АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 685/1248/14-ц
Провадження № 22-ц/792/680/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді П'єнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Фанди В.П.,

при секретарі: Сацюк Г.О.

за участю: представника відповідача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування якого зазначав, що 29.12.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики на суму 82000 грн., з кінцевим терміном повернення до 29.12.2011 року, який посвідчений приватним нотаріусом Ярмолинецького районного нотаріального округу Динько Г.А. та зареєстрований за номером №3554. В підтвердження отримання коштів, відповідачем було видано розписку. Вказував, що 29.12.2008 року ОСОБА_2 повернув 2000 грн. в рахунок погашення боргу. Оскільки відповідач решту суми боргу не повернув, позивач просив стягнути з ОСОБА_2 суму боргу, з урахуванням індексу інфляції, яка станом на 09.09.2014 року , складає 90640 грн.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 90640 грн. заборгованості за договором позики від 29.12.2008 року, з них 80000 грн. - сума позики, 10640 грн. - сума інфляційних , та 906,40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. При цьому, посилається на порушення норм матеріального права. Вважає, що судом першої інстанції помилково застосовано до даних правовідносин положення ст. ст. 244, 317, 525, 526, 536, 599, 655, 1048, 1051 ЦК України. На думку апелянта, дані правовідносини регулюються положеннями ст.ст. 235, 678 ЦК України.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав.

Інші особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно до п. 1 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповіно до ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що 29 грудня 2008 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, за умовами якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_2 82 000 грн., зазначену суму коштів позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві готівкою в строк до 29 грудня 2011 року. Одержавши грошові кошти, ОСОБА_2 видав ОСОБА_3 відповідну розписку. Наявність розписки у позичальника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Проте, кошти відповідачем не повернуті (а.с. 6, 59).

Пунктом 6 договору позики визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Частиною 2 статті 1047 ЦК України встановлено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як передбачено ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 ч. 1 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ОСОБА_2 не виконав свого обов'язку з повернення ОСОБА_3 суми позики в сумі 80000 грн.

Крім того, суд першої інстанції дійшов парвильного висновку, що оскільки позичальник прострочив виконання грошового зобов'язання, то він має сплатити ОСОБА_3 суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

В цій частині рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Безпідставними посилання апелянта на удаваність укладеного договору позики, оскільки відповідачем не доведено, в силу приписів ст. 60 ЦПК України, факт укладання правочину, що за його думкою є удаваним, спрямованість волі сторін в удаваному правочині на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені правочином, тобто відсутність у сторін іншої мети ніж приховати інший правочин, настання між сторонами інших прав та обов'язків, ніж ті, що передбачені удаваним правочином.

На підставі ч. 1 і ч. 3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази, які б спростовували зазначені висновки суду.

Разом із тим, визначаючи розмір індексації за весь час прострочення, суд припустився помилки.

Колегія суддів вважає, що розмір індексації за прострочення виконання грошового зобов'язання за період з 30 грудня 2011 року по 09 вересня 2014 року (період зазначений позивачем в позовній заяві) включно складає 10560 грн.. (80000х (100,2%х100,2%х100,3%х100%х99,7%х99,7%х99,8%х99,7%х100,1%х100%х99,9%х100,2%х100,2%х99,9%х100%х100%х100,1%х100%х99,9%х99,3%х100%х100,4%х100,2%х100,5%х100,2%х100,6%х102,2%х103,3%х103,8%х101%х100,4%х100,8%)- 80000 = 80000 х113,2%-80000=10560).

А тому, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 12 лютого 2015 року змінити, зменшивши суму заборгованості за договором позики, яка стягнута з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3, до 90560 грн., з яких 80000 грн. - сума позики та 10560 грн. - сума інфляційних, та судового збору до 905 грн. 58 к.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду І.В. П'єнта

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Бурлак Г.І. Провадження № 22-ц/792/680/15

Доповідач -П'єнта І.В. Категорія № 27