Справа № 524/6640/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.15 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді Савічева В.О.

при секретарі Коршак Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит про стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2015 року до суду звернувся ОСОБА_1 з вказаним позовом, в якому зазначав, що 19.11.2014 року між ОСОБА_1 та відділенням № 44 АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Начальника відділення ОСОБА_2, був укладений договір-заява №300131/134450/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 міс. в доларах США.

Відповідно до п. 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.5.181477.003 грошові кошти у сумі 1000 доларів США на умовах Договору. Договір був укладений на строк з «19» листопада 2015 р. по «19» квітня 2015 р.

17.04.2015 року позивач звернувся до Банку із заявою про видачу вкладу за договором у звязку із закінченням строку дії вкладу через касу банку в продовж одного банківського дня, але йому було відмовлено у видачі грошових коштів.

Відповідно до п. 5.1. та п.6 Основних умов договору-заяви відповідач був зобовязаний на вимогу вкладника повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним вкладнику, в кінці терміну дії вкладу.

Відповідно до п. 1 Договору строк дії Вкладу закінчився «19» квітня 2015 р., внесок не був повернутий йому в зазначений строк.

Таким чином, відповідач продовжував, і на день подачі ним цієї позовної заяви продовжує користуватися грошовими коштами, що були внесені ним як депозит.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не прибув.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

А тому, суд розглядає зазначену цивільну справу та приймає відповідне рішення у відсутності сторін на підставі тих доказів, які маються у матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозвязку, обєктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.

Згідно ст. 525 цього Кодексу одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно ст. 526 цього Кодексу зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності з частиною 5 ст. 1061 ЦК проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Судом встановлено, що 19.11.2014 року між ОСОБА_1 та відділенням № 44 АТ «Банк «Фінанси та Кредит», в особі Начальника відділення ОСОБА_2, був укладений договір-заява №300131/134450/5-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 5 міс. в доларах США.

Відповідно до п. 1 Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв на депозитний рахунок № 2630.5.181477.003 грошові кошти у сумі 1000 доларів США на умовах Договору. Договір був укладений на строк з «19» листопада 2015 р. по «19» квітня 2015 р.

17.04.2015 року позивач звернувся до Банку із заявою про видачу вкладу за договором у звязку із закінченням строку дії вкладу через касу банку в продовж одного банківського дня, але йому було відмовлено у видачі грошових коштів.

Відповідно до п. 5.1. та п.6 Основних умов договору-заяви відповідач був зобовязаний на вимогу вкладника повернути суму внеску і суму нарахованих процентів за період користування ним вкладнику, в кінці терміну дії вкладу.

Відповідно до п. 1 Договору строк дії Вкладу закінчився «19» квітня 2015р., внесок не був повернутий йому в зазначений строк.

Після закінчення строку депозитні кошти та відсотки не були виплачені відповідачем позивачеві, незважаючи на його неодноразові вимоги. Таким чином, взяті на себе зобов'язання відповідач не виконує належним чином, що підтверджується випискою з особового рахунку.

Вказані суми банківського вкладу та процентів станом на день розгляду справи відповідачем ОСОБА_1 не сплачені.

Спір між сторонами у справі щодо розмірів неповернутих коштів за депозитним вкладом фактично відсутній.

Відповідач - публічне акціонерне товариство Банк Фінанси та кредит не надав суду належних і допустимих доказів на спростування встановлених судом обставин.

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Згідно зі п. 3.3 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого Постановою Правління Національного Банку України від 03.12.2003 року № 516 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 29.12.2003 року за № 1256/8577, за договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які вставлені договором.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів на спростування позовних вимог ОСОБА_1, які б свідчили про відсутність боргу перед вкладником за вищевказаним договором.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за договором банківського строкового вкладу (депозиту) № №300131/134450/5-14 від 19.11.2014 року в сумі 991,84 доларів США та проценти по договору 41 долар США

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 536, 625, 626, 633, 1058 ЦК України, ст.ст. 14, 57 -59, 208, 209, 212-215, 218, 223, 233 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1033 доларів США 16 центів згідно договіру-заяви №300131/134450/5-14 «Нові гроші» від 19.11.2014 року

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 243,60 грн. в рахунок повернення судових витрат.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Банк Фінанси та кредит на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів. Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: