Провадження № 2/344/5623/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Татарінової О.А.,

секретаря Бухвак І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що перебуваючи з відповідачем у шлюбі, у них народилось двоє дітей: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Діти проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач коштів на утримання дітей добровільно не надає, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду та до досягнення дітьми повноліття.

Позивач в судове засідання не зявилась, суду подала заяву, за змістом якої підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву,в якій позовні вимоги визнав частково.Просив суд визначити розмір аліментів у частині від заробітку,оскільки він працює та має стабільний дохід.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. 26 січня 1998 року народилась дочка - ОСОБА_3, 15 червня 2008 року народився син-Кохан ОСОБА_5. Батьками вказані сторони по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 3-4).

Неповнолітні діти проживають разом з матір'ю і знаходиться на її вихованні та утриманні, що сторонами не оспорюється.

Позивач зазначає, що їх шлюб з відповідачем розпався і на даний час в Івано-Франківському суді знаходиться справа про розірвання шлюбу. Відповідач проживає окремо, кошти на утримання дітей перестав давати з квітня 2015 року, ніякої участі у вихованні дітей не приймає. ОСОБА_1 зазначила, що відповідач працює водієм автобуса в Івано-Франківському АТП -12629, а також працює неофіційно і отримує доходи.

Згідно довідок про доходи відповідач ОСОБА_2 працює водієм в ТзОВ АТП-12629 та отримує мінімальну заробітну плату у розмірі 1378 гривень.

Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов'язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку.

В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України і розяснень, викладених в пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», За відсутності домовленості між батьками про сплату

аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі

звернутися до суду з відповідним позовом.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері,батька ( ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі ( ст.184 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно.

З урахуванням наведених положень та того факту, що відповідач працює та має постійний дохід, суд дійшов висновку, що аліменти, які підляють стягненню з відповідача на користь позивача на утримання дітей, слід визначити в частині всіх видів заробітку (доходу).

За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Враховуючи,що обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, інтереси дітей при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково, та стягувати з відповідача аліменти в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в розмірі в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2015 року та до досягнення дітьми повноліття.

Суд не приймає до уваги посилання позивача,що відповідач працює неофіційно та отримує додатковий дохід,оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження даних обставин позивачем надано не було.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Згідно із ч. 3 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 487,20 гривень судового збору в дохід держави.

На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 10,11,60, 88 Цивільного процесуального кодексу України, керуючись ст. ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, і/н НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки м. Івано-Франківська, вул. Галицька, 138/17, і/н НОМЕР_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу),але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30.11.2015 року та до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого: ІНФОРМАЦІЯ_4, і/н НОМЕР_1 на користь держави в спеціальний фонд Державного бюджету України з зарахуванням на рахунок 0002, отримувач коштів УДКСУ в м. Івано-Франківську Івано-Франківської області, код за , банк отримувача ГУДКС України в Івано-Франківській області, код банку отримувача (МФО) 836014, код класифікації доходів бюджету 22030001, код ЄДРПОУ суду 02891693 судовий збір у розмірі 487 гривень 20 копійок.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.А. Татарінова