Справа № 2-7039/10
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«26» серпня 2010 року
Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.,
за секретаря - Кузнецової Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,
Відповідачі в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися в установленому законом порядку, згідно довідки дільниці № 3 КП ЖКС „Черьомушкі від 16.08.2010 року відповідачі за адресою: АДРЕСА_2 не проживають, їх місцеперебування невідоме. За даними позивачів відповідачі виїхали за кордон, адреса невідома. За таких обставин, враховуючи відсутність заперечень з боку позивачів, суд в порядку ст. 169 ЦПК України ухвалив слухати справу в заочному порядку.
Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі пояснень позивачів, представлених позивачами письмових доказів.
Підтвердженням виконання сторонами договору є видача покупцям екземпляру договору, другий екземпляр залишений на збереження на біржі. Оскільки сторонам виданий один екземпляр зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна спірної частини квартири, що зареєстрований в КП „ОМБТІ та РОН 31 березня 2000 року за № 86 стр. 107 кн. 337 пр. і наданий суду, квартира продавцями передана покупцям, суд вважає, що до позивачів перейшло право власності на спірну частину квартири, що додатково підтверджується відміткою КП „ОМБТІ та РОН на оригіналі договору. До укладання зазначеного договору купівлі-продажу нерухомого майна це житло належало на праві власності відповідачам, тому згідно ст. 225 ЦК УРСР відповідачі вправі були здійснювати її відчуження.
В цей момент позивачі мають намір розпорядитися належним їм майном, але нотаріально посвідчити зазначений договір, укладений на Регіональній універсальній біржі „Александр-Н, позивачі не мають можливості, оскільки відповідачі ухиляються від його нотаріального посвідчення.
Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін цілком чи частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемними є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов'язковому нотаріальному посвідченню. Судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. У зв'язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України. Інші вимоги щодо визнання договорів дійсними, в тому числі заявлені в зустрічному позові у справах про визнання договорів недійсними, не відповідають можливим способам захисту цивільних прав та інтересів. Такі позови не підлягають задоволенню.
У звязку з тим, що в судовому засіданні встановлений факт ухилення відповідачів від нотаріального посвідчення угоди і така можливість фактично втрачена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав позивачів шляхом задоволення позову.
Керуючись ст. ст. 16, 220, 334, 640 ЦК України, ст.ст. 11, 15, 60, 61, 130, 169, 174, 213, 215, 224-226 ЦПК України, СУД
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.
Рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача шляхом звернення із заявою про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Гуревський В.К.