АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Синенка Є.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4, діючої також в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохліб» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_4 діючої також в інтересах малолітньої ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрохліб» про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка є власницею автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», тип: легковий-комбі - В, номер шасі VIN-WF0PXXWPDPBL75324 WF0PXXWPDPBL75324, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 037912.

17 травня 2012 року близько 16:10 год. по автодорозі «Дніпропетровськ-Мелітополь» на шляху прямування навпроти буд.№192 по вул.. Куйбишева у м. Синельникове Дніпропетровської області, ОСОБА_7 керуючи автомобілем НОМЕР_2, через несправність автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху де допустив зіткнення з автомобілем марки «Ford», моделі «Focus», д/н НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а пасажиру автомобіля марки «Ford», моделі «Focus», д/н НОМЕР_1, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Власником автомобіля марки «ГАЗ», моделі «3302», тип: фургон малолітражний-В, номер шасі VIN-YB430484867, реєстраційний номер НОМЕР_3, являється Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпрохліб», що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії САК № 124202.

На час ДТП, згідно полісу № АВ / 0890961, цивільно-правова відповідальність за шкоду заподіяну майну (на одного потерпілого), власника автомобіля НОМЕР_2, ТОВ «Дніпрохліб», було застраховано в АТ «Страхова компанія «АХА Страхування» із лімітом відповідальності 50 000,00 грн. ( 1 000,00 грн. складає франшиза).

Причиною даного ДТП стала несправність автомобіля, а саме: механічне пошкодження листа передньої лівої ресори вісі автомобіля НОМЕР_2, а також переобладнання передньої ходової частини автомобіля, шляхом додавання додаткових листів передніх ресор, що є порушенням згідно ГОСТ стандарту.

Відповідальною особою, яка підтверджувала справність автомобіля перед випуском його на лінію та перевіряла його технічний стан на момент ДТП, являвся ОСОБА_6, щодо якого винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ПС 2 №008705 від 27.10.2014 року, за правопорушення передбачене ч.1 ст.128 КУпАП та накладено адміністративне стягнення (а.с.10).

Як вбачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № ZC120612 від 12.06.2012 року, складеного атестованим судовим експертом автотоварознавцем ОСОБА_8, розрахований із врахуванням економічної недоцільності відновлення транспортного засобу, як такий, що є ринковою вартістю фактично знищеного в наслідок ДТП автотранспортного засобу марки «Ford», моделі «Focus», д/н НОМЕР_1, розмір завданої позивачці майнової шкоди становить 117 556,89 грн.

На момент ДТП відповідач ОСОБА_7 перебував у трудових відносинах із ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2», працював на посаді водія автомобіля (а.с.84).

ОСОБА_6 на момент ДТП також перебував у трудових відносинах із ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2», працюючи на посаді начальника транспортного відділу.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 керуючи автомобілем НОМЕР_2, через несправність автомобіля виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Форд», д/н НОМЕР_1., під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода та обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а позивачу ОСОБА_5 завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Суд першої інстанції зазначає, що власником автомобіля НОМЕР_4 є ТОВ «Дніпрохліб» та причиною даного ДТП стала несправність автомобіля, а саме: механічне пошкодження листа передньої лівої ресори вісі автомобіля марки «ГАЗ-3302», а також переобладнання передньої ходової частини автомобіля, шляхом додавання додаткових листів передніх ресор, що є порушенням згідно ГОСТ стандарту. Відповідальною особою за справний стан даного автомобіля є ОСОБА_6, який за допущення вказаного несправного автомобіля до експлуатації був притягнутий до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Однак, висновки суду не відповідають обставинам справи виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що відсутні будь-які докази того, що вказаний автомобіль був переданий його власником, ТОВ «Дніпрохліб», в розпорядження ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2». Отже ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» на час ДТП не було володільцем автомобіля НОМЕР_4, як джерела підвищеної небезпеки. Відповідальність за технічний стан автомобіля несе власник, тобто ТОВ «Дніпрохліб», а не працівник ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат №2» ОСОБА_6

У відповідності до п. 4 Постанови Пленуму Верховного ОСОБА_6 України № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», на який також послався суд першої інстанції у рішенні, під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Не вважається володільцем джерела підвищеної небезпеки і не несе відповідальності за шкоду перед потерпілим особа, яка управляє джерелом підвищеної небезпеки в силу трудових відносин з володільцем цього джерела (шофер, машиніст, оператор і та ін.).

В той же час ОСОБА_7, якій управляв автомобілем, з власником автомобіля ТОВ «Дніпрохліб» у трудових правовідносинах не перебував, доручення на керування транспортним засобом йому не видавалося, протиправним шляхом транспортний засіб з володіння власника не вибував, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що саме ОСОБА_7 за даних обставин вважається володільцем автомобіля НОМЕР_4, як джерела підвищеної небезпеки, оскільки ДП «Дніпропетровський хлібокомбінат № 2» таким володільцем не є.

Також суд зазначив, що в обґрунтування розміру майнової шкоди в сумі 68 556,28 грн., визначеної позивачкою у вигляді різниці між розміром розрахованої судовим експертом - автотоварознавцем майнової шкоди та суми одержаного страхового відшкодування, позивачка взагалі не надала суду ні страхового акту, ні складеного за участю представника страхової компанії акту оцінки майнових збитків пошкодженого автомобіля.

Разом з тим, як вбачається з Висновку № 2С120612 від 12.06.2012 р. автотоварознавчого дослідження та Розрахунку розміру страхового відшкодування. У відповідності до ч. 9.2. ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума за шкоду, заподіяну майну, складає 50 000 грн. на одного потерпілого, а франшиза 1 000 грн.

ПРАТ «СК «АХА Страхування» сплатило ОСОБА_4 суму страхового відшкодування в розмірі 49 000 грн., а тому позивач просив стягнути з відповідачів різницю між вартістю завданої шкоди та сумою страхового відшкодування у розмірі 68 556, 28 грн., яка була обчислена на підставі вищезазначеного висновку.

Акт оцінки майнових збитків пошкодженого автомобіля страховою компанією не складався, оскільки розмір збитків визначався на підставі висновку № 2С120612 від 12.06.2012 р. автотоварознавчого дослідження.

Однак, ПРАТ «СК «АХА Страхування» до участі у справі не залучена, що унеможливлює розгляд справи та визначення питання щодо розміру відшкодування.

В своїй апеляційній скарзі апелянт не спростував вказаних висновків, а навпаки підтвердив їх. За таких обставин колегія судів не вбачає підстав для зміни або скасування рішення суду першої інстанції та вважає за необхідне залишити його без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України , колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді