Справа № 541/2892/15-ц
Провадження №2/541/1317/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 грудня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Куцин В.М.,

при секретарі Олешко Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миргородської міської ради Полтавської області про визнання права власності на квартиру, третя особа житлово будівельний кооператив «Україна»,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначав, що йому належить на праві приватної власності житлова квартира АДРЕСА_1, де він зареєстрований та постійно проживає. Зазначена квартира знаходиться в будинку житлово-будівельного кооперативу «Україні».

За період з 01 липня 1973 року по 01 липня 1988 року позивач повністю сплатив вартість квартири АДРЕСА_2, про що йому було видано довідку голови житлово- будівельного кооперативу «Україна» 10.02.1992 року.

Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» станом на 31.12.2012 року в ДКП «Миргородтехінвентаризація» право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано в книзі №37 за реєстровим номером 394 згідно довідки №91 від 10.02.1992 року виданої житлово будівельним кооперативом «Україна» за ОСОБА_1.

З цього часу ОСОБА_1 користується належною йому квартирою, та вважає її своєю власністю..

Оскільки в нього відсутній правовстановлюючий документ на квартиру, тому він не може зареєструвати право власності в Реєстраційній службі Миргородського міськрайонного управління юстиції та відчужити в нотаріальному порядку.

Враховуючи що у позивача відсутня будь-яка інша можливість захистити своє право, отримати документ про право власності на спірну квартиру, тому він змушений звертатися до суду з позовом про визнання за нею права власності на квартиру.

В ході судового розгляду до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено житлово будівельний кооператив «Україна» (а.с.14).

В судовому засіданні позивач позовні вимоги викладені в позовній заяві та уточненій позовній заяві підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених у позові та визнати за ним право власності на спірну квартиру.

Представник Миргородської міської ради заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи житлово будівельного кооперативу «Україна» підтвердила обставини викладені позивачем в позові та вважала, що позов підлягає до задоволення, суду пояснила, що ОСОБА_1 дійсно в період з 1973 року по 1988 рік сплатив вартість квартири АДРЕСА_4 та є її власником.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно журналу №49 обліку позики і розрахунків по кооперативу «Україна» 1973 1988 роки та довідки голови житлово- будівельного кооперативу «Україна» від 10.02.1992 року за період з 01 липня 1973 року по 01 липня 1988 року ОСОБА_1 повністю сплатив вартість квартири АДРЕСА_2 (а.с. 21-23).

Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» станом на 31.12.2012 року в ДКП «Миргородтехінвентаризація» право власності на квартиру АДРЕСА_3 зареєстровано в книзі №37 за реєстровим номером 394 згідно довідки №91 від 10.02.1992 року виданої житлово будівельним кооперативом «Україна» за ОСОБА_1 (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 15 ЗУ «Про власність» від 15 квітня 1991 року, який діяв на момент набуття позивачем права власності на спірну квартиру, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом.

Відповідно до ч.1 ст. 384 ЦК України будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю.

Частиною 3 ст. 384 ЦК України, встановлено у разі викупу квартири член житлово- будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно положень ст. 392 ЦПК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у різі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем є безумовним, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 88, 174, 209, 211, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, ст.15 ЗУ «Про власність» ст.ст.328, 384, 392 ЦК України,-

ВИРІШИВ:

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на квартиру АДРЕСА_5, яка складається із: 2-х житлових кімнат, в тому числі: кімнати 6 житловою площею 11,6 кв.м, кімнати 7 площею 14,2 кв.м., кухні площею 5,5 кв. м.; вбиральні площею 1,0 кв.м.; ванної кімнати площею 2,0 кв.м.; коридору площею 4,6 кв.м.; балкону площею 1,0 кв.м., загальною площею квартири 39,9 кв.м, вартістю 67827 гривень 00 копійок.

Стягнути з Миргородської міської ради Полтавської області на користь ОСОБА_1 679 (шістсот сімдесят девять) гривень 00 копійок судових витрат.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з часу отримання копії рішення.

Суддя: ОСОБА_2