Справа № 645/9932/14-ц
Провадження № 2/645/418/15
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 березня 2015 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий - суддя Сілантьєва Е.Є.
секретар судових засідань - Гунько Т.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину, -
В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з*явилася, про день та час слухання справи повідомлялася своєчасно та належним чином, надала суду заяву про слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити в повному обсязі, проти розгляду справи у заочному порядку не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з*явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом направлення судових повісток на адресу реєстрації відповідача, повідомленням під розписку та телефонограмою на зазначений телефон відповідача (а.с. 31, 33, 35, 63) заперечень на позов не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.
Відповідно до ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.
Таким чином, суд вважає, що відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України..
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до наданого свідоцтва про розірвання шлюбу виданого Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 17 березня 2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - розірвано.
Відповідно до свідоцтва про народження НОМЕР_4 виданого 11.07.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 3 Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно пояснень позивачки та підтверджується довідкою з КП «Жилкомсерві» дільниця № 17 від 31.10.2014 р. № 226 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір*ю та знаходиться на повному її забезпеченні.
Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття.
Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.
Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2011 року з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 500 грн. щомісячно починаючи з 21.10.2011 року до досягнення повноліття.

Відповідно до рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 стягнуто неустойку (пеню) за несвоєчасну виплату аліментів у розмірі 31885 грн. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15.07.2014 р. рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30 травня 2014 року змінено - зменшено розмір стягнутої з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за несвоєчасну виплату аліментів з 31885,00 грн. до 4692,05 грн.

Згідно зі ст. 185 СК України - той із батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами, ( розвитком здібностей дитини, її хвороби ).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку участі у додаткових витратах на дитину.

При визначенні розміру участі відповідача у додаткових витратах на дитину суд враховує стан здоров'я відповідача, його матеріальний стан, наявність утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї.

Згідно наданих медичних документів позивачем (а.с. 9-17), ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з народження знаходиться на обліку в Харківській міській неврологічній лікарні № 5 з діагнозом - дисплазія з'єднувальних тканин та гипоксично - ішемічне ураження ЦНС та періодично проходе лікування, шляхом знаходження на стаціонарі. Також, відповідно до медичних висновків, лікування дитині виписано на наступний рік, з повторним санаторним лікуванням, та повторним загальним обстеженням.

Позивачка в позовних вимогах зазначила, що кожного місяці разом з дитиною проходе медичне обстеження, здає аналізи сина, рентгени, УЗІ, купує ліки, на що йдуть великі затрати грошових коштів. Також дитина потребує, медикаментозного лікування, декілька курсів масажів на рік, ЛФК у басейні та ортопедичне взуття.

Як вбачається з наданих позивачем квитанцій за 2014 р. (а.с. 38-60) за лікування дитини, придбання ортопедичного дитячого взуття, проходження медичних обстежень, підготовчі курси дитини до школи, дитячій садок, абонемент до басейну, ОСОБА_4, витрачено за півтори роки 12544 грн. 00 коп.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із аналізу найменування ліків вказаних в медичній довідці та назви ліків в чеках, суд зробив висновки, що позивач дійсно купувала вказані ліки і несе додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини. Враховуючи, що проходження медичних обстежень, абонемент до басейну було рекомендовано дитині, вказана обставина також є особливою і такою, що потребує додаткових витрат.

Відповідно до частини 2 ст. 185 СК України - розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пункт 18 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3, звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі.

Обидва батьки зобов'язані утримувати дитину у рівних частинах, але як встановлено в судовому засіданні, позивачка не працює і знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною.

При встановленні розміру додаткових витрат, суд бере до уваги, що позивач не довела, що відповідач може надавати додаткові аліменти у вказаному розмірі, а крім цього, суд враховує те, що з відповідача на користь позивача вже стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини щомісяця 500 грн. і це підтверджується копією рішення Київського районного суду м. Харкова від 14.12.2011 року.

При таких обставинах, з урахуванням вимог позивача, суд вважає необхідним стягнути з відповідача частину понесених додаткових витрат на дитину, пов'язаних з її лікуванням, а саме - 500 гривень щомісячно починаючи з 18 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Додаткові витрати підлягають стягнення з відповідача з 18 листопада 2014 року, з часу звернення позивачки до суду з позовною заявою.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми виплати за один місяць.

Також, вимога позивачки про стягнення з відповідача половини понесених нею витрат на придбання ліків, сплачення за консультації лікарів, придбання спеціального взуття для дитини, сплату за підготовчі курси дитини до школи, дитячій садок, абонемент до басейну підлягає задоволенню з тих підстав, що ці витрати викликані особливими обставинами.

Згідно наданих квитанцій, позивачка у 2014 році понесла додаткові витрати на дитину на обстеження та консультацію у лікарів Харківської міської неврологічної лікарні №5 та спеціалізованого медико-генетичного центру, придбання ліків, які в медичних висновках лікарів та квитанціях про сплату за ліки ідентичні, придбання спеціального ортопедичного взуття, а всього у розмірі 12544,00 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягує з відповідача 1/2 частину понесених позивачкою витрат на дитину у розмірі 6272 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати, а саме: за судовий збір розмірі 243 грн. 60 коп., так як позивач по вказаній категорії справ, звільнена від сплати судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-185 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11,60,88, 208,209,212-215, 367 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. Код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн. Код НОМЕР_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 6272,00 грн. (шість тисяч двісті сімдесят дві гривні нуль копійок) одноразово.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. Код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідн. Код НОМЕР_2 додаткові витрати на дитину у розмірі 500,00 грн. (п*ятсот) щомісячно починаючи з 18 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. Код НОМЕР_1, на користь держави судовий збір - у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. (розрахунковий рахунок № 0010 КБКД 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050)", отримувач УДКСУ у Фрунзенському районі м. Харкова Харківської області, код отримувача - 37999669, банк отримувача ГУ ДКСУ у Харківській області, МФО банку отримувача 851011).

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідн. Код НОМЕР_1 додаткових витрат у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя -