Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" грудня 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Сингаївського О.П.,

за участі секретаря судового засідання Галіцької А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

23 жовтня 2015 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася ОСОБА_1 із вказаним позовом, де зазначила, що22 січня 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (актовий запис № 57), під час проживання в якому у них 6 жовтня 2000 року народився син ОСОБА_3.

Позивач просить розірвати спільний їх з відповідачем шлюб і сина залишити проживати з нею та зазначає, що вони мають різні характер, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що вони тривалий час як родина не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно та примирення є неможливим.

Крім того, ОСОБА_1; Н.С. просить ухвалити рішення щодо стягнення з відповідача на її користь аліментів для утриманні сина у розмірі ? частини його заробітку щомісяця до повноліття дитини, оскільки відповідач добровільно не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат тощо.

У судове засідання позивач не зявилася, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує свої позовні вимоги повністю.

Відповідач до суду не з явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що проти задоволення позову не заперечує.

За таких обставин суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Встановлено, що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб (актовий запис № 57), що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 13).

Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 6), під час проживання у шлюбі 6 жовтня 2000 року у сторін народився син ОСОБА_3.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя.

З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення.

Згідно зі ст.56 СК України, кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає вимогу щодо розірвання шлюбу обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення.

Крім того, враховуючи викладене та відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, суд також вирішує питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів для утримання неповнолітньої дітини, оскільки батьки рівною мірою зобовязані її утримувати до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.1 ст.183 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів.

Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний надавати її свойому неповнолітньому сину.

Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд вважає, що вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і є такими, що підлягають задоволенню в заявлених межах.

Крім того, враховуючи інтереси неповнолітнього сина, суд залишає його на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо нього.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір, що сплачений нею у розмірі 487,20 грн. і в дохід держави у розмірі 487,20 грн.

Керуючись ст.ст.109, 110, 112, 141, 180-183, 191 СК України та ст.ст.3, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб, що укладений між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та зареєстрований 22 січня 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції, актовий запис № 57 - розірвати.

Неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, залишити на проживання з матірю ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти для утримання неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму доходів громадян на дитину відповідного віку, починаючи з 23 жовтня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обовязки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Копію рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Суддя О. П. Сингаївський