Справа № 559/420/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Федорова Л.П.

при секретарі Федорук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю

ВСТАНОВИВ:

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що йому на праві приватної власності належить 44/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що стверджується свідоцтвом про право особистої власності на домоволодіння, видане 01 липня 1991 року виконавчим комітетом Дубнівської міської Ради. Інші частини даного будинку, а саме 19/100 частини належать ОСОБА_5 та 33/100 частини належить ОСОБА_6, що стверджується договором купівлі-продажу від 23 жовтня 1991 року. 28 вересня 1993 року ОСОБА_6 зробив заповіт, згідно якого належну йому 37/100 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів йому - ОСОБА_1. 10 квітня 1997 року ОСОБА_6 дав доручення ОСОБА_7 подарувати йому ОСОБА_1, належні йому 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель до цієї частини будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1. Оскільки, ОСОБА_6 мав намір розпорядитися належною йому часткою в житловому будинку АДРЕСА_1 він та його сім'я зі згоди власника почали проживати у вказаній частині житлового будинку. ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №15 від 02 грудня 1998 року. Спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №9 від 18 квітня 2011 року. Протягом тривалого часу (з 1981 року, що стверджується копіює домової книги) він та його сім'я проживають у належній ОСОБА_6 частині житлового будинку, проводять поточні ремонти, здійснили газифікацію будинку, провели водопостачання та водовідведення, провели заміну вікон. Оскільки, даючи 10 квітня 1997 року довіреність його дружині ОСОБА_7 для розпорядження належного ним майна, ОСОБА_6 мав намір відчужити йому частину житлового будинку. Вони дійшли згоди щодо проживання в цій частині будинку сім'ї позивача. Дружині та дітям ОСОБА_6 (відповідачам по справі) було відомо про ці домовленості та вони проти цього не заперечували. Окрім того, вони ніколи в будинку не проживали та не цікавились належною їм часткою будинку. Протягом більше двадцяти років він та його сім'я користуються та володіють належною ОСОБА_6 частиною будинку. Крім того, у нього на руках оригінали правовстановлюючих документів на спірну частину житлового будинку, що додатково підтверджує той факт, що він володіє вказаною нерухомістю добросовісно. Поскільки він добросовісно, відкрито та безперервно володіє чужим майно, це дає йому підстави звернутися до з суду з позовом для визнання за ним права власності на частину житлового будинку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з»явились, хоча про день та час слухання справи були повідомлені належним чином судовими повістками, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення. Надіслали суду заяви, в яких просять провести розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення.

Суд, заслухавши пояснення позивача, ознайомившись з матеріалами справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що у технічному паспорті на житловий будинок АДРЕСА_1 власником зазначені ОСОБА_1 (розмір частки власності 44/100), ОСОБА_5 (розмір частки власності 19/100) та ОСОБА_6 (розмір частки власності 37/100).(а.с.14-18). Згідно свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння, виданого 01 липня 1991 року виконавчим комітетом Дубнівської міської Ради, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 44/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1.(а.с.13). Факт належності 33/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_6 підтверджується договором купівлі-продажу від 23 жовтня 1991 року.(а.с.8-9). 28 вересня 1993 року ОСОБА_6 зробив заповіт, згідно якого належну йому 37/100 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_1.(а.с.10). 10 квітня 1997 року ОСОБА_6 дав доручення ОСОБА_7 подарувати ОСОБА_1, належні йому 33/100 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель до цієї частини будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.(а.с.11). ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_6 помер, що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №15 від 02 грудня 1998 року.(а.с.6). Спадкоємцями після його смерті є його дружина ОСОБА_8 та діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3. ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, що стверджується свідоцтвом про смерть, актовий запис №9 від 18 квітня 2011 року.(а.с.7). З 1981 року ОСОБА_1 та його сім'я проживають у належній ОСОБА_6 частині житлового будинку, проводять поточні ремонти, здійснили газифікацію будинку, провели водопостачання та водовідведення, провели заміну вікон, що підтверджується записами у домовій книзі, робочим проектом на газифікацію житлового будинку, товарними чеками.(а.с.21-28).

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_4 в суді підтвердили, що позивач ОСОБА_1 та його сім'я з 1981 року постійно проживають у належній ОСОБА_6 частині житлового будинку, проводять поточні ремонти, здійснили газифікацію будинку, провели водопостачання та водовідведення, провели заміну вікон. Дружина та діти ОСОБА_6 ніколи в будинку не проживали.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" №5 від 07.02.2014 року передбачено, що при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності, володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні, володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Враховуючи викладене, суд керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 208, 209 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити. Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, жителем АДРЕСА_1, право власності за набувальною давністю на 37/100 (тридцять сім сотих) частини житлового будинку АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Рівненської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: