Справа № 736/500/15-ц
Номер провадження 2/736/142/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2015 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Чурупченка М.І.,

при секретарі - Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Корюківка у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Корюківська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в :

09 квітня 2015 року позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області. Його батьками є: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим Перелюбською сільською радою 10 серпня 1963 року. Він разом з батьками проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1. Батьки були членами місцевого колективного господарства, тому вони стали власниками земельних ділянок, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки. Так, на його матір ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 3,56 га., що розташована на території Перелюбської сільської ради та призначена для ведення товарного виробництва. Державний акт було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32, кадастровий номер земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати, ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаних земельних ділянок, власником яких була померла на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. При житті мати не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала.

Для вирішення питання оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері він звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори. Але виявилось, що державний акт на право власності було втрачено. Відділом Держкомагенства у Корюківському районі Ченігівської області було видано довідку про те, що матері видавався державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2. Цю довідку та копію державного акту було надано державному нотаріусу, але надані документи нотаріуса не влаштували, оскільки державний нотаріус не може оформити спадщину без правовстановлюючого документу, який підтверджує право померлого на майно.

Оскільки дане питання не можливо вирішити поза судовим шляхом, заявник змушений звернутись до суду та просить: визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 3,56 га. (2,89 га. - рілля, 0,67 га. Пасовища, кадастровий номер земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно) у межах згідно з планом для ведення товарного виробництва, розташованої на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 05 лютого 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, свої позовні вимоги підтримує і просить задовольнити.

В судове засідання представник відповідача, Перелюбської сільської ради в судове засідання подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечує.

В судове засідання представник третьої особи, Корюківської державної нотаріальної контори надала заяву про розгляд справи за її відсутності, при вирішення даного питання покладається на розсуд суду.

Як встановлено судом, позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області. Його батьками є: батько ОСОБА_2, мати ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданим Перелюбською сільською радою 10 серпня 1963 року. Він разом з батьками проживав в будинку за адресою: АДРЕСА_1. Батьки були членами місцевого колективного господарства, тому вони стали власниками земельних ділянок, що підтверджується державними актами на право власності на земельні ділянки. Так, на його матір ОСОБА_3 був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельну ділянку площею 3,56 га., що розташована на території Перелюбської сільської ради та призначена для ведення товарного виробництва. Державний акт було зареєстровано у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32, кадастровий номер земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_4.

ІНФОРМАЦІЯ_2 його мати, ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається з вищевказаних земельних ділянок, власником яких була померла на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. При житті мати не розпорядилась своїм майном, заповіту не склала.

Для вирішення питання оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно померлої матері він звернувся до Корюківської районної державної нотаріальної контори. Але виявилось, що державний акт на право власності було втрачено. Відділом Держкомагенства у Корюківському районі Ченігівської області було видано довідку про те, що матері видавався державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2. Цю довідку та копію державного акту було надано державному нотаріусу, але надані документи нотаріуса не влаштували, оскільки державний нотаріус не може оформити спадщину без правовстановлюючого документу, який підтверджує право померлого на майно.

Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2009 року №439.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об'єднання земельних ділянок" від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності на неї, та долучення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності.

Як вбачається з матеріалів справи факт того, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлої ОСОБА_3 і має право успадкувати державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення особистого господарства.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно із ст. 126 Земельного кодексу України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно із ст. 1225 цього Кодексу, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до вимог цивільного законодавства України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є законним, обґрунтованим і підлягає задоволенню, а оскільки позивач при зверненні з позовом до суду сплатив на користь держави судовий збір, то ці витрати слід залишити за ним.

Керуючись ст. 331, 392, 1218, 1225, 1261, 1268, 1272 ЦК України, ст.ст. 125-126 Земельного кодексу України, ст.ст. 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем с. Перелюб Корюківського району Чернігівської області, право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцю, його матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 82 роки, а саме, визнати право власності:

- на земельну ділянку площею 3,56 га. (2,89 га. - рілля, 0,67 га. Пасовища, кадастровий номер земельних ділянок НОМЕР_3 та НОМЕР_4 відповідно) у межах згідно з планом для ведення товарного виробництва, розташованої на території Перелюбської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, що належить ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, виданого Корюківською районною державною адміністрацією Чернігівської області 05 лютого 2007 року та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №32.

Судовий збір, сплачений позивачем на користь держави при звернені з позовом до суду та пов'язаний з розглядом даної цивільної справи, залишити за ним.

Копію рішення надати сторонам до відому.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга, особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. І. Чурупченко