Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/441/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Ковальчука М.В.

з участю секретаря Дворак Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Олевську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що 26.04.2006 року між ПАТ комерційним банком «Приват Банк» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір б/н про надання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Кредит був отриманий повністю позичальником в день укладення договору.

Відповідач не виконувала належним чином зобовязання відповідно до кредитного договору від 26.04.2006 року, не сплачувала позичальнику борг за користування кредитом, а тому позивач просить суд стягнути з відповідача-боржника: 17379,80 грн., заборгованості за кредитом, а також 1218,00 грн., понесених витрат при зверненні до суду.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не зявилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки та не повідомила суд про причини неявки в судове засідання.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ КБ «Приват Банк» назва якого підтверджується Статутом (а.с.17), який має право надавати банківські послуги згідно банківської ліцензії (а.с.16), зареєстрований в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України (а.с.15), був укладений договір від 26.04.2006 року з ОСОБА_1 про надання їй кредиту у розмірі 6000,00 грн., відповідно до заяви позичальника (а.с.6) у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредит був отриманий повністю позичальником в день підписання договору.

Відповідно до п.8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Згідно п.9.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.

З матеріалів справи вбачається, що позичальник не виконує зобовязання за кредитним договором у звязку з чим у неї виникла заборгованість станом на 31.08.2015 року в розмірі 17379,80 грн., яка складається з наступного:

- за кредитом -5985,72 грн.;

- за відсотками -8790,40 грн.;

- за пенею та комісією -1299,88 грн;

- штраф (фіксована частина) 500,00 грн.;

- штраф (процентна складова) 803,80 грн.

Відповідно до ст..207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і у встановлені строки.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умова, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На підставі вказаних норм закону, враховуючи, що позичальник ОСОБА_1 не виконала свої зобов'язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладеного між сторонами, внаслідок такого порушення позивач ПАТ КБ «Приват Банк» позбавлений можливості отримати суму кредиту, суму відсотків, комісії за користування даним кредитом, на що позивач розраховував при укладенні договору, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 31.08.2015 року.

Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 88 ЦПК України на стягнення з відповіда понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.1).

Керуючись вимогами : ст. ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 217, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН - НОМЕР_1, жительки с.Лопатичі, вул.Зарічна, буд.19 Олевського району Житомирської області на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» на рахунок № 3111, МФО 305299, , кошти в сумі 17379 (сімнадцять тисяч триста сімдесят дв"ять) грн., 80 коп., заборгованості та 1218 (одну тисячу вісімнадцять) грн., 00 коп., судових витрат, понесених при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Олевський районний суд Житомирської області протягом 10 днів з дня його проголошення. А особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_2