АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2068/15 Справа № 208/3743/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Дячков С. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Порубай М.Л.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Заводський районний відділ в місті Дніпродзержинську головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради про усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2013 року позивач звернувся до суду про усунення перешкод в користуванні власністю, посилаючись на те, що їй на праві власності належить квартира АДРЕСА_1.

В квартирі проживають та зареєстровані відповідач ОСОБА_3, її малолітня дочка ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 мають у власності своє житло, але проживають у спірній квартирі та перешкоджають проживати їй у цій квартирі, просила постановити рішення, яким усунути перешкоди з боку відповідачів в користуванні спірною квартирою шляхом виселення їх та зняття з реєстраційного обліку у вказаній квартирі.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Заводський районний відділ в місті Дніпродзержинськ головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, служба у справах дітей виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради про усунення перешкод в користуванні власністю відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, неповне з'ясування судом обставин справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено , що позивачеві ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2.

В квартирі проживають та значаться зареєстрованими відповідач ОСОБА_3, її малолітня дочка ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 має у власності частину квартири АДРЕСА_3, але проживає у спірній квартирі. Також в спірній квартирі проживають малолітня ОСОБА_5 та ОСОБА_4

Відповідач ОСОБА_3 є дочкою позивача ОСОБА_2

Вказані обставини підтвердили сторони.

Відповідно до статті 157 Житлового кодексу України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено з спірного житла у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення проводиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ст.156 Житлового кодексу Української РСР, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 Житлового кодексу .

За вимогами ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

П. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суду першої інстанції не надано доказів для виселення відповідачів з підстав, передбачених ч. 1 ст. 116 Житлового кодексу України, тому суд дійшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог.

Рішення суду відповідає вимогам норм матеріального, процесуального права, встановленим обставинам і матеріалам справи.

Доводи апеляційної скарги фактично констатують фактичні стосунки між сторонами і не спростовують правильність висновків у рішенні суду, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Відповідно до вимог ст.212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем не надано доказів на підтвердження заявлених вимог і суду апеляційної інстанції.

Судом першої інстанції у повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм надана належна оцінка, справа розглянута в межах позовних вимог та на підставі доказів сторін, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 19 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Заводський районний відділ в місті Дніпродзержинську головного управління ДМС України в Дніпропетровській області, Служба у справах дітей виконкому Заводської районної у м. Дніпродзержинську ради про усунення перешкод в користуванні власністю, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О.

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.