справа №619/4848/15-ц
провадження №2-о/619/184/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Дергачівський районний суд

Харківської області

в складі: головуючого - судді Якименко Л.О.

за участю секретаря судового засідання Ломанової І.А.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області про встановлення факту,що має юридичне значення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що у серпні 2015 року він звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області з питання нарахування йому пенсії.

При огляді його трудової книжки від 17.01.1972 року були виявлені погрішності заповнення документу з деякими виправленнями та дописами.

В трудовій книжці ОСОБА_1 від 17.01.1972 року є записи: п. 21, 15.08.1989 року прийнятий на роботу кооперативу «Новинка» в якості водія-експедитора згідно наказу № 81 від 15.08.1989 року та п. 23, 01.02.1991 року - звільнений за власним бажанням, на підставі наказу № 172 від 25.01.1991 року (на думку працівника Пенсійного фонду в наказі № 172 від 25.01.1991 року некоректно виправлена дата звільнення); п. 24, 02.04.1991 року прийнятий на роботу в ТОВ «Фірма «МаИз» підсобним робочим, згідно наказу № 3 від 02.04.1991 року, п. 25, 25.04.1994 року звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України наказ № 70 від 25.02.1994 року (на думку працівника Пенсійного фонду в наказі в даті звільнення дописане число звільнення «25» 02.1994 р.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідальність за правильність заповнення трудової книжки несе працівник кадрової служби, згідно п. 4 Постанови «Про трудові книжки робітників».

За час його трудової діяльності ці помилки не були виявлені і лише зараз працівник пенсійного фонду пояснив йому про необхідність підтвердження в судовому порядку цього проміжку трудової діяльності, для нарахування пенсії в повному обсязі.

Архівних даних по вказаним вище підприємствах не збережено.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві свою заяву підтримав повністю, просив її задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення. Розгляд справи по суті просив проводити без його участі та без фіксації технічними засобами, що суд вважає за можливе.

Заінтересована особа - представник управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві просив справу розглядати в його відсутність.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було встановлене, щов серпні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до управління Пенсійного фонду України в Дергачівському районі Харківської області з питання нарахування пенсії.

При огляді його трудової книжки від 17.01.1972 року були виявлені погрішності заповнення документу з деякими виправленнями та дописами.

В трудовій книжці ОСОБА_1 від 17.01.1972 року є записи: п. 21, 15.08.1989 року прийнятий на роботу кооперативу «Новинка» в якості водія-експедитора згідно наказу № 81 від 15.08.1989 року та п. 23, 01.02.1991 року - звільнений за власним бажанням, на підставі наказу № 172 від 25.01.1991 року (на думку працівника Пенсійного фонду в наказі № 172 від 25.01.1991 року некоректно виправлена дата звільнення); п. 24, 02.04.1991 року прийнятий на роботу в ТОВ «Фірма «МАИЗ» АТД підсобним робочим, згідно наказу № 3 від 02.04.1991 року, п. 25, 25.04.1994 року звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України наказ № 70 від 25.02.1994 року (на думку працівника Пенсійного фонду в наказі в даті звільнення дописане число звільнення «25» 02.1994 р.

Згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» відповідальність за правильність заповнення трудової книжки несе працівник кадрової служби, згідно п. 4 Постанови «Про трудові книжки робітників».

За час трудової діяльності ОСОБА_1 ці помилки не були виявлені, архівних даних по вказаним вище підприємствах не збережено

Згідно ст. 234 ЦПК України: окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст. 257ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Згідно ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст. 256 ч. 2 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Керуючись ст.ст. 58-60, 234 ,256, 257 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт трудової діяльності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, записаної в трудовій книжці 17.01.1972 року за період з 15.08.1989 року по 01.02.1991 року в кооперативі «Новинка» та з 02.04.1991 року по 25.02.1994 рік в ТОВ «Фірма «МАИЗ» АТД.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. О. Якименко