Справа № 182/633/15-ц
Провадження № 2/0182/1192/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визнання за ним права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті матері та батька.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав за адресоюАДРЕСА_3 Російської Федерації. Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року. За своє життя батько на випадок своєї смерті розпорядження щодо належного йому майна не залишив. Після його смерті спадщина фактично була прийнята їх матір'ю ОСОБА_4, але за життя так і не оформлена та свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом не отримано. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла його мати ОСОБА_4, яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4. Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, до складу якої входила 1/3 частина квартири, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року та 1/3 частина квартири, яка нею була фактично успадкована після смерті чоловіка ОСОБА_3, але за життя не оформлена та грошовий вклад у сумі 1 509 (одна тисяча п'ятсот дев'ять) гривень 20 копійок, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 у Відкритому акціонерному товаристві „Державний ощадний банк України" на ім'я ОСОБА_4. Відповідно до ст.1222 та ст.1261 Цивільного кодексу України, спадкоємцем першої черги після смерті матері є він та його рідний брат ОСОБА_2. Інших спадкоємців у неї не має. Для оформлення своїх спадкових прав в червні 2014 року він звернувся до Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом, а його братом ОСОБА_2 подана заява про відмову від спадщини на його користь. Проте у видачі свідоцтва йому було відмовлено у зв'язку з тим, що наданий ним правовстановлюючий документ не був зареєстрований згідно чинного законодавства України, яке діяло на той час. Для вирішення цього питання Приватний нотаріус Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 запропонувала йому звернутись до Нікопольського міськрайонного суду. Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В 2000 році він разом з батьками приватизував трикімнатну квартиру, розташовану в АДРЕСА_2, про що свідчить отримане ними свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.2000 року. Відповідно до ст.8 п.5 Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду" від 19.06.1992 року, передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією, відповідно до статті 5 цього Закону, оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення. Саме відповідно до порядку, який діяв на той час, була проведена реєстрація свідоцтва про право власності на квартиру органом приватизації, про що свідчить підпис керівника органу приватизації та печатка відділу приватизації виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів. Обов'язку стосовно подальшої державної реєстрації свого правовстановлюючого документу в КП „Нікопольське МБТІ", на той час не було встановлено нормами чинного на той час законодавства, а згодом, при встановленні вимог про обов'язкову державну реєстрацію у НМБТІ свого права власності, спадкодавцем цього не було зроблено. Тому ця обставина і стала причиною відмови в видачі нотаріусом свідоцтва про право власності на спадкове майно. Той факт, що вказана трикімнатна квартира належала йому та його батькам підтверджується документально: Свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.2000 року, яке видане на підставі розпорядження (наказу) відділу приватизації виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів від 06.12.2000 року за № 11952, а також технічним паспортом на квартиру, виданим Нікопольським міжміським бюро технічної інвентаризації 06.12.2000 року на ім'я ОСОБА_4. Питання щодо спадкового майна вони з братом вирішили, в зв'язку з чим ним була подана заява про прийняття спадщини, а братом була подана заява про відмову від спадщини на його користь. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Таким чином, виникла ситуація, при якій через бездіяльність спадкодавця щодо отримання правовстановлюючих документів на успадковане майно та у зв'язку з відсутністю державної реєстрації правовстановлюючого документу на час володіння спадкодавцем цим майном, він як спадкоємець не може набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку. Тому вимушений звернутись до суду.

В судове засідання сторони не прибули, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст.1261 Цивільного Кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько сторін ОСОБА_3 (а.с.9). Після його смерті відкрилась спадщина на 1/3 частину трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року (а.с.11). За своє життя спадкодавець на випадок своєї смерті розпорядження щодо належного йому майна не залишив. Після його смерті спадщина фактично була прийнята матір'ю сторін ОСОБА_4, але за життя так і не оформлена та свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом не отримано. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати сторін ОСОБА_4 (а.с.10), яка до дня смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.12-13). Після її смерті відкрилася спадщина на 2/3 частини трикімнатної квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1, до складу якої входила 1/3 частина квартири, яка належала їй на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року та 1/3 частина квартири, яка нею була фактично успадкована після смерті чоловіка ОСОБА_3, але за життя не оформлена (а.с.11), та грошовий вклад у сумі 1 509 (одна тисяча п'ятсот дев'ять) гривень 20 копійок, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 у Відкритому акціонерному товаристві „Державний ощадний банк України" на ім'я ОСОБА_4 (а.с.19). Спадкоємцями першої черги після смерті матері є сторони по справі (а.с.9, 33-35). Інших спадкоємців першої черги немає. Для оформлення своїх спадкових прав в червні 2014 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за законом (а.с.36), а відповідачем подана заява про відмову від спадщини на користь позивача (а.с.28). Проте у видачі свідоцтва позивачу було відмовлено у зв'язку з тим, що наданий ним правовстановлюючий документ не був зареєстрований згідно чинного законодавства України. В 2000 році позивач разом з покійними нині батьками приватизував трикімнатну квартиру, розташовану в АДРЕСА_2, про що свідчить отримане ними свідоцтвом про право власності на житло від 11.12.2000 року (а.с.11). Саме відповідно до порядку, який діяв на той час, була проведена реєстрація свідоцтва про право власності на квартиру органом приватизації, про що свідчить підпис керівника органу приватизації та печатка відділу приватизації виконавчого комітету Нікопольської міської ради народних депутатів. Таким чином, суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 2/3 частини трикімнатної квартири, загальною площею 60,4 кв.м., житловою площею 42,7 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, яка складалась з 1/3 частини квартири, що належала ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11.12.2000 року та 1/3 частини, яку ОСОБА_4 фактично успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_3, але за життя свідоцтво про право власності на спадкове майно не отримала; в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на грошовий вклад у сумі 1 509 (одна тисяча п'ятсот дев'ять) гривень 20 копійок, розміщених на рахунку № НОМЕР_1 у Публічному акціонерному товаристві „Державний ощадний банк України" на ім'я ОСОБА_4, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал