Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/2547/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" січня 2015 р. Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі Кузик М.Я.

з участю: прокурора Барнасевич Н.П.

представника позивача Соболь В.І.

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятині справу за позовом служби у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач служба у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про позбавлення його батьківських прав. Посилається на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13.04.2014 року в справі за позовом служби у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3, 1999 року народження, до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, було відмовлено у задоволенні позовних вимог та попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_3 Контроль за виконанням ним своїх батьківських обов»язків покладено на орган опіки та піклування. Проте відповідач після винесення судом такого рішення та на даний час життям та здоров»ям дитини не цікавиться, не спілкується з ним, не бере участі в його вихованні та матеріальному утриманні. Просять позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно неповнолітнього сина ОСОБА_3

Представник позивача Соболь В.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просить задоволити. Додатково пояснив, що відповідач був запрошений на комісію з питань захисту прав дитини при Гусятинській РДА для участі в розгляді заяви неповнолітнього ОСОБА_3, проте на комісію не з»явився.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю. Пояснив, що дійсно після винесення судом рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13.04.2014 року, він жодного разу з сином не спілкувався, не дзвонив та не відвідував його, матеріально не допомагав по наступних причинах. Син сам не хотів з ним спілкуватись ще під час розгляду попередньої справи про позбавлення його батьківських прав, тому повторних спроб він є не робив; вважає, що його ніхто там не чекає, негативно сприймають, тому він і не приходив до сина ОСОБА_3. Матеріально не допомагав, поскільки періодично їздить на заробітки, сталого доходу не має. Вважає, що його колишня теща негативно впливає на думку ОСОБА_3 щодо нього. ОСОБА_3 він усиновив, в 2010 році з його матір»ю ОСОБА_5 виїхали на заробітки за межі України. Просить відмовити в задоволенні позову, так як підстав для позбавлення його батьківських прав немає.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив такі факти та визначив відповідно до них наступні правовідносини.

Відповідач являється батьком, ОСОБА_5 матір»ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що видно із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Гусятинського районного управління юстиції 05.04.2005 року. (а.с.3)

28.12.2011 року заочним рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області було розірвано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.4).

Частина 1 статті 61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В судовому засіданні сторони не оспорюють, що в 2005 році неповнолітній ОСОБА_3 був усиновлений ОСОБА_2, з 2010 року не проживає разом з сином.

Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини-частина 4 статті 232 Сімейного кодексу України.

Із змісту статті 150 Сімейного кодексу України випливає, що батьки зобовязані виховувати дітей, піклуватись про здоровя, їх фізичний, духовний, моральний розвиток.

Отже, закон покладає на усиновлювачів ті ж обов'язки по вихованню, що лежать на батьках дитини. Вони зобов'язані виховувати усиновлену дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний та духовний розвиток, захищати їхні інтереси, матеріально утримувати їх.

Згідно рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 13 березня 2014 року в справі №596/16/14-ц за позовом служби у справах дітей Гусятинської райдержадміністрації в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, в задоволенні позову було відмовлено та попереджено ОСОБА_2 про необхідність змінити своє ставлення до виховання сина ОСОБА_3 Контроль за виконанням ОСОБА_2 своїх батьківських обов»язків покладено на орган опіки та піклування. Рішення набрало чинності.(а.с.41-42)

Як видно із змісту рішення та підтверджується сторонами, ОСОБА_2 був присутній під час проголошення судового рішення.

Статтею 242 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо усиновлювач був записаний матір'ю, батьком усиновленої ним дитини, він може бути позбавлений батьківських прав за наявності підстав, встановлених у статті 164 цього Кодексу. Ухилення від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини є однією з підстав для позбавлення батьківських прав згідно пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов»язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об»єктивного з»ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідач в судовому засіданні визнає ті обставини, що за період з 13 березня 2014 року по даний час із ОСОБА_3 не спілкувався, не дзвонив та не відвідував його, навчанням не цікавився, матеріально не допомагав. Свідоме нехтування своїми батьківськими обов»язками ОСОБА_2 після попередження його судовим рішення від 13 березня 2014 року про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3 підтверджується також матеріалами справи та показаннями свідків.

А саме, з характеристики ОСОБА_3 та довідки, виданих Загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів смт. Гусятин, ОСОБА_3 навчається у 10 класі. Батько не приділяє уваги вихованню сина, не дзвонить, не цікавиться його навчанням, поведінкою (а.с.19,20).

Із Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 №127 від 02.10.2014 року та Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання неповнолітнього ОСОБА_3 №128 від 02.10.2014 року на участь батька ОСОБА_2 у вихованні сина вбачається, що неповнолітній ОСОБА_3 проживає разом з бабусею ОСОБА_7 Мати дитини ОСОБА_5 знаходиться на заробітках за межами України, регулярно надсилає кошти, матеріально утримує сина. Батько дитини протягом шести місяців до дитини не навідувався зі слів сусідів ОСОБА_10, ОСОБА_8.(а.с.8,9)

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в судовому засіданні показали, що являються сусідами по місцю проживання неповнолітнього ОСОБА_3 та не бачили, щоб ОСОБА_2 приходив до ОСОБА_3 чи спілкувався з ним.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що відповідач доводиться їй колишнім зятем, онук ОСОБА_3 проживає разом з нею з 2010 року. Відповідач ОСОБА_2 не цікавиться взагалі дитиною. Останній раз був в травні 2010 року, коли приїжджав забрати свої речі. ОСОБА_4 коли був меншим казав, що боїться, не хоче його за батька. Дитину повністю утримує мати, її дочка ОСОБА_5, яка висилає кошти.

Представник служби у справах дітей Гусятинської районної державної адміністрації Соболь В.І. підтримав висновок органу опіки та піклування Гусятинської районної державної адміністрації № 01-1294/02-16 від 23.10.2014 року про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в інтересах дитини(а.с.2)

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, свідків, врахувавши думку прокурора Барнасевич Н.П., яка вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, думку неповнолітнього ОСОБА_3, який просить позбавити відповідача батьківських прав, так як останній не виконує батьківських обов»язків, востаннє дзвонив до нього під час розгляду попереднього позову служби в справах дітей, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги в слід задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 не виконує свого батьківського обов'язку щодо виховання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не виявляє жодного батьківського піклування, тобто, має місце винна поведінки батька, свідоме нехтування своїми обов'язками після попередження його судовим рішення від 13 березня 2014 року Гусятинського районного суду Тернопільської області про необхідність змінити ставлення до виховання сина ОСОБА_3

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 209, 218 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 151, 152, 155, 157, п.2 ч.1 ст.164, 242 Сімейного кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задоволити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с. Чабарівка Гусятинського району Тернопільської області стосовно сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд з дня його проголошення.

Суддя-підпис

З оригіналом вірно:

Суддя Гусятинського районного суду Е.М. Митражик