Справа № 336/337/14-ц
Пр. № 2/336/3/2015
УХВА ЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

при секретарі Морозовій В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу клопотання представника ОСОБА_1 про призначення повторної експертизи,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя знаходиться справа за позовом за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_3, треті особи приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 М , реєстраційна служба головного управління юстиції в Запорізькій області, державна реєстраційна служба Запорізького міського управління юстиції, про визнання правочину недійсним, скасування державної реєстрації права власності, виселення, по якій комунальною установою «Обласна клінічна психіатрична лікарня Запорізької міської ради» проведено судову психіатричну експертизу з приводу визначення психічного стану ОСОБА_5 на час вчинення договору дарування частки в праві спільної часткової власності на нерухоме майно.

Під час судового розгляду представник відповідача заявила клопотання про призначення повторної експертизи, мотивуючи його наявністю суперечностей між висновками експерта та іншими фактичними даними, проти задоволення якого заперечує представник позивача.

Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, з наступних міркувань.

За змістом ст. 31 ЦПК України сторони мають рівні процесуальні права і обовязки.

Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають , що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів, а відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення доказів є, зокрема, призначення експертизи.

В силу ст. 150 ЦПК України судом може бути призначена повторна експертиза, якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи, або викликає сумніви в його правильності.

Виходячи з аналізу наведеної норми закону, підставою для призначення повторної експертизи є сумніви у правильності висновку експерта, повязані з його недостатньою обґрунтованістю, чи його неузгодження з іншими фактичними даними у справі, а також істотні порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

Між тим наявний в справі висновок судової експертизи отриманий у встановленому процесуальним законом порядку, зроблений компетентною установою, ціль діяльності якої становить проведення судових експертиз, містить обґрунтування висновків його авторів; разом з тим він не є обовязковим для суду і оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, жоден з яких не має для суду наперед встановленого значення.

З урахуванням викладеного, не вбачаючи жодної з передбачених законом підстав для призначення повторної експертизи, суд в інтересах вчасного розгляду справи вважає за необхідне в задоволенні клопотання відмовити, вважаючи, що призначення повторної експертизи за умови достатності доказів для ухвалення рішення таким, що ускладнить судовий розгляд і посягатиме на розумні строки вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 143, 150, 212, 293 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення повторної судової посмертної психіатричної експертизи відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Щаслива