працівниками відділу. При цьому, конкретний розмір премії окремого працівника, згідно з п.3.1. даного Положення, визначається керівником за компетенцією та залежить від оцінки роботи кожного окремого працівника.

Критерії оцінки роботи працівника передбачені в п.2.2.4 Положення, на що також звернуто увагу судом першої інстанції, та зазначено про виплату премії саме на підставі даного Положення.

Відтак, доводи апелянта про застосування до нього наказу філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» від 14.03.2013 р. № 118, згідно з яким місячна премія за основними результатами господарської діяльності, здійснювалася на рівні диференційованого преміювання працівників відповідних центрів (РЦТЕТТМ, ЦОБ), не заслуговують на увагу.

З огляду на досліджені судом першої інстанції докази та встановлені обставини справи, слід зазначити, що уповноважена особа - керівник структурного підрозділу відповідача, в межах своїх повноважень прийняла рішення про преміювання працівників, до яких належав і позивач, та визначила суму премії для них, розмір якої за березень 2013 листопад 2014 роки вбачається з документів щодо виконання показників преміювання відділом правового забезпечення та розподілу коштів між працівниками відділу правового забезпечення для виплати премії за основними результатами господарської діяльності (а.с.77, 79).

За таких обставин, дії відповідача відповідають нормам Закону та локальним нормативно-правовим актам.

Щодо доводів апелянта про те, що в порушення норм процесуального права, суд не забезпечив виконання своєї ухвали, якою відповідача зобов`язано надати ряд документів, безпідставно відмови в задоволенні клопотання про допит свідка, то слід зазначити таке.

З урахуванням положень ст.10 ЦПК України, суд першої інстанції сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, задовольнив клопотання про зобов`язання відповідача надати завірені копії помісячних наказів про виплату премії за основними результатами господарської діяльності працівникам філії «Дирекція первинної мережі ПАТ «Укртелеком» за період березень 2013 року березень 2015 року з додатками №1, обмежившись оглядом таких в судовому засіданні (а.с.81), що не суперечить ст.214 ЦПК України щодо з`ясування обставин справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення сторін.

Відмова в задоволенні клопотання про допит свідка не впливає на законність оскаржуваного рішення, оскільки судом всебічно і повно з`ясовано обставини справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів для спростування висновків суду першої інстанції, передбачених статтями 57, 58, 59 ЦПК України, які б мали доказове значення та заслуговували на увагу, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, відповідно до ч. 3 ст. 309 ЦПК України, апелянтом не представлено.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, рішення районного суду ухвалено з дотриманням вимог матеріального та процесуального закону, підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.ст. 314, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 24 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскарженою в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Левик Я.А.

ОСОБА_4