Номер провадження: 22-ц/785/2047/15
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В., Короткова В.Д.

з участю секретаря - Желєзнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання правочинів недійсними та визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року, -

встановила:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання правочинів недійсними та визнання права власності і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 10.08.2013 року з вини відповідача ОСОБА_3 сталося ДТП, в результаті чого позивач отримав тілесні ушкодження та проходить курс лікування.

В момент скоєння ДТП ,відповідач ОСОБА_3 керував належним відповідачу на праві приватної власності автомобілем марки "Lexus Rx 300", реєстраційний номер НОМЕР_1, проте не зважаючи на те, що 11.08.2013 року органами досудового слідства була відкрита кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та як тільки органами досудового слідства були проведені всі необхідні експертизи та 30.08.2013 року ОСОБА_3 отримав дозвіл забрати свій автомобіль зі штрафного майданчику і в той же день він його переоформив на рідну мати відповідача ОСОБА_4, хоча складав розписку в присутності старшого слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України в Одеській області, в якій зобов'язався не відчужувати автомобіль до повного вирішення справи по суті.

У подальшому відповідач ОСОБА_4 відчужила автомобіль відповідачу ОСОБА_5

Позивач остаточно просив :

Визнати правочин по передачі права власності на автомобіль марки Lexus Rx 300 реєстраційний номер НОМЕР_1 з ОСОБА_3 на ОСОБА_6 від 30.08.2013 року недійсним правочином;

Визнати недійсним правочин по переоформленню автомобілю марки Lexus Rx 300 реєстраційний номер НОМЕР_1 з ОСОБА_6 на ОСОБА_5 ;

Визнати право власності на автомобіль марки Lexus Rx 300 реєстраційний номер НОМЕР_1 за ОСОБА_3.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив його задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_3 ,ОСОБА_6 заперечували проти позову вказуючи на те, що ОСОБА_3 відповідальності не уникав, допомагали позивачу чим могли , купували ліки.

Рішення ухвалено у відсутність відповідача ОСОБА_5.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того,що позивачем не надані докази недійсності укладених відповідачами договорів відчуження автомобіля ,а вчиненні відповідачами правочини не суперечать вимогам ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступного.

Відповідно до ч.ч.1,3,5 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з нормами ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Нормами ст. 234 ЦК України визначено, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином.

Статтею 319 ЦК України закріплено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. (ст.321 ЦК України).

Нормами статті 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.08.2013 року приблизно о 13.30 годині ОСОБА_3, керуючи автомобілем Lexus RX 300 реєстраційний номер НОМЕР_1, здійснював рух біля будинку № 48 по вул.Академіка Філатова і при виконанні повороту ліворуч не надав перевагу в русі та скоїв зіткнення з мотоциклом "Honda" СВ 400 SF, реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_2, який рухався в прямому зустрічному напрямку, що підтверджується довідкою ВДАІ Малиновського РВ (а.с.4).

20.11.2013 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 263 ЦК України (а.с.7-9).

30.08.2013 року ОСОБА_3 склав слідчому розписку про те, що він отримав свій автомобіль та зобов'язувався не відчужувати автомобіль (а.с. 10).

30.08.2013 року ОСОБА_3 продав власний автомобіль своїй матері ОСОБА_4, що підтверджується довідкою - рахунком №354558 від 30.08.2013 року.

22.08.2014 року ОСОБА_4 продала автомобіль марки Lexus Rx 300 реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_5, що підтверджується довідкою - рахунком №551423.

Суд першої інстанції вірно встановив ,що в момент вчинення вказаних правочинів обмежень щодо відчуження спірного автомобілю не було встановлено.

Відповідно до п.24 рекомендацій постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" зазначено, що у разі якщо на виконання правочину було передано майно ,такий правочин не може бути кваліфікований як фіктивний .

Виходячи з матеріалів справи вбачається , відповідач ОСОБА_3 після продажу автомобіля ,отримав від ОСОБА_4 80000 грн., та передав автомобіль ОСОБА_4,що підтверджується розписками (а.с.56,57).

Матеріали справи не містять докази того,що спірний автомобіль після продажу його відповідачем ОСОБА_3 залишився у відповідача ОСОБА_3 та не був переданий відповідачу ОСОБА_4 так само не містять докази того,що після продажу автомобіля відповідачу ОСОБА_5, спірний автомобіль залишився у відповідача ОСОБА_4

Суд першої інстанції вірно встановив те , що станом на момент складання обвинувального акту 22.11.2013 року потерпілим ОСОБА_2 цивільний позов не пред'являвся, що підтверджується змістом обвинувального акту. Як на час звернення до суду так і протягом розгляду даної справи рішення про відшкодування збитків, з зазначенням розміру завданої ОСОБА_3 ОСОБА_2 шкоди, не було прийнято.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку , що посилання позивача на те, що ОСОБА_3 намагався уникнути відповідальності по завданій шкоді не є підставою для визнання договорів недійсними.

Позивачем всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані ,а матеріали справи не містять докази фіктивності ,укладених відповідачами правочинів.

Суд першої інстанції повно встановив фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів, вірно застосував норми матеріального права до спірних правовідносин та з урахуванням зібраних доказів дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо ігнорування судом першої інстанції розписки відповідача ОСОБА_3 про отримання автомобіля та зобов'язання не відчужувати автомобіль (а.с.10) ,як підставу для визнання правочинів не дійсними , не заслуговують на увагу , оскільки визнання правочинів недійсними з підстав фіктивності не пов'язано з зобов'язаннями осіб що виникають у зв'язку з проведенням досудового слідства по кримінальним справам.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що відповідач з суб'єктивної сторони не мав наміру відчужити автомобіль та намагався лише уникнути від відповідальності ,як на підставу визнання правочину недійсним , оскільки судом першої інстанції в мотивувальній частині рішення дана повна правова оцінка таким діям та наведені мотиви з яких суд першої інстанції не прийняв до уваги таки ствердження позивача.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом першої інстанції того,що відповідач ОСОБА_3 формально передаючи право власності на автомобіль своїй рідній матері ОСОБА_4 мав інший намір, тобто уникнути від відповідальності перед позивачем , оскільки чинним законодавством не передбачені заборони відчуження рухомого майна рідним зокрема і матерям та матеріали справи не містять докази того,що відчуження автомобіля відповідачем ОСОБА_3 було формальним .

За таких підстав, відповідно до п.1 ч.1 ст. 307 ЦПК України, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст.307, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

Н.В. Комаровська

В.Д. Коротков