Справа № 656/466/15-ц
Номер провадження 2/656/184/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року Іванівський районний суд Херсонської області

в складі:

головуючого судді Крисанової В.І.

за участі:

секретаря судового засідання Кидрук О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн., посилаючись на те, що 06 серпня 2015 року о 15 годині 13 хвилин у соціальній мережі «Фейсбук» відповідач розмістив негативну недостовірну інформацію, яка порушує її особисті немайнові права, зокрема, ганьбить її честь, гідність, а також завдає шкоди діловій репутації. Вказана відповідачем інформація є недостовірною з огляду на наступне.

По-перше, вона категорично заперечує звинувачення в карєризмі, так як маючи трудовий стаж майже 20 років (з 1996 року) і тільки в 2010-2014 роках працювала на керівній посаді директора Нововасилівської загальноосвітньої школи.

По-друге, ніколи протягом 21-го року подружнього життя не перебувала в стані розлучення з чоловіком, навіть заради карєрного росту.

По-третє, відомостей про те, що її особою зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь вона не має, тим більше такою інформацією не можуть володіти треті особи.

По-четверте, вона не оголошувала, тим більше привселюдно, війну нікому зі своїх колег, в тому числі ОСОБА_3. Враховуючи, що негативна інформація щодо неї, висловлена відповідачем, має характер наклепу (тобто поширення завідомо неправдивої інформації, що ганьбить іншу особу), то така інформація не є оціночним судженням, а отже, підлягає спростуванню.

Крім того, відповідач охарактеризував її, як політичну конюктурницю, карєристку, як особу, що з легкістю порушує закон, як особу, яка не має високих моральних цінностей. Така необгрунтована характеристика пригнічує її честь та гідність. Пригнічення немайнових прав полягає втому, що жодній ормальній цивілізованій людині неприємно чути (дізнаватись) про себе безпідставні звинувачення у вчиненні злочинних діянь та інших ганебних вчинків, з точки зору моралі. У звязку з неправомірним поширенням відповідачем широкому колу осіб недостовірної негативної інформації щодо неї, вона знаходиться у стані постійного нервового напруження та стресу. В результаті чого, у неї різко знизилась працездатність, що, в свою чергу, негативно впливає на виконання трудових (посадових) обов'язків та на повагу робочого колективу до неї, а також стало причиною порушення функції сну.

Інформація про розлучення, яка не відповідає дійсності, спричинила напружені відносини в сімї, нанесла непоправну психологічну травму її дітям. При цьому, поширена інформація є доведеною до відома багатьох осіб та формує думку, що вона повязана з корупційною діяльністю. Порушення її прав поширенням недостовірної інформації полягає в тому, що такі відомості ганьблять її честь, гідність та ділову репутацію в очах невизначеного кола осіб, які могли читати це повідомлення, з точки зору додержання законів України та загальноприйнятих норм моралі. Неправомірними діями відповідача їй завдана моральна шкоди, яка виразилася в моральних стражданнях та переживаннях, порушенні душевної рівноваги, в звязку з тим, що вона була змушена виправдовуватись перед колегами, односельчанами, членами сімї, знайомими. Просить суд визнати недостовірною інформацію відносно неї, поширену відповідачем у соціальній мережі «Фейсбук», зобовязати не пізніше наступного дня від набрання рішенням у справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом оприлюднення не менше 20 днів, із зазначенням у ньому такого тексту: «ОСОБА_2 вибачається перед ОСОБА_1 за надану недостовірну інформацію, розповсюджену в мережі Інтернет», стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 1000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

04 листопада 2015 року позивач ОСОБА_1 надала до суду уточнену позовну заяву, посилаючись на те, що 06 серпня 2015 року, о 15 годині 13 хвилин, у соціальній мережі «Фейсбук» відповідач розмістив негативну недостовірну інформацію щодо неї наступного змісту: «... це хрестоматійний образ політичної конюнктурниці, такого собі партійного флюгера. Весь час була в лавах партії «Батьківщина», пишалась приналежністю до цієї політичної сили, але коли стало вигідно, перебігла в більш перспективний політичний проект - «Самопоміч», щоб вже тут отримати нові дивіденди у вигляді депутатського мандата. Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як карєристку, яка, щоб отримати посаду заступника голови РДА, пішла, навіть, на розлучення з чоловіком, який має судимість. Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь. Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що привселюдно оголосила війну своїй колезі по провладній коаліції, заступнику голови районної організації Радикальної партії ОСОБА_4, начальнику управління соціального захисту РДА ОСОБА_3. То невже войовничість цієї іванівеької «амазонки» так припала до вподоби лідерам обласної «Самопомочі»?...».

Застосовуючи обман, звинуваченням у вчиненні корупційних діянь відповідач намагається переконати значну кількість громадян, в тому числі і її колег, в корисливих, меркантильних мотивах її діяльності. Із тексту статті вбачається образлива фраза - «корупціонер», направлена на її особу. Характеристика як «хрестоматійного образу політичної конюнктурниці» підриває її ділову репутацію як особи, яка легко «підлаштовується» під конкретну ситуацію в політиці, зраджує інтереси суспільства заради особистої вигоди. Звинувачення у «войовничості» характеризує її як неврівноважену особу, яка порушує етику спілкування державного службовця. Безумовно державна служба нерозривно повязана з моральністю, етикою, моральним виглядом державного службовця. Звинувачення у перевазі індивідуальних цілей та завдань політичних партій над державними інтересами, корупції, дискримінації окремих осіб, недотримання у спілкуванні з колегами загальноприйнятих правил поведінки принижує її як державного службовця, який займає одну з керівних посад. Очевидно, що відомості наведенні та поширенні у статті щодо її моральних, професійних якостей є негативними, образливими, принизливими та такими, що не відповідають дійсності, що в цілому завдає непоправної шкоди її діловій репутації, в тому числі як працівника органів державної влади

Просить суд визнати недостовірною інформацію відносно неї, поширену відповідачем у соціальній мережі «Фейсбук» «... це хрестоматійний образ політичної конюнктурниці, такого собі партійного флюгера. Весь час була в лавах партії «Батьківщина», пишалась приналежністю до цієї політичної сили, але коли стало вигідно, перебігла в більш перспективний політичний проект - «Самопоміч», щоб вже тут отримати нові дивіденди у вигляді депутатського мандата. Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як карєристку, яка, щоб отримати посаду заступника голови РДА, пішла, навіть, на розлучення з чоловіком, який має судимість. Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь. Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що привселюдно оголосила війну своїй колезі по провладній коаліції, заступнику голови районної організації Радикальної партії ОСОБА_4, начальнику управління соціального захисту РДА ОСОБА_3. То невже войовничість цієї іванівеької «амазонки» так припала до вподоби лідерам обласної «Самопомочі»?...»; зобовязати не пізніше наступного дня від набрання рішенням у даній справі законної сили, спростувати інформацію, вказану в попередньому пункті, шляхом оприлюднення не менше 20 днів, із зазначенням у ньому такого тексту: «ОСОБА_2 вибачається перед ОСОБА_1 за надану недостовірну інформацію, розповсюджену в мережі Інтернет» та стягнути з відповідача на її користь в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 000 грн. та судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду письмові заперечення проти позову, згідно яких він не визнає заявлений позов, посилаючись на те, що позивач не звернула увагу, що викладені у статті факти не є його особистою думкою, а є вираженням думок багатьох рядових виборців району і осіб, які добре знають ОСОБА_1 В статті чітко розставлені акценти відносно цього, які він цитує: «Мені сьогодні дзвонили виборці, пересічні громадяни району, які здивовані тим, що кандидатом в депутати Херсонської обласної ради від обєднання «Самопоміч» є добре відома в районі ОСОБА_1, нинішній заступник голови районної державної адміністрації з гуманітарних питань. На їх погляд, з чим, звичайно, важко не погодитись - це хрестоматійний образ політичної конюнктурниці, такого собі партійного флюгера... Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її як карєристку, яка, щоб отримати посаду заступника голови РДА, пішла, навіть, на розлучення з чоловіком, який має судимість. Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь».

Єдина його особиста думка, яку він виклав у статті, звучить так: «Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що привселюдно оголосила війну своїй колезі по провладній коаліції, заступнику голови районної організації Радикальної партії ОСОБА_4, начальнику управління соціального захисту РДА ОСОБА_3».

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що вона не оголошувала, тим більше привселюдно, війну нікому із своїх колег, в тому числі ОСОБА_3. Але така її заява абсолютно не відповідає дійсності. В тій самій соціальній мережі «Фейсбук» був розповсюджений запис, де ОСОБА_1 прямо заявляє, що вона оголошує війну ОСОБА_3 Є й ряд інших документальних підтверджень цьому факту. Заявляючи в своїй позовній заяві від 18 серпня 2015 року про те, що вона не оголошувала війну ОСОБА_3, вона безпідставно звинувачує його в розповсюдженні недостовірної інформації. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві та доповнила їх тим, що вона є публічною особою тільки в робочий час, поза межами робочого часу пересічним громадянином. Вона є державним службовцем, працюючи на посаді заступником голови Іванівської районної державної адміністрації, членом партійної організації «Самопоміч». Поширена відповідачем недостовірна інформація порочить її ділову репутацію, зокрема, після поширення інформації у мережі «Фейсбук» вона давала пояснення керівництву партійної організації «Самопоміч», не могла будувати свої відносини з колегами, змушена була обговорювати це із друзями та знайомими, яким була відома ця інформація.

Інформація, поширена відповідачем щодо неї є негативною, недостовірною, перекрученою в цілому і особливо в тій частині, що стосується розлучення з чоловіком за ради карєрного росту та те, що нею займаються правоохоронні органи на предмет корупційних діянь, яка має фактичний характер, викладена у формі особистої думки та підписана відповідачем. Поширення цієї інформації невизначеному колу осіб негативно впливає на формування суспільної думки щодо неї, принижує її авторитет як державного службовця..

Крім того, інформація про розлучення з чоловіком стосується її особистого життя, що спонукало її до розмови з кожною дитиною та чоловіком, принижує її моральні цінності у сімї. Одночасно ця інформація стосується її службової та політичної діяльності, так як характеризує її моральні якості, зокрема, розлучення ради карєрного росту. В той час як вона ніколи не перебувала у стані розлучення з чоловіком та їх невідомо про те, що неї займаються правоохоронні органи на предмет корупційних діянь. Також, вона не оголошувала війну своїй колезі О.ОСОБА_3.

Вся поширена інформація є перекрученою, викладена негативно, принижує її моральні та етичні якості, завдає непоправної шкоди її авторитету і не відповідає дійсності. Інформація принизила її ділову репутацію, її ділові та моральні якості були нівельовані. В інформації вона охарактеризована як особа, яка переймається тільки власними інтересами, є неврівноваженою, ради карєри йде на порушення моральних вимог. Це привело до моральних страждань, що виразилось у тому, що вона нервувала, втратила сон, вживала додаткових зусиль до побудови відносин в межах державної служби, у сімї та в побуті. На даний час голова районної державної адміністрації звільнений, вона також склала свої повноваження, поширена відповідачем інформація може вплинути на те, чи запропонують їй знову посаду заступника голови районної державної адміністрації чи ні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на свої заперечення проти позову та доповнив їх тим, що поширена щодо позивача інформація не є фактичною, а є оціночним судженням, яке не підлягає спростуванню та доведенню. Також, вказана інформація ніяк не вплинула на ділову репутацію позивача, яка отримала на місцевих виборах у жовтні 2015 року два депутатських мандата від політичної партії «Самопоміч»: до районної та обласної ради та є головою районної організації цієї партії. Що стосується складання позивачем повноважень заступника голови районної державної адміністрації, то це повязано із звільненням голови, а не з поширенням інформації. Зокрема, коли звільняється голова районної державної адміністрації, то і всі заступники складають повноваження. Позивач є особою, яка змінила його на посаді заступника голови районної державної адміністрації. Він особисто має досвід роботи на посаді заступника голови районної державної адміністрації з питань гуманітарної політики, голови районної партійної організації «Опозиційний блок», депутата районної ради та члена президії районної ради народних депутатів кількох скликань. Він постійно поширює інформацію, яка стосується питань суспільно-політичних, економічних та соціальних. Знаходячись з травня 2014 року на пенсії він регулярно друкує свої погляди на ті чи інші політичні процеси в районі. Він має свою сторінку у соціальній мережі «Фейсбук», якою користуються більше 100 осіб. Проте позивач не є користувачем його сторінки. 06 серпня 2015 року він поширив інформацію щодо позивача, яка є оціночним судженням та була розрахована на користувачів його сторінки і не мала на меті приниження честі, гідності, ділової репутації позивача, поширення щодо неї недостовірної інформації. Це був погляд, оцінка, політична конкуренція перед місцевими виборами, реакція на статтю лідерів партійної організації «Самопоміч» у газеті «Новий день», де був опублікований список кандидатів партії на місцеві вибори та пропозиція висвітлювати негативні сторони кандидатів, що викликало певний інтерес. Позивач була у цьому списку. Користувачів його сторінки цікавило питання перебування позивача на посаді заступника голови Іванівської районної державної адміністрації в той час як її чоловік був засуджений. З огляду на те, що особи, які претендують на керівні посади підлягають перевірці, то таке могло статися у двох випадках: або позивач розлучилася з чоловіком або не не вказала про те, що її чоловік засуджений. Користувачі вказували на те, що позивач саме розлучилася з чоловіком ради карєри. Вказану інформацію він виклав не від себе, а посилаючись на погляди користувачів. Це їх цікавило і так могло бути. Вказана інформацію викладена як погляд, судження. Також, йому телефонували про те, що позивач у робочий час читає уроки історії у Нововасилівській ЗОШ та в м. Херсоні на курсах підвищення кваліфікації, а значить отримує за це заробітну плату, що є корупційним діянням. Громадяни говорили про те, що працівники правоохоронних органів у Нововасилівській ЗОШ вивчали журнали з метою перевірки. Цю інформацію він виклав як погляд виборців, їх характеристику, які по суті є оціночними судженнями. Інформація, яка поширена ним особисто стосується оголошення позивачем війни начальнику управління соціального захисту районної державної адміністрації ОСОБА_3. Підставою для того була інформація, розміщена у соціальних мережах у вигляді запису розмови позивача з О.ОСОБА_3. Це його думка на події, що відбувалися, і викладена вона у формі судження, оцінки дій позивача, яка є публічною особою. У демократичному суспільстві діє свобода вираження поглядів, якою він і скористався. Карєризм, войовничість вважає нормальним явищем сучасної людини та є оціночним судженням. Вважає, що підстав для задоволення позову немає.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що 06 серпня 2015 року о 15 годині 13 хвилин у соціальній мережі «Фейсбук» відповідач розмістив інформацію. Інформація наводиться у повному вигляді з метою дослідження її характеру.

«З інтересом проглянув сьогодні опубліковані списки кандидатів місцевих рад від обєднання «Самопоміч». Взагалі вважаю, що лідери цього обєднання взяли правильний курс у виборчій кампанії, а саме, якнайраніше представили громадськості такі списки, щоб люди могли з ними ознайомитися та висловити свої міркування і претензії і, на мою думку, найголовніше, поставили «високу» планку перед самими кандидатами. На вимогу керівництва «Сомопочі» це мають бути люди з бездоганною репутацією, відсутності судимості, стосунків до фактів корупції, політичних афер, порядними у веденні громадських, політичних і бізнесових справ, щоб не були раніше членами КПУ чи партії регіонів. Ще раз повторюю, підхід дуже правильний та актуальний і його мають наслідувати всі учасники виборчого процесу. Не можу погодитися лише з огульним остракізмом відносно колишніх комуністів та регіоналів. Це, вибачте, якось віддає сумнозвісними 30-роками ХХ століття, коли поза законами огульно оголошували так званих «троцькістів», «бухарінців», «зіновївців» і т.д. Ну ні як це не прикрашає цивілізовану європейську державу, та ще й у ХХІ столітті. Досить вже з нас поспішної та непродуманої «декомунізації», яка замість примирити, навпаки, ще більше розколола суспільство. Та й охота на відьом ніколи до громадського спокою не приводила. Але що ж зразу кидається в очі? Навіть неозброєнним оком добре видно невідповідність між задекларованим та реаліями.

Мені сьогодні дзвонили виборці, пересічні громадяни району, які здивовані тим, що кандидатом в депутати Херсонської обласної ради від обєднання «Самопоміч», а паралельно кандидатом в депутати Іванівської районної ради є добре відома в районі ОСОБА_1, нинішній заступник голови районної державної адміністрації з гуманітарних питань.

На їх погляд, з чим, звичайно важко не погодитись - це хрестоматійний образ політичної конюнктурниці, такого собі партійного флюгера. Весь час була в лавах партії «Батьківщина», пишалась приналежністю до цієї політичної сили, але коли стало вигідно, перебігла в більш перспективний політичний проект - «Самопоміч», щоб вже тут отримати нові дивіденди у вигляді депутатського мандата.

Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як карєристку, яка, щоб отримати посаду заступника голови РДА, пішла, навіть, на розлучення з чоловіком, який має судимість. Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь.

Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що привселюдно оголосила війну своїй колезі по провладній коаліції, заступнику голови районної організації Радикальної партії ОСОБА_4, начальнику управління соціального захисту РДА ОСОБА_3. То невже войовничість цієї іванівської «амазонки» так припала до вподоби лідерам обласної «Самопомочі»? Як на мене, то головним брендом цієї політичної сили якраз є виваженість та толерантність її керівництва, функціонерів та депутатського активу. Але якщо вибір зроблено, то думаю, що такий цінний кадр «прикрасить» депутатські лави «Самопочі» (а.с.6-7).

Позивач просить визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію частину інформації: «…це хрестоматійний образ політичної конюнктурниці, такого собі партійного флюгера. Весь час була в лавах партії «Батьківщина», пишалась приналежністю до цієї політичної сили, але коли стало вигідно, перебігла в більш перспективний політичний проект - «Самопоміч», щоб вже тут отримати нові дивіденди у вигляді депутатського мандата.

Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як карєристку, яка, щоб отримати посаду заступника голови РДА, пішла, навіть, на розлучення з чоловіком, який має судимість. Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь.

Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що привселюдно оголосила війну своїй колезі по провладній коаліції, заступнику голови районної організації Радикальної партії ОСОБА_4, начальнику управління соціального захисту РДА ОСОБА_3. То невже войовничість цієї іванівської «амазонки» так припала до вподоби лідерам обласної «Самопомочі»? Як на мене, то головним брендом цієї політичної сили якраз є виваженість та толерантність її керівництва, функціонерів та депутатського активу. Але якщо вибір зроблено, то думаю, що такий цінний кадр «прикрасить» депутатські лави «Самопочі».

Згідно з ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовзана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з ч. 4 ст. 32 Конституції України та ст. 277 ЦК України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Разом з тим згідно із ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Україною 11 вересня.1997 року (далі Конвенція), кожен має право на свободу вираження поглядів, це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно повязане з обовязками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві… для захисту репутації.

Таким чином, існує баланс між конституційним правом на свободу думки та слова, правом на вільне вираження своїх поглядів і переконань, з одного боку, та правом на повагу до людської гідності, конституційними гарантіями невтручання в особисте й сімейне життя, судовим захистом права на спростування недостовірної інформації про особу, з іншого боку.

У п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи" (далі постанова Пленуму) розяснено, що недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У п. 19 постанови Пленуму роз'яснено, що вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

В судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами те, що 06 серпня 2015 року, о 15 год. 13 хв. у соціальній мережі «Фейсбук» відповідачем була розміщена інформація, зміст якої, на думку позивача, містить недостовірну інформацію, яка порушує її особисті немайнові права, зокрема ганьбить її честь, гідність, завдає шкоди її діловій репутації.

Позивач вважає негативною та недостовірною лише частину інформації, поширеної відповідачем.

Суд вважає, що для правильної та повної оцінки інформації її необхідно проаналізувати в цілому.

Аналіз повного тексту інформації дає підстави для висновку, що вона викладена у формі критичної суспільної характеристики кандидата на місцеві вибори від політичного обєднання «Самопоміч», критичної оцінки діяльності позивача, як публічної особи, що обіймає посаду заступника голови Іванівської районної державної адміністрації. Зокрема такі частини тексту як: «Мені сьогодні дзвонили виборці, пересічні громадяни району, які здивовані тим, що…», «На їх погляд, з чим звичайно важко не погодитись..», «Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як…», «Та й багатьом відомо, що…», «Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що…» не містять у собі стверджувального характеру та за своїм змістом мають суспільне значення, носять характер оціночних суджень, є втіленням думок думки виборців, пересічних громадян і є не чим іншим, як суб'єктивною думкою.

Інформація: «Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як карєристку, яка щоб отримати посаду заступника голови районної державної адміністрації пішла на розлучення з чоловіком, який має судимість. Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь», «Це саме та ОСОБА_1, що прославилася на всю область тим, що привселюдно оголосила війну своїй колезі по провладній коаліції, заступнику голови районної організації радикальної партії ОСОБА_4, начальнику управління соціального захисту РДА ОСОБА_3», з огляду на те, що позивач є публічною особою, погодилась нею стати, за своїм характером є оціночним судженням, субєктивною думкою про суспільно-важливі події, які відбувались, зокрема позивач претендувала на депутатські мандати місцевих виборів 2015 року. Хоча зазначена інформація вказує на розлучення позивача з чоловіком за ради карєри, що нею займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь, що вона оголосила війну своїй колезі, проте вона не може бути витлумачена такою, що містить фактичні твердження та такою, що мала на меті приниження честі, гідності, ділової репутації, формування негативної суспільної думки, оскільки викладена з використанням мовного засобу критики та одночасно є, як вираженням поглядів автора, так і втілення поглядів певного кола осіб на ситуацію з точки зору моралі та сприйняття подій, що відбувалися, можливого розвитку подій.

Інформація: «це хрестоматійний образ політичної конюктурниці, такого собі партійного флюгера», «войовничість цієї іванівської «амазонки» є перебільшенням подій, що відбувалися та ролі позивача в цих подіях, для посилення виразності і підкреслення думки (гіперболами).

Суд не погоджується з позицією позивача в тій частині, що у поширеній інформації відповідач застосовує обман, звинувачує її у вчиненні корупційних діянь, чим намагається переконати значну кількість громадян, в тому числі і її колег, в корисливих, меркантильних мотивах її діяльності та те, що відповідач образив її називаючи корупціонером.

Суд вважає, що інформація, в тому числі: «Та й багатьом відомо, що нею зараз займаються правоохоронні органи на предмет вчинення корупційних діянь» викладена у формі думки, не містить фактичних тверджень з огляду на те, що діяльність будь-якої людини може перевірятись, тим більше якщо вона є державним службовцем та декларує свої доходи. Інформація: «Всі, хто добре знає цю особу, характеризують її, як карєристку, яка щоб отримати посаду заступника голови районної державної адміністрації пішла на розлучення з чоловіком, який має судимість» є поширенням отриманої інформації, вираженням погляду можливого розвитку подій та не містить фактичних тверджень.

Суд також не погоджується з позицією позивача в тій їх частині, що відомості наведенні та поширенні у статті щодо її моральних, професійних якостей є негативними, образливими, принизливими та такими, що не відповідають дійсності, в цілому завдають непоправної шкоди її діловій репутації, в тому числі як працівника органів державної влади, так як ст. 10 Конвенції не забороняє обговорення або поширення отриманої інформації навіть якщо виникають серйозні сумніви щодо її вірогідності. Якщо це було не так, то означало б, що люди були позбавлені права виражати свої погляди і думки про заяви, зроблені у засобах масової інформації, а це накладало б необґрунтовані обмеження на свободу вираження поглядів, гарантованих ст. 10 Конвенції.

Із пояснень відповідача видно, що поширена інформація була розміщена у соціальній мережі «Фейсбук» з приводу розміщення політичною організацією «Самопоміч» статті у засобі масової інформації про кандидатів на місцеві вибори, серед яких була позивач.

Позивачем пояснення відповідача в цій частині не спростовані. Вона також не заперечувала того, що є членом цієї партійної організації, була кандидатом від цієї політичної організації на місцеві вибори.

За таких обставин, суд вважає, що інформація є вираженням поглядів та думок з приводу статті, розміщеної політичною організацією «Самопоміч» у засобах масової інформації про кандидатів на місцеві вибори, серед яких значилась позивач. За змістом ця інформація є не що, інше, як прояв гострої критики з приводу службової та політичної діяльності позивача та відповідає ст. 10 Конвенції, яка застосовується не лише до інформації й ідей, що схвально сприймаються або вважаються нешкідливими або незначними, але й такої інформації чи ідей, які дратують, шокують чи збентежують. Такими є вимоги плюралізму, терпимості та широти поглядів, що характерно для демократичного суспільства..

Застосовуючи положення статті 10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод в рішеннях у справах «Нікула проти Фінляндії», «Яновський проти Польщі» та інших Європейський суд з прав людини визначив, що межі допустимої інформації щодо посадових та службових осіб можуть бути ширшими порівняно з межами такої ж інформації щодо звичайних громадян.

У ст. ст. 3, 4, 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації (далі Декларація) вказується, що оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами.

У звязку з цим, межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи, Публічні особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати.

У Резолюції 1165 (1998) Парламентської асамблеї Ради Європи про право на недоторканість приватного життя зазначається, що публічними фігурами є особи, які обіймають державні посади і (або) користуються державними ресурсами, а також усі ті, хто відіграє певну роль у суспільному житті (у галузі політики, економіки, мистецтва, соціальній сфері, спорті чи в будь-якій іншій галузі).

Згідно ст. 29 Закону України «Про інформацію» інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення. Предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб.

Згідно із ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції, зокрема, у рішеннях цього суду у справах "Лінгенс проти Австрії" від 8 липня 1986 року та "Українська прес-група" проти України" від 29 березня 2005 року.

Суд вважає, що підстав для задоволення позову про захист честі, гідності, ділової репутації нема.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то вони не можуть бути задоволені, оскільки відсутні підстави щодо задоволення позовних вимог про захист честі, гідності, ділової репутації, а інші позовні вимоги, які є похідними від них також задоволенню не підлягають.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 31 Закону України «Про інформацію» суб'єкти владних повноважень як позивачі у справах про захист честі, гідності та ділової репутації вправі вимагати в судовому порядку лише спростування недостовірної інформації про себе і не мають права вимагати відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Це не позбавляє посадових і службових осіб права на захист честі, гідності та ділової репутації в суді.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, ст. 11, ст. 60, ч. 1 ст. 88, ст. 213, ст. 215 ЦПК України, ст. 23, ст. 277, ст. 297, ст. 299 ЦК України, ст. 9, ст. 32, ст. 68 Конституції України, ст. 29, ч. 2 статті 31 Закону України «Про інформацію», п. 4, п. 5, п. 15, п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», ст. 3, ст. 4, ст. 6 Декларації про свободу політичних дебатів у засобах масової інформації, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», яка ратифікована Україною 11 вересня.1997 року, суд

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди в сумі 1 000,00 грн. відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги до Іванівського районного суду Херсонської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка брала участь у справі, але не була присутньою у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5