Справа № 152/305/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

24.02.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15.10.2010 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення справ сім'ї та виховання дітей, у зв'язку із чим між ними постійно виникають непорозуміння та сварки. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки їх сім'я існує лише формально.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилася, проте, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, проте, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, на примирення не згоден.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від спільного шлюбу сторони мають двох дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження Серія НОМЕР_2, Серія НОМЕР_3 (а.с. 6, 7).

Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки у них з відповідачем різні характери та погляди на сімейне життя, ведення справ сім'ї та виховання дітей, через що в сім'ї часто виникають сварки та суперечки, в результаті чого сім'я існує лише формально. Разом сторони не проживають, шлюбні відносини між ними припинились.

Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини.

Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ч. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Відповідно до ч. 6 п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Оскільки визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд приймає визнання позову відповідачем.

Отже, з огляду на те, що судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 15 жовтня 2010 року, актовий запис за № 88.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. судового збору.

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Л.Строгий