Провадження № 2/520/4448/15
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого судді Калініченко Л.В.
за участю секретаря Єгорової Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»
про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, у разі неявки відповідачів постановити заочне рішення суду, та розглянути справу за його відсутності.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не зявилися, належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістили.
Відповідно до ст.74 ЦПК України, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Частиною 3 ст. 76 ЦПК України передбачено, що якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь кому з повнолітніх членів сім'ї, які проживають разом з нею.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та саме за цією адресою направлялися судові повістки на імя ОСОБА_2.
Згідно з відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_4 та Одеській області не значиться.
Відповідно до ч.9 ст. 74 ЦПК України, відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На ці випадки поширюється правило частини четвертої цієї статті.
Саме через опублікування оголошення у газеті «Урядовий курєр» здійснювався виклик у судове засідання відповідача ОСОБА_3.
Згідно з ч.4 ст.169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Враховуюче те, що відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, та відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України, Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 16.9 вказаного кредитно-заставного договору, при невиконанні позичальником умов, передбачених статтею 6.2.9 договору, банк зобовязаний здійснити додатковий моніторинг погашення кредиту по транзитному рахунку. При цьому позичальник сплачує банку винагороду, що дорівнює сумі залишку коштів між сплаченими позичальником на час здійснення моніторингу коштами і нарахованими банком на останній термін сплати. Сплата винагороди здійснюється у гривнях. У випадках, якщо кредит видається в іноземній валюті, винагорода сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на день сплати.
Також сторони погодили у кредитно-заставному договорі №OD40AK11310077 від 10 червня 2008 року, що у випадку виявлення неправдивих відомостей, які були надані позичальником банку та які містяться в договорі, або порушення позичальником зобов'язань за договором, останній відшкодовує банку збитки у повному обсязі. У випадку порушення позичальником зобовязань, передбачених статтями 6.2.2 та 6.2.3 договору, щодо сплати винагород та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. У випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення основної суми кредиту, передбаченою статтею 6.2.4 договору, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 (однієї) гривні за кожен день прострочки. При цьому проценти за користування кредитом на суму такого простроченого платежу додатково до вищевказаної пені не нараховуються. У випадку невиконання банком зобов'язання щодо видачі кредиту згідно із статтею 6.1.1 договору, банк сплачує позичальникові пеню в розмірі 0,1% від несвоєчасно виданої суми кредиту за кожний день прострочення виконання даного зобов'язання (за винятком випадків, коли згідно з цим договором банк мас право не виконувати такого зобов'язання). У разі порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених у статтях 6.2.12, 6.2.13, 11.1.1, 11.1.2, 6.2.20 договору, він сплачує на користь банку штраф у розмірі 100% від вартості предмета застави, яка зазначена у статті 17.10 договору. У випадку порушення позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених у статтях 6.2.15, 6.2.16, 6.2.22 договору, він сплачує на користь банку штраф у розмірі 25 % від вартості предмета застави, яка зазначена у статті 17.10 договору. У випадку порушення строків виконання позичальником зобов'язань щодо передачі предмета застави у володіння банку відповідно до статті 12.2.2 договору, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2,0% від вартості предмета застави, яка зазначена в статті 17.10 договору. У випадку порушення строків виконання позичальником зобов'язань, передбачених у статті 13.3.1 договору (у частині пошуку покупця), останній сплачує штраф у таких розмірах: 3,0% від вартості предмета застави, яка зазначена в статті 17.10 договору, якщо виконання зобовязання було прострочено понад один день; 5,0% від вартості предмета застави, яка зазначена в статті 17.10 договору, якщо виконання зобовязання було прострочено понад пятнадцять днів.
У забезпечення виконання зобов'язань за кредитно-заставним договором №OD40AK11310077 від 10 червня 2008 року, 10 червня 2008 року між ОСОБА_1 акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед кредитором відповідати по зобовязанням позичальника - ОСОБА_2, які виникають з умов кредитно-заставного договору №OD40AK11310077 від 10 червня 2008 року.
За умовами вказаного договору поруки, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк, розмір кредиту, цілі, відсотки, розмір кредиту на сплату страхових платежів, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором, зазначені у п. 1.16 цього договору. Поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобов'язань за кредитним договором в тому ж і, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Поручитель з умовами кредитного договору ознайомлений. У випадку невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого зобов'язання, передбаченого п.1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) зобов'язання (-ь). Поручитель зобов'язаний виконати зобов'язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора, на протязі 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в п.5 цього договору. До поручителя, який виконав зобов'язання боржника за кредитним договором, переходять усі права кредитора за кредитним договором і договору(ах) застави (іпотеки), укладених з метою забезпечення виконання зобовязань боржника перед кредитором за кредитним договором.
Враховуючи невиконання відповідачем ОСОБА_2 умов кредитного договору, 15.06.2015року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося на адресу відповідачів з вимогами про повернення заборгованості за кредитно-заставним договором №OD40AK11310077 від 10 червня 2008 року, та попередили, що в разі невиконання умов кредитного договору та договору поруки, банк буде вимушений звернутися з позовом до суду.
Відсутність відповідей на надіслані вимоги, а також невиконання відповідачами своїх зобов'язань по вищезазначеним договорам, зумовило звернення ПАТ КБ «Приватбанк» до суду із відповідним позовом.
Частинами 1, 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, суд зазначає, що позичальник ОСОБА_2 та поручитель:ОСОБА_3 є відповідальними перед кредитором - ПАТ КБ «Приватбанк» як солідарні боржники.
Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ч.1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).
Частинами 1, 2 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.
Банк виконав свої зобовязання щодо надання позичальнику кредитних коштів.
Вказана сума заборгованості за кредитно-заставним договором №OD40AK11310077 від 10 червня 2008 року, підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_2та ОСОБА_3.
Доказів сплати зазначеної суми відповідачами, в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобовязання.
Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14, при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України гривні.
Викладене підтверджується матеріалами наявними в матеріалах справи.
При викладених обставинах суд вважає, що відповідач ОСОБА_2не виконала належним чином умови кредитно-заставного договору №OD40AK11310077 від 10 червня 2008 року, у звязку з чим у неї виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 130486 доларів 76 центів США, що за курсом НБУ станом на 12.06.2015 року еквівалентно 2742831 гривня 70 копійок, яка підлягає стягненню солідарно з неї та з її поручителя ОСОБА_3.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.
Стягненню з відповідачів на користь позивача підлягають судові витрати з оплати судового збору в рівних частках з кожного у розмірі по 1827 гривень 00 копійок.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60,88, 212 215, 226-228, 294 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 549, 553, 554, 610-612, 625, 1054 ЦК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.
Рішення може бути переглянуто Київським районним судом м. Одеси за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не приймали участь під час проголошення рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий Калініченко Л. В.