Справа № 308/381/15-ц
Провадження № 2з/308/1/15
У Х В А Л А

02.03.2015 р. м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду від 02.03.2015 р. відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до розгляду.

Представник позивача ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на нерухоме майно, що знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Коритнянська, 35 А, а саме: торгово-офісну будівлю, три виробничі будівлі, склад, побутовий блок та торгово-виробничу будівлю. В обґрунтування поданої заяви посилається на те, що за поданим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, майнові вимоги полягають у визнанні права спільної часткової власності в розмірі 11/50 на нерухоме майно, яке знаходиться за адресою м. Ужгород, вул. Коритнянська, 35 А. Оскільки в добровільному порядку врегулювати спір їм не вдається, на неодноразові прохання позивача, здійснити реєстрацію права власності, у визначених частках між позивачем та відповідачем, останній категорично відмовляється. Вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову, для попередження умисного створення відсутності майна або зменшення частини позивача шляхом розпродажу майна титульним власником, а саме відповідачем. Заявою, що посвідчена нотаріально, відповідачем 13 травня 2013 року визнано позивача співвласником (у розмірі 22 %) права власності на нерухомість, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Коритнянська, 35 А. Однак, позивач вже майже два роки немає можливості зареєструвати право власності, оскільки згоди на реєстрацію у встановленому законом порядку позивача як співвласника нерухомості відповідач не надає. Відповідач чинить опір та перешкоди позивачу у користуванні належним йому майном, у звязку з чим позивач звернувся з позовом про визнання права спільної часткової власності в розмірі 11/50 на нерухоме майно. Як стало відомо позивачу, відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, останній має невиконанні фінансові зобовязання перед банківськими установами, зокрема і перед ПАТ «Укрсиббанк». Дані обставини в сукупності, можуть призвести до утруднення виконання рішення у випадку задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 151 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України одним із заходів до забезпечення позову є накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Як розяснено в п. 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, а також суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а і інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищенаведене та те, що до заяви не надано жодного доказу того, що не вжиття заходів забезпечення позову може в подальшому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, приходжу до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення позову за поданою заявою.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права спільної часткової власності на нерухоме майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_4