Справа № 191/4029/14-ц
Провадження № 4-с/191/2/15
У Х В А Л А

іменем України

11 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді Гречко Ю.В.

при секретарі Яніній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, заінтересовані особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вищевказаною скаргою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 27 серпня 2014 року ним отримана постанова про розшук майна боржника від 18 серпня 2014 року. Державним виконавцем ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2 оголошено розшук майна: автомобіля НОМЕР_1; автомобіля НОМЕР_2; ТЗ причіп ПВА р/н НОМЕР_3, що належить йому як боржнику при примусовому виконанні по виконавчому листу № 2 23/10, виданого 27 лютого 2014 року, стягувач ОСОБА_3 Дії державного виконавця вважає незаконними з наступних обставин. Виконавче провадження, де стягувачем є ОСОБА_3, відкрите за підсумками по суті цивільної справи за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя. 04 липня 2014 року відкрито касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Синельниківського міськрайонного суду від 24 грудня 2013 року, додаткове рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27 грудня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2014 року. Судом також було розяснено, що для вирішення питання про зупинення виконання рішення копія ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ може бути предявлена до відповідного відділу державної виконавчої служби, що і було зроблено ним на початку серпня 2014 року. Державним виконавцем Жук Я.В. про прийняте нею рішення про зупинення його повідомлено не було. 15 серпня 2014 року він додатково вручив державному виконавцю ухвалу Вищого спеціалізованого суду України. 18 серпня 2014 року йому також стало відомо, що порушені його права у відповідності до ст.. 56 Закону України Про виконавче провадження, яке регламентує його право на вказання того майна, яке стягується у першу чергу. Ним були вказані для першочергового стягнення транспортні засоби: москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_6 та держвиконавець повинен задовольнити його вимоги, але державний виконавець Жук Я.В. описує і накладає арешт на інше майно, яке належить не тільки йому, а й іншим фізичним особам. У звязку з цим, заявник просить суд визнати дії державного виконавця ВДВС Синельниківського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 по не зупиненню (продовженню) виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя неправомірними; визнати дії державного виконавця ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2, якими вона відмовила йому у першочерговому стягненні боргу за рахунок слідуючого майна: москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_7, неправомірними; визнати всі дії державного виконавця ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2 по арешту і розшуку вищевказаного майна, а саме, автомобіля НОМЕР_1; автомобіля НОМЕР_2; ТЗ причіп ПВА р/н НОМЕР_3, неправомірними; зобовязати державного виконавця ВДВС Синельниківського МРУЮ задовольнити його вимогу по зупиненню виконання рішення Синельниківського міськрайонного суду від 27 грудня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя до прийняття рішення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, а в разі відмови в задоволенні вимог касаційної скарги стягнення проводити позачергово з того майна, яке у відповідності до вимог ст.56 Закону України Про виконавче провадження він вказав у своїй заяві.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_5 вимоги скарги підтримав частково, відмовився від вимог щодо визнання неправомірними дії державного виконавця щодо не зупинення виконавчого провадження та зобовязання державного виконавця зупинити виконавче провадження. В іншій частині скаргу підтримали.

Заявник в судове засідання не зявився.

Заінтересована особа державний виконавець відділу ДВС ОСОБА_2 проти задоволення скарги заперечувала та пояснила, що нею вживалися заходи на першочергове стягнення на майно, яке вказував заявник, однак останній взагалі не допустив державного виконавця до будинку, мотивуючи це тим, що цивільна справа ще не розглянута судом касаційної інстанції, про що нею було складено відповідний Акт.

Заінтересована особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 проти задоволення скарги заперечували, вважають, що державним виконавцем були дотримані вимоги закону, а заявник ухиляється від виконання судового рішення.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не зявилася, однак її представник ОСОБА_7 також проти задоволення скарги заперечував і вважають, що державним виконавцем були дотримані вимоги закону, а заявник ухиляється від виконання судового рішення.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного висновку.

13 травня 2014 року державним виконавцем ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 437/39/10, виданого 31 жовтня 2013 року Синельниківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 суми 6508, 50 грн. на користь ОСОБА_4, була винесена постанова про накладення арешту на транспортні засоби, що зареєстровані за боржником ОСОБА_1, а саме: автомобіль НОМЕР_1; автомобіль НОМЕР_2; ТЗ причіп ПВА р/н НОМЕР_3.

26 травня 2014 року ОСОБА_1 звертався до державного виконавця ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2 із заявою про стягнення його боргу перед ОСОБА_4 за рахунок слідуючого майна з урахуванням вимог ст.56 Закону України Про виконавче провадження на виконання рішення суду від 24 грудня 2013 року: москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_6.

18 серпня 2014 року державним виконавцем ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа № 2 23/10, виданого 27 лютого 2014 року Синельниківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 суми 38960, 90 грн. на користь ОСОБА_3, була винесена постанова про оголошення розшуку майна автомобіль НОМЕР_1; автомобіль НОМЕР_2; ТЗ причіп ПВА р/н НОМЕР_3, що належить боржнику ОСОБА_1

У відповідності до ч.1 ст.40 Закону України Про виконавче провадження у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Згідно ч. 2 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до ч. 5 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Згідно п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу (ч. 5 ст. 52 Закону України Про виконавче провадження). У будь-якому випадку черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Проте відмову державного виконавця задовольнити зазначену вимогу боржника може бути визнано в судовому порядку необґрунтованою, коли очевидно, що цією вимогою не порушено інтересів стягувача й не ускладнено виконання рішення.

Як зазначено у ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Нормою статті 58 Закону України Про виконавче провадження передбачено порядок визначення вартості та оцінку арештованого майна боржника.

Отже, відмовляючи боржнику ОСОБА_1 в задоволенні його заяви від 26 травня 2014 року про першочерговість звернення стягнення на запропоноване ним майно, державний виконавець Жук Я.В. своєю постановою від 18 серпня 2014 року оголосила розшук іншого майна транспортних засобів Ланос р/н НОМЕР_8; автомобіль НОМЕР_2; ТЗ причіп ПВА р/н НОМЕР_3, належних боржникові ОСОБА_1 згідно інформації МРЕВ м.Новомосковська. Але відмову державного виконавця задовольнити вимогу боржника суд вважає необхідним визнати необґрунтованою, оскільки суду не надано жодних належних доказів, що дана вимога боржника порушить інтереси стягувача й ускладнить виконання судового рішення. Доводи державного виконавця щодо накладення нею арешту на запропоноване ОСОБА_1 в заяві від 26 травня 2014 року майно, є безпідставними, так як суду не було надано будь-якого належного цьому підтвердження.

Так, згідно листа Синельниківського відділення технічного нагляду, охорони праці та пожежної безпеки ДІСГ від 06 травня 2014 року за ОСОБА_1 зареєстрована сільськогосподарська техніка, про яку він вказував у заяві, про що державному виконавцю було відомо 07 травня 2014 року, однак всі виконавчі дії державного виконавця були спрямовані на на звернення стягнення саме на москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_7, а заходи щодо можливості виявлення, оцінки та звернення стягнення на вказане заявником майно не здійснено.

Вихід державного виконавця за місцем проживання заявника не є підтвердженням розгляду ним заяви заявника щодо першочергового звернення стягнення, оскільки така заява була отримана 27 травня 2014 року, вихід здійснений лише 15 серпня 2014 року, тобто більше ніж через два місяці після отримання заяви. Крім того, державним виконавцем заява боржника не була розглянута, оскільки жодного рішення з цього приводу прийнято не було і заявник про результати її розгляду не був повідомлений.

У звязку з даними обставинами, вимоги заявника щодо визнання дій державного виконавця ВДВС Синельниківського МРУЮ ОСОБА_2, якими вона відмовила йому у першочерговому стягненні боргу за рахунок слідуючого майна: москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_7, неправомірними, є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

З урахуванням вказаних вимог закону з метою поновлення порушених прав заявника, суд вважає за необхідне зобовязати державного виконавця розглянути та вирішити заяву ОСОБА_1 щодо першочергового звернення стягнення боргу за рахунок майна, зазначеного ним у заяві від 26 травня 2014 року, та про результати її вирішення повідомити заявника.

Вимоги заявника в частині визнання неправомірними дій державного виконавця по арешту і розшуку автомобіля НОМЕР_1; автомобіля НОМЕР_2; ТЗ причіпу ПВА р/н НОМЕР_3, суд вважає передчасними і такими, що не підлягають задоволенню.

Так, згідно копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження арешт на вищезазначене майно був накладений 13 травня 2014 року, тоді як заяву про першочергове звернення стягнення на певне майно державний виконавець отримав 27 травня 2014 року, у звязку з чим такі дії не можуть бути визнані неправомірними інакше це може призвести до порушення прав стягувача у виконавчому провадженні.

Таким чином, скарга ОСОБА_1 на неправомірні дії державного виконавця підлягає частковому задоволенню.

Судовий збір компенсується за рахунок держави у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного та ст. ст. 37, 38, 40, 52, 57 Закону України "Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.10, 57-60, 386, 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2, якими вона відмовила ОСОБА_1 у першочерговому стягненні боргу за рахунок слідуючого майна: москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_7, неправомірними.

Зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 розглянути та вирішити заяву ОСОБА_1 щодо першочергового звернення стягненні боргу за рахунок слідуючого майна: москвич 408 д/н 87 58 ДПМ; комбайн СК-5М Ніва д/н НОМЕР_4; трактор Т-16 МБІ д/н НОМЕР_5; трактор ЮМЗ 6 д/н НОМЕР_7 та про результати її вирішення повідомити заявника.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Судові витрати у вигляді судового збору компенсувати за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п'ятиденний строк з дня винесення ухвали, а особами, які не були присутні під час її проголошення протягом пяти днів з дня її отримання.

Головуючий суддя: Ю. В. Гречко