Справа № 629/514/15-ц
Номер провадження 2/629/436/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судовим засіданням - судді Жмуд Н.М., секретаря судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області в місті Лозова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-
Позивач звернулася до суду 17 лютого 2015 року з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 22 жовтня 2005 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського МРУЮ Харківської області, актовий запис № 34. Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З грудня 2014 року відповідач проживає окремо від родини, матеріальної допомоги для дитини не надає, вихованням не займається. А зв»язку з цим позивач вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів.
У судове засідання позивач надала суду письмову заяву, відповідно до якої прохала суду задовольнити позовні вимоги в повному обсязі та слухати справу за її відсутності.
Відповідач у судове засідання надав письмову заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення позовних вимог позивача, зазначивши при цьому, що він працює, має на своєму утриманні іншу дитуну - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, на яку сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. Він знає про свій обов"язок батька утримувати дитину з моменту її народження і до досягнення дитиною віку 18 років. Крім того, відповідач зазначив, що він разом із сім"єю не проживає, дитина живе з його дружиною. На утримання дитини, у лютому місяці 2015 року, він надав позивачу матеріальну допомогу приблизно 700 гривень.
Відповідно до ст.174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, постановляє рішення про його задоволення.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом з»ясовано, що позивач та відповідач з 22 жовтня 2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, який був укладений у відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Лозова Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблений відповідний актовий запис № 34 (а.с. 15)
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження (а.с.№16), в якому в графі батько зазначено - ОСОБА_3, в графі мати зазначено - ОСОБА_2.
Судом встановлено, що відповідач не надає постійної матеріальної допомоги позивачу на утримання їх спільної дитини.
Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.
Також судом було з»ясовано матеріальне становище сторін, де встановлено, що відповідач працює електрозварювальником в ДП «Уксрпецвагон». Позивач працює оператором заправних станцій на ТОВ «НК СОІЛ», але її доходу не вистачає для повноцінного забезпечення себе та дитини.
Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в принципі №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, записано: " Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення". В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: "Держави-учасники зобов"язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов"язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи". Відповідно до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що "Кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних доля всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею №11 цього ж Закону вказано, що "Сім"я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім"ї разом з батьками або в сім"ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов"язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини." Згідно статті №12 цього закону вказано, що " Виховання в сім"ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов"язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров"я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці".
Керуючись вимогами ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 Постанови Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Постанови Верховного суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров"я та матеріальне положення дитини, стан здоров"я та матеріальне положення позивача, відповідача. Крім того, судом враховується те, що позивач працює. Суд також враховує той факт, що відповідач працює, має задовільний стан здоров»я, і має на уотриманні іншу дитину, на яку4 сплачує аліменти, про що свідчить відповідна довідка.
Відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання дитини, в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною віку повноліття.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
Згідно до п. 6 ч.1 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Статтею 79 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору.
На підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільненні від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст.ст.81, 88 ЦПК України, а також відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд стягує на користь держави з відповідача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп..
Керуючись ст.ст.10, 11, 31, 57, 60, 77, 79, 81, 88, 168, 169,174, 208-209, 212-213, 214, 215, 218, 223, ч.1 ст.367 ЦПК України; ст.ст.180, 181, 183, 191 Сімейного кодексу України; Принципом №6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року; ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року; ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року №2402; ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 17 Постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судом окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", -
Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с. Панютине, Лозівського району, Харківської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2, працюючого електрозварювальником на ДП «Укрспецвагон» (смт. Панютине, м. Лозова, Харківської області, вул.. Леніна, 5), ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 - аліменти на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, на утримання сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідної вікової категорії щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду - 17 лютого 2015 року і до досягнення дитиною віку повноліття.
Рішення, в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць, підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривень 60 копійок, перерахувавши: (Одержувач коштів: Лозівське управління Державної казначейської служби України Харківської області, Код , Банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області, МФО 851011, р/р 0015, код бюджетної класифікації 22030001).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий

в судовому засіданні

Суддя: Н.М. Жмуд