АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9779/15 Справа № 183/3188/15 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

07 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И Л А:

В травні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування вимог посилався на те, що 10 червня 2006 року він уклав шлюб з відповідачем. 28 лютого 2012 року позивачем змінено прізвище з "Косолап" на "Батуєв". Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя не склалося у зв'язку з втратою почуття любові до відповідача. З початку травня 2015 року вони разом не проживають, шлюбні відносини припинені, спільне господарство вони не ведуть.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав, пояснив, що за 9 років шлюбу у нього з відповідачем немає дітей, останні 5 років між ними постійно виникали безпричинні сварки. Три роки тому назад вони вже припиняли шлюбні відносини та спільне проживання на декілька місяців, після чого відновили їх, проте сварки не припинились. Зазначив, що за час наданий судом, примирення між ними не відбулось, він не бажає зберегти сім'ю з відповідачем, поважає її, спілкується з нею, але наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вони мають різні характери, він втратив почуття любові до відповідача, вінчання, на яке посилається відповідач, як на підставу заперечення вимог, не може бути приводом для його утримання у шлюбі. Вважав надання додаткового строку для примирення недоцільним.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнала, пояснила, що бажає зберегти шлюб. Не заперечувала проти існування сварок між ними. Зазначила, що за час, наданий судом, примирення з відповідачем не відбулося, але вважає таке примирення можливим у разі продовження строку для примирення ще на 3 місяці. Пояснила, що за час ,наданий судом, примирення між ними не було, вони спілкувалися, однак проживали окремо, спільне господарство разом не вели, шлюбні відносини не підтримували.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 10 червня 2006 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 288 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4).

28 лютого 2012 року позивач змінив прізвище на "Батуєв" (а.с. 5).

Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через несумісність характерів, через що виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові позивача до відповідача.

Ухвалою суду від 22 червня 2015 року сторонам надавався строк для примирення на три місяці (а.с. 24). Як пояснили в судовому засіданні сторони, за час, наданий судом, примирення між ними не відбулося.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, на теперішній час він не бажає зберегти сім'ю. З травня 2015 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо.

Відповідачем не надано суду доказів щодо можливості збереження шлюбу.

Задовольняючи позов суд обгрунтовано виходив з встановлених обставин справи та того, що під час наданого сторонам строку на примирення, останні не примирилися, сім'ю відновити не вдалося, відповідно до ст. 110, 111, 112 Сімейного кодексу України, підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону.

Апеляційна скарга не містить спростуванань підстав заявленого позову, тому задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 Олексіївни- відхилити.

Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: ОСОБА_4

ОСОБА_5