АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/234/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоМагди Л. Ф.
суддівМіщенка С. В. , Сіренка Ю. В.
при секретаріРибасюк О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Черкасигаз» в особі Смілянського управління по експлуатації газового господарства, ОСОБА_7 про зобов'язання видати технічні умови на газифікацію частини житлового будинку, вивчивши матеріали справи, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 26 серпня 2014 р. звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Черкасигаз» в особі Смілянського управління по експлуатації газового господарства, ОСОБА_7 про зобов'язання видати технічні умови на газифікацію частини житлового будинку.

В позовній заяві вказував, що він є власником 2/5 частин будинковолодіння з відповідною частиною надвірних споруд за адресою: АДРЕСА_1 Згідно умов мирової угоди, визнаної ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 22 грудня 2011 р., сторони зобов'язалися не чинити перешкод один одному в облаштуванні окремих газо-, водо-, енерго- і теплопостачання та приладів обліку.

Для облаштування газопостачанням належної позивачу частини домоволодіння йому необхідно у Смілянському УЕГГ отримати технічні умови на газифікацію і зробити відгалуження від існуючого газового стояка. Звернувшись із заявою про виготовлення технічних умов, Смілянське УЕГГ листом від 7 квітня 2014 р. № 154/02 повідомило, що умовою для видачі технічних умов на газифікацію є надання дозволу від іншого співвласника домоволодіння на підключення його частини будинку до існуючого газового стояка.

Позивач зазначав, що всупереч підписаної мирової угоди, відповідачка відмовилась від надання дозволу на підключення належної йому частини домоволодіння до існуючого стояка.

Тому позивач просив суд зобов'язати Смілянське управління по експлуатації газового господарства видати технічні умови на газифікацію належних йому 2/5 часток домоволодіння АДРЕСА_1 (в житловому будинку під літ. «А-2а» на першому поверсі приміщення: 1-3 площею 22,4 м2, 1-4 площею 9,1 м2, ? частина приміщення 1-5, на другому поверсі приміщення 1-10 площею 23,0 м?) без надання дозволу ОСОБА_7 на підключення належної позивачу частини домоволодіння до існуючого газового стояка

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить про скасування рішення та ухвалення по справі нового рішення про задоволення його позову, посилаючись на те, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Зокрема апелянт не погоджується з висновком суду про те, що в ухвалі Смілянського міськрайонного суду від 22 грудня 2011 р., якою затверджено мирову угоду між сторонами, чітко та конкретно вказано «не чинити перешкод в облаштуванні окремого газопостачання», а не «не чинити перешкод в облаштуванні газопостачання до існуючого газового стояка».

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення проти доводів апеляційної скарги представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду повинно бути скасовано з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позову ОСОБА_6 виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак рішення суду зазначеним вимогам закону в повній мірі не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_6 до ПАТ «Черкасигаз», суд виходив з того, що ділянка загопроводу від місця приєднання до житлового будинку по АДРЕСА_1 на балансі Смілянського УЕГГ не перебуває, а є власністю споживача, то Смілянське УЕГГ може забезпечити приєднання тільки до системи газопостачання, які перебувають у власності, користуванні, господарському віданні чи експлуатації газорозподільного підприємства, тобто у вуличний газопровід, а не в існуючий газовий стояк належний відповідачці.

Стосовно відмови в задоволенні позову до ОСОБА_7, суд зазначив, що позивач не надав суду доказів про те, що вона чинила позивачу перешкоди в облаштуванні окремого газопостачання.

Проте, з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може, оскільки вони не ґрунтуються на наявних в матеріалах справи доказах та обставинах справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є співвласниками домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно із мировою угодою, визнаною ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 22 грудня 2011 р., позивачу в домоволодінні належить 2/5 його частин, а відповідачці ОСОБА_7 - 3/5 частин. Кожному із співвласників виділено конкретні житлові і нежитлові приміщення та споруди.

Також, мировою угодою сторін було встановлено їх обов'язок не чинити один одному перешкод в облаштуванні окремих газо-, водо-, енерго- і теплопостачання та приладів обліку.

Будинок між колишнім подружжям був розділений з облаштуванням окремих квартир, газове обладнання будинку, зокрема газовий котел, газова плита, залишилися в частині будинку, що виділена у власність відповідачки ОСОБА_7

Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 29 липня 2013 р. між сторонами було розділено присадибну земельну ділянку. Існуючий в домоволодінні газовий стояк розташований на частині земельної ділянки, що виділена у власність позивача.

Для облаштування приладів газопостачання в частині будинку, що видалена у власність позивача, у нього виникла необхідність в отриманні технічних умов на таке облаштування.

Однак, на звернення з відповідною заявою до Смілянського управління по експлуатації газового господарства, 7 квітня 2014 р. він отримав відповідь про те, що видача технічних умов на газифікацію його частини будинку можлива за умови надання дозволу від співвласника будинку на підключення його частини будинку до існуючого газового стояка. Такого дозволу відповідачка ОСОБА_7 не надає, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_6 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 30 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», в редакції на час звернення позивача до суду з даним позовом, технічні умови - комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об'єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам, зокрема щодо водо-, тепло-, енерго- і газопостачання, каналізації, радіофікації, зовнішнього освітлення, відведення зливних вод, телефонізації, телекомунікації, диспетчеризації, пожежної та техногенної безпеки.

Фізична чи юридична особа, яка має намір щодо забудови земельної ділянки, що перебуває в її власності або користуванні, має право на одержання технічних умов згідно із поданою нею заявою.

Ч. 6 цієї статті встановлено, що склад, зміст, порядок надання технічних умов та порядок визначення вартості послуг з їх надання визначається відповідними центральними органами виконавчої влади.

У Порядку доступу та приєднання до Єдиної газотранспортної системи України, затвердженому Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 420 від 19 квітня 2012 р., визначено, що технічні умови - документ, що визначає комплекс умов і вимог до інженерного забезпечення приєднання та підключення об'єкта системи газопостачання (газоспоживання) замовника до газових мереж і містить вихідні дані для проектування зовнішнього та/або внутрішнього газопостачання.

Розділом У1 вказаного Порядку визначено умови приєднання та підключення об'єктів замовника до ЄГТСУ. Зокрема п. п. 6.5.1 п. 6.5 цього розділу визначено умови надання технічних умов на зовнішнє та внутрішнє газопостачання замовника.

Наведеними вище нормами закону та підзаконних актів не обмежується право замовника на надання йому технічних умов на обладнання приладів газопостачання в будинку в залежності від згоди чи незгоди на це іншого співвласника будинку.

Посилання представника відповідача в ході розгляду справи та суду в рішенні на те, що власником мережі газопостачання в будинку є відповідачка ОСОБА_7, не відповідає дійсності, оскільки мережа приладів газопостачання будинку є його невід'ємною частиною, і, зважаючи на те, що позивачу належить право власності на 2/5 частини будинку, то відповідно йому належить і 2/5 частини мережі приладів газопостачання цього будинку, а укладення з відповідачкою договору на газопостачання, як з власником будинку, без згоди іншого співвласника, не являється підтвердженням її права власності на всю мережу газопостачання в будинку та є порушенням п. 4 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 9 грудня 1999 р. № 2246.

Крім того, як вбачається з ухвали Смілянського міськрайонного суду від 22 грудня 2011 р., якою було визнано мирову угоду ОСОБА_6 і ОСОБА_7 щодо розділу будинку, відповідачка ОСОБА_7 взяла на себе обов'язок не чинити позивачу перешкод в облаштуванні окремих газо-, водо-, енерго- і теплопостачання та приладів обліку.

До того, як видно із схеми розподілу між сторонами земельної ділянки згідно із рішенням Смілянського міськрайонного суду від 29 липня 2013 р., газовий стояк розташований саме на частині земельної ділянки, яка виділена у власність позивача ОСОБА_6

Обов'язок з надання технічних умов на зовнішнє та внутрішнє газопостачання належить до компетенції Управлінь по експлуатації газового господарства, що визнав представник Смілянського УЕГГ під час розгляду справи в апеляційному суді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що Смілянське УЕГГ ПАТ «Черкасигаз» необґрунтовано відмовило ОСОБА_6 у наданні технічних умов газопостачання його частини будинку з підстав не надання на це згоди ОСОБА_7

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Черкасигаз» в особі Смілянського управління по експлуатації газового господарства, ОСОБА_7 про зобов'язання видати технічні умови на газифікацію частини житлового будинку скасувати.

Позов ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Черкасигаз» в особі Смілянського управління по експлуатації газового господарства, ОСОБА_7 про зобов'язання видати технічні умови на газифікацію частини житлового будинку задовольнити.

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Черкасигаз» в особі Смілянського управління по експлуатації газового господарства видати ОСОБА_6 технічні умови на газифікацію належних йому 2/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 без згоди співвласника будинку ОСОБА_7 на підключення належної йому частини домоволодіння до існуючого газового стояка.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :