АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 532/1899/15-ц Номер провадження 22-ц/786/3605/15Головуючий у 1-й інстанції Тесленко Т. В. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

Суддів: Карпушина Г.Л., Дорош А.І.,

При секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» про витребування земельної ділянки із незаконного користування ,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що вона на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії VI- ПЛ № 039847 - є власником земельної ділянки розміром 4,41 га, розташованої в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Кобеляцького району, кадастровий номер :00:003:0363.

17 червня 2009 року між нею та ТОВ «АгроСвіт», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» було укладено терміном на 5 років договір № С3-52 оренди земельної ділянки площею 4,41 га, який 18 травня 2012 року за № 01489 зареєстрований у Кобеляцькому відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України. Строк дії даного договору закінчився 17 червня 2014 року і на новий термін не поновлювався.

Після закінчення строку дії договору 31 серпня 2015 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про повернення земельної ділянки, але відповідач не прийняв письмову заяву та звернення в усному порядку. На звернення позивача вдруге 01.09.2015 року з вимогою не обробляти і не засівати його землю в звязку із закінченням дії договору оренди, останній проігнорував у відповіді. В звязку з чим, ОСОБА_2 прохала витребувати у відповідача із незаконного користування земельну ділянку, що належить їй на праві приватної власності.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» із незаконного користування земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, розміром 4,41 га, розташовану в адміністративних межах Світлогірської сільської ради Кобеляцького району, кадастровий номер :00:003:0363 та передано її ОСОБА_2 у встановленому законом порядку.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» на користь ОСОБА_2, понесені нею судові витрати в розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім грн. 20 коп.).

З даним рішенням суду не погодилось Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця»та подало на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Апелянт вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, а також таким що постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно ч.1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строк дії договору оренди землі від 17 червня 2009 року № С3-52 закінчився ще 17 червня 2014 року, а тому саме з цього моменту ТОВ «Агрофірма «Аршиця» не має правових підстав володіти та користуватися належною позивачу земельною ділянкою.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого суду, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, що 17 червня 2009 року було укладено терміном на 5 років договір оренди земельної ділянки, належної позивачеві на праві власності з товариством з обмеженою відповідальністю АгроСвіт, договір № С3-52 оренди земельної ділянки площею 4,41 га, який 18 травня 2012 року за №01489 зареєстрований у Кобеляцькому відділі Полтавської регіональної філії державного підприємства Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України.

Строк дії даного договору закінчився 17 червня 2014 року. Повторно договір оренди земельної ділянки між сторонами не укладався.

Відповідно до п.8 Договору оренди земельної ділянки вказано, що він укладається на термін п'ять років. Після закінчення терміну договору Орендар має переважне право поновлення його на новий термін. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

Так, місцевим судом вірно встановлено, що про наміри продовжити дію Договору оренди орендар ТОВ «ОСОБА_3 світ», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця» позивача не повідомляв.

Згідно ст. 34 Закону України «Про оренду землі» визначено - у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 387 ЦК України встановлено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Враховуючи те, що договір оренди земельної ділянки був укладений між ОСОБА_2 та ТзОВ «ОСОБА_3 світ» 17 червня 2009 року, а не в момент його державної реєстрації 18 травня 2012 року, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ТзОВ «Агрофірма «Аршиця» не має правових підстав володіти та користуватися належною позивачу земельною ділянкою.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що дія договору оренди землі сплила 17 червня 2014 року, що підтверджується правовою позицією, висловленою Верховним Судом України в постанові від 06 березня 2013 року по справі № 6-5 цс 13, рішення якого є обов'язковими для всіх судів України у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України, а саме: державна реєстрація договору оренди земельної ділянки у період визначеного сторонами строку дії договору забезпечує правомірне, договірне використання орендарем орендованої земельної ділянки відповідно до норм Земельного кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України № 161-ХІV «Про оренду землі» та Закону України від 11.02.2010 року № 1878-VІ «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та інших законодавчих актів України» незалежно від дати проведення такої реєстрації - до пред'явлення позову про повернення земельної ділянки чи після його пред'явлення.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не підтверджують належними доказами їх неправомірність, та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тому задоволенню вони не підлягають.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не заслуговують на увагу, є безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом були вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Аршиця»- відхилити.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : /підпис/ ОСОБА_1

Судді: /підпис/ ОСОБА_4 /підпис/ ОСОБА_3

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області ОСОБА_1

З оригіналом згідно: