22-ц/775/211/2015(м)
Головуючий у 1 інстанції Китаєв А.В.
Категорія 47 Доповідач Зайцева С.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12 " березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Донецької області в складі

головуючого судді: Зайцевої С.А.

суддів: Пономарьової О.М. ,Попової С.А.

при секретарі: Кравцові С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що у 2009 році він уклав з відповідачем договір оренди земельної ділянки 5,8381 га, що розташована на території Самійлівської сільської ради Новоазовського району Донецької області ,зі змістом якого не знайомився . У 2010 році уклав додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки. Після державної реєстрації договору 05 травня 2010 року у відділі Держкомзему Новоазовського району та ознайомлення з текстом договору дізнався ,що договір оренди не відповідає вимогам законодавства, а саме: у ньому відсутня істотна умова щодо передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, передбачені ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Ураховуючи викладене, просив суд визнати договір оренди земельної ділянки від 05 травня 2010 року недійсним.

Рішенням Новоазовського районного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року позов ОСОБА_1 задоволено : визнано недійсним договір оренди землі № 18, укладений між ОСОБА_1 та дочірнім підприємством «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (далі - ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча») від 05 травня 2010 року. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2013 року касаційну скаргу ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» відхилено. Рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 02 липня 2014 року №6-78цс14 ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року касаційну скаргу ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» задоволено частково . Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року скасовано ,справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду .

У судовому засіданні апеляційного суду представник ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» ,що діє за довіреністю Танача Ю.А. підтримала доводи апеляційної скарги.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 не з*явилися,належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, шляхом отримання 24 лютого 2015 року представником телефонограми ,зареєстрованої в журналі телефонограм № 4 за № 1282 (а.с.139-140 ). Виклик відповідача ОСОБА_1 здійснено відповідно ч.9 ст.74 ЦПК України ,через оглошення у пресі (а.с. 141-146).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Згідно п.2. ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог .

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Обґрунтованим вважається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені у судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також, якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив із того, що спірний договір оренди не містить усіх істотних умов, передбачених ст. 15 Закону України «Про оренду землі», зокрема умов передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є підставою для визнання його недійсним.

Проте такого висновку суд дійшов із неправильним застосуванням норм матеріального права.

Судом у справі,яка переглядається ,встановлено,що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку від 10 грудня 2008 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 5, 831 га, яка розташована на території Самійлівської сільської ради Новоазовського району Донецької області.

Між ОСОБА_1 та ДП « Ілліч-Агро Донбас » ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» укладено договір оренди земельної ділянки без дати № 18 та додаткова угода без дати ,які зареєстровано в Новоазовському державному відділі ДП «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті із земельних ресурсів» 05 травня 2010 року. За умовами договору позивач передав ДП «Ілліч-Агро Донбас» указану земельну ділянку в користування.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення,невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів , а також в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав ,свобод чи інтересів ,а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити ,чи були порушені ,невизнані або оспорені права,свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Отже, в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суду при розгляді справи про визнання недійсним договору оренди землі з підстав відсутності у договорі передбаченої ст.15 Закону України « Про оренду землі» такої істотної умови, як умова передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки , слід з*ясувати чи дійсно порушено права орендодавця відсутністю такої умови та в чому полягає порушення законних прав позивача.

Указаний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року № 6-78цс14 та, у силу положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Скасовуючи рішення апеляційного суду Донецької області ,суд касаційної інстанції звернув увагу на те,що суд залишив поза увагою ч.1.ст.3 ЦПК України,ч.1.ст.15 ЦК України .

При новому розгляді справи апеляційним судом встановлено , що наявність чи відсутність порушення прав позивача не знайшла свого підтвердження.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору оренди, позивач ОСОБА_1 обґрунтовував свої вимоги лише тим, що відсутність в тексті оспорюваного договору оренди землі істотної умови для таких договорів, а саме умови передачі в заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки може бути використано відповідачем у власних потребах та є порушенням закону при вчиненні правочину.

Крім того, порушення будь-яких прав та інтересів унаслідок відсутності у договорі оренди умов передачі земельних ділянок у заставу чи внесення до статутного фонду права оренди земельних ділянок, позивач не обґрунтував та не довів і у суді.

З огляду на положення ст. ст. 18, 20 Закону України «Про оренду землі» укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Аналогічні положення містяться у розділі 8 оспорюваного договору оренди земельної ділянки.

Як убачається з матеріалів справи, державна реєстрація договору оренди, укладеного між сторонами, проводилась у травні 2010 року.

Таким чином, впродовж тривалого часу виконання договору сторони не позбавлялись можливості внести зміни до нього та необхідні уточнення, але пропозицій з цього приводу від жодної сторони не надходило.

З урахуванням цього, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 служать лише формальним приводом для припинення договірних відносин. Будь-яких нових доказів ,які не були предметом дослідження при попередньому розгляді справи ,позивачем суду не надано.

За таких обставин, оскільки при апеляційному розгляді встановлено порушення судом норм матеріального та процесуального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Згідно з ч.ч.1,2 ст.380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції,якщо,скасувавши рішення,він закриває провадження у справі,залишає позов без розгляду ,відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернено на новий розгляд,а при новому розгляді справи в позові відмовлено або позовні вимоги задоволено в меншому розмірі ,або провадження у справі закрито чи заяву залишено без розгляду,суд,ухвалюючи рішення,повинен зобов*язати позивача повернути відповідачеві безпідставно стягнене з нього за скасованим рішенням.

Як вбачається з матеріалів справи,оскаржуваним рішення суду від 04 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року визнано недійсним договір оренди землі № 18, укладений між ОСОБА_1 та ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» від 05 травня 2010 року.

Вказане рішення суду було виконано 12 березня 2013 року та земельну ділянку загальною площею 5,8381 га,кадастровий номер :06:000:0222,що розташована на території Самійлівської сільської ради Новоазовського району Донецької області,яка була об*єктом оренди за договором,було повернено позивачу (а.с.121).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2013 року касаційну скаргу ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» відхилено. Рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду України від 02 липня 2014 року №6-78цс14 ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 31 травня 2013 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 жовтня 2014 року касаційну скаргу ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» задоволено частково . Ухвалу апеляційного суду Донецької області від 05 березня 2013 року скасовано ,справу направлено на новий розгляд до апеляційного суду .

Відповідно ст.380 ЦПК України, з урахуванням відмови в задоволенні позову, колегія суддів вважає необхідним вирішити питання про поворот виконання із зобов*язанням позивача ОСОБА_1 повернути ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у користування за договором оренди землі № 18 , зареєстрованим 05 травня 2010 року у відділлі Держкомзему у Новоазовському районі Донецької області ,земельну ділянку загальною площею 5,8381 га, кадастровий номер :06:000:0222, розташовану на території Самійлівської сільської ради Новоазовського району Донецької області .

Крім того ,відповідно до ч.1,ч.5 ст.88 ЦПК України з позивача ОСОБА_1 на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» підлягає стягненню сума судових витрат,а саме : судового збору за подання апеляційної та касаційної скарги по оскаржуваному процесуальному рішенні у розмірі 308,16 грн. (57,35 грн. +80,29 грн.+170,52 грн=308,16 грн.), а також витрати,пов*язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 420 грн. (рахунок № 2135 від 25.02.2015 року та платіжне доручення № 2205 від 25.02.2015 року),а всього 308,16 грн.+420 грн.= 728,16 грн. (а.с.38,58,70,148,149 ).

Керуючись ст. ст. 307,309,316 ЦПК України , колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - задовольнити .

Рішення Новоазовського районного суду Донецької області від 04 лютого 2013 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Ілліч-Агро Донбас» публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним - відмовити.

Зобов*язати ОСОБА_1 повернути ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» у користування за договором оренди землі № 18 , зареєстрованим 05 травня 2010 року у відділлі Держкомзему у Новоазовському районі Донецької області ,земельну ділянку загальною площею 5,8381 га, кадастровий номер :06:000:0222, розташовану на території Самійлівської сільської ради Новоазовського району Донецької області .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП «Ілліч-Агро Донбас» ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» судові витрати у розмірі 728 (сімсот двадцять вісім ) грн.16 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цим рішенням.

Судді :