Справа №173/2314/15-ц
Провадження №2/173/1076/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2015 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Шевченко О.Ю.

при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що 13 листопада 2014 року помер батько позивача - ОСОБА_3. За життя, 22 січня 2002 року, батько склав заповіт, яким заповів все майно позивачу та її сестрі ОСОБА_2. ОСОБА_2 до нотаріальної контори після смерті батька не зверталася, вона постійно мешкає в Російській Федерації. 30 жовтня 2015 року державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 у звязку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини після відкриття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивач посилається на те, що вона має захворювання хребта та в лютому 2015 року знаходилась на стаціонарному лікуванні. Потім знаходилась на реабілітаційному лікуванні в травні 2015 року. на підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини строком два місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила суд задовольнити заявлені вимоги. Суду пояснила, що після смерті батька в неї значно погіршився стан здоровя, вона знаходилась на стаціонарному лікуванні, а потім отримала путівку до санаторію та знаходилась на реабілітаційному лікуванні. Через стан здоровя не приділяла увагу питанню прийняття спадщини, оскільки знала, що є заповіт на її імя. Сестра мешкає у Росії та не бажає приймати спадщину.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Третя особа в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

13 листопада 2014 року помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_5 (а.с. 8) та свідоцтвом про смерть (а.с. 7).

Згідно зі ст.ст. 1268, 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України встановлено шестимісячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 2 ст. 1220 Цивільного кодексу України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Судом встановлено, що за життя, 28 січня 2002 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів, яким все своє майно заповів своїм доньками: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках (а.с.26). Згідно з довідкою виконавчого комітету Малоолександрівської сільської ради від 28 жовтня 2015 року заповіт від імені ОСОБА_3 не змінювався та не скасовувався (а.с.29).

ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини лише 30 жовтня 2015 року. Тобто ОСОБА_1 пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. У звязку з чим постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області ОСОБА_4 від 30 жовтня 2015 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 (а.с.10).

Відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом встановлено, що інші спадкоємці, окрім ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися. Малолітніх, неповнолітніх, недієздатних та обмежено дієздатних спадкоємців після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Поважною причиною пропуску ОСОБА_1 строку для прийняття спадщини після смерті матері суд вважає ту обставину, що вона тривалий час хворіла після смерті батька та знаходилась на лікуванні, що підтверджується довідкою медико-санітарної частини від 23 листопада 2015 року (а.с.12). Доказів на спростування зазначених обставин сторонами не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 законними та обґрунтованими, а позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, який помер 13 листопада 2014 року, протягом двох місяців з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у розгляді справи, проте не були присутні під час проголошення рішення суду, мають право оскаржити його протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю. Шевченко