Справа № 362/1248/15-ц Головуючий у І інстанції Марчук О.Л.
Провадження № 22-ц/780/5341/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 29 07.12.2015
УХВАЛА

Іменем України

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Говорун В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну фізичної особи,

В С Т А Н О В И Л А :

10 березня 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом де, із проведеними змінами та уточненнями, просив стягнути на свою користь з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 41 280,30 грн.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що 03 квітня 2014 року, близько 09 години 30 хвилин за участю автомобілів під його та керуванням відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пошкоджено належний йому автомобіль «Фольксваген», держномер АІ 43 88 ЕЕ, чим заподіяна матеріальна шкода на загальну суму 41 280,30 грн.

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області 16 квітня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні даної дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки страховик - Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», який застрахував цивільно-правову відповідальність відповідача, та Моторне ( транспортне ) бюро України не відшкодували йому заподіяної шкоди, то ОСОБА_3 просить її стягнути із ОСОБА_2.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заподіяну матеріальну шкоду в сумі 41 280,30 грн. та 412,80 грн. понесених судових витрат.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що обраний позивачем спосіб захисту свого права ґрунтується на законі, а тому, на підставі положень цивільного законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення завданої позивачу внаслідок ДТП матеріальної шкоди з відповідача в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаними рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права при його ухваленні.

Просить рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд, зясувавши обставини та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 30 жовтня 2013 року між Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» та ОСОБА_2 укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля «Мазда 3», держномер АА 10 09 КН за полісом АС №5466154 ( а.с. 65 ).

03 листопада 2014 року на 46 км + 150 м автодороги Київ-Одеса трапилася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда 3», держномер АА 10 09 КН, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Фольксваген», держномер АІ 43 88 ЕЕ, під керуванням його власника - ОСОБА_3 ( а.с. 8 ).

Постановою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 16 квітня 2014 року ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні ДТП і притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. ( там же ).

Про настання страхового випадку ОСОБА_2 повідомила страховика 04 квітня 2014 року ( а.с. 56 ).

Однак, ні Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», яке застрахувало цивільну відповідальність відповідача, ні Моторне ( транспортне ) страхове бюро України, до яких звертався позивач із відповідними вимогами ( а.с. 9, 10, 11-13, 14-15, 18 ), не відшкодували йому заподіяної матеріальної шкоди, розмір якої становить 41 280,30 грн. ( а.с. 6-7 ).

У звязку із цим, ОСОБА_3 10 березня 2015 року звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами та сплатив 412,80 грн. судового збору ( а.с. 1, 2-5 ).

Заявлення позову до ОСОБА_2, на переконання апеляційного суду, повністю узгоджується із положеннями п. 11 постанови №4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, згідно якого за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом статті 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги ( регресу ) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові.

При цьому, ОСОБА_2 при розгляді справи місцевим судом, не заперечувала проти визначеного позивачем розміру заподіяної йому матеріальної шкоди і будь-яких доказів на спростування зазначеної у позові суми у відповідності до положень ст.ст. 57-60 ЦПК України не надала.

Окрім цього, Моторне ( транспортне ) страхове бюро України на запит апеляційного суду повідомило, що Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», у звязку із заборгованістю протягом двох місяців щодо сплати внесків та здійснення відрахувань до його фондів, втратило статус асоційованого члена МТСБУ ( а.с. 82 ).

Ухвалюючи судове рішення, суд першої інстанції в обґрунтування задоволення заявлених вимог посилався серед іншого і на положення ст. 1188 ЦК України, згідно якої шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про задоволення позовних вимог і, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 15, 16, 1166, 1188 ЦК України, ст.ст. 10, 57-60, 88, 212-215 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення на підставі належних та допустимих доказів по справі.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необгрунтованість рішення, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального і процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 22, 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 1192, 1194 ЦК України, п. 16 постанови №4 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01 березня 2013 року, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки вони повністю спростовуються належними та допустимими доказами по справі.

Інші обставини, зазначені в апеляції, зокрема, про необхідність відшкодування відповідачем лише вартості відновлювального ремонту, що перевищує ліміт відповідальності страховика та франшизу, покладення обовязку сплати матеріальної шкоди на Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Гарантія», відмову у долученні до справи повідомлення про настання страхового випадку за правочином, визначення розміру завданої матеріальної шкоди без дотримання положень Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України» від 12 липня 2001 року та Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів від 24 листопада 2003 року, на переконання апеляційного суду, не відповідають дійсності, а відтак, правового значення для правильного вирішення спору не мають та не спростовують висновок суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог та не є, у даному разі, підставою для задоволення апеляційних вимог.

Окрім цього, доказів на підтвердження зазначених доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 суду апеляційної інстанції не надала.

Відтак, підстав для скасування оскаржуваного рішення суд апеляційної інстанції не вбачає у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України, згідно положень якої не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено при вирішенні заявлених вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої майну фізичної особи, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

ОСОБА_4