Справа № 159/866/15-ц
Провадження № 2/159/416/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 16 березня 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Луньової Т.М.

за участі секретаря - Канашкової О.М.,

представника позивача - Ткачук А.А.,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі цивільну справу за позовом Комунального підприємства теплових мереж "Ковельтепло" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплті комунальних послуг ,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому прохає стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ПТМ "Ковельтепло" заборгованість по оплаті за комунальні послуги в розмірі 1361 грн. 01 коп.

Обгрнунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на ті бставини що відповідачі є власниками приміщення площею 35,9 м.кв. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 в м. Ковель Волинської області. Позивач надає послуги з теплопостачання квартири спільного заселення АДРЕСА_1, співвласниками приміщення загальною площею 35,9 кв.м. у якій є відповідачі. Оскільки свої зобов'язання по оплаті наданих позивачем комунальних послуг відповідачі належним чином не виконують, унаслідок чого за період з 1 січня 2014 року по січень 2015 року включно утворилась заборгованість в розмірі 1361 грн. 01 коп., позивач звернувся до суду з даним позовом.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. З урахуванням того, що відповідачі в судовому засіданні надали докази на підтвердження факту часткового погашення ними 12 березня 2015 року боргу по оплаті наданих позивачем послуг з теплозабезпечення належного відповідачам приміщення у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 в м. Ковель, прохає стягнути з відповідачів решту боргу, що виник за період з січня 2014 рокув по січень 2015 року включно, в розмірі 111,73 грн. Обгрунтовуючи вимоги позовної заяви позивач посилається на наступні обставини: комунальне підприємство теплових мереж "Ковельтепло" надає послуги з теплопостачання квартири спільного заселення АДРЕСА_1. Відповідачі у справі є співвласниками приміщення площею 35,9 кв. м. у вказаній квартирі спільного заселення, що підтверджується Витягом про державну реєстрацію прав від 12.06.2012 року №3457393. Однак, 16 серпня 2010 року між відповідачем ОСОБА_2 та ПТМ "Ковельтепло" було укладено договір №2/1137 щодо теплопостачання квартири АДРЕСА_1, згідно якого площа приміщення, належного відповідачеві на праві спільної сумісної власності у вказаній квартирі спільного заселення становила 31,9 кв.м. Виявивши невідповідність даним щодо опалювальної площі у належному відповідачам приміщенні у квартирі спільного заселення, позивач скерував відповідачам для переукладення Договір про надання послуг з централізованого опалення із змінами щодо розміру опалювальної площі, вказавши вказану площу згідно даних державної реєстрації 35,9 кв.м. 25 лютого 2014 року позивачем було отримано відповідь, у якій відповідачі категорично заперечили проти переукладення договору. Відтак, з січня 2014 року нарахування за послуги з централізованого опалення приміщення у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 в м. Ковель Волинської області, належного відповідачам, провадиться виходячи з площі 35,9 м.кв.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні позову не визнали і заперечили проти його задоволення. Заперечуючи проти позову відповідачі посилються на наступні обставини: рішенням Ковельського міського суду від 12.10.1992 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну умов договору найму житлового приміщення, у користування ОСОБА_4 було виділено в квартирі АДРЕСА_2 кімнату площею 8,6 кв.м., а відповідачам у даній справі - кімнати площею 11,4 кв.м. та 13,5 кв.м. Місця загального користування залишались у спільному користуванні користувачів житла. На сімю відповідача ОСОБА_2 було відкрито окремий особовий рахунок, за яким оплата послуг з централізованого опалення квартири провадилась виходячи з площі 31,9 м.кв. Під час приватизації квартири у 2000 році, було враховано вказане судове рішення. ОСОБА_4 та відповідачами було приватизовано кімнати у квартирі спільного заселення, місця загального користування залишились у спільному користуванні власників житла. 16 серпня 2010 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №2/1137 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, згідно якого опалювальна площа у належному відповідачам приміщенні у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 в м. Ковель становить 31,9 кв.м. З початку 2014 року позивач в односторонньому порядку змінив істотну умову вказаного договору, а саме опалювальну площу приміщення, належного відповідачам з 31,9 м. кв. на 35,9 м.кв. Згоди на внесення змін до договороу відповідач не давав. Відтак, відповідно до ч.2 ст. 652 ЦК України, укладений між відповідачем ОСОБА_2 та позивачем договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води міг бути розірваний чи змінений лише за згодою відповідачів. Оскільки відповідачі виконують свої зобов'язання за договором №2/1137 від 16 серпня 2010 року, вимоги позовної заяви вважають безпідставними.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідачі визнали ту обставину, що комунальне підприємство теплових мереж "Ковельтепло" надає послуги з теплопостачання квартири спільного заселення АДРЕСА_1 співвласниками приміщень у якій є відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також ОСОБА_5 і ОСОБА_6

Відповідно до п.1 ч.1, п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", п.п.29, 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв діалогового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що відповідачам ОСОБА_2, ОСОБА_3, а також їх дітям ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності належить приміщення (кімнати) загальною площею 35,9 кв. м., житловою площею 24,6 м.кв. у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1

Одноосібним власником іншого приміщення у вказаній квартирі спільного заселення загальною площею 12,1 м.кв., житловою площею 8,6 м.кв. є ОСОБА_7.

Вказана обставина обєктивно доводиться Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна і.н. 34364071 від 02.03.2016 року.(а.с.43-45).

За змістом ч.2 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення (споживачем таких послуг) є саме власник жилого приміщення.

З наданого позивачем розрахункового листа вбачається, що станом на 01 лютого 2015 року відповідачі заборгували ПТМ "Ковельтепло" за надані їм послуги з централізованого опалення 1361,01 грн. (а.с.11).

Даний розрахунок ґрунтується на чинних тарифах на послуги з теплопостачання (а.с.5-8), а також на вказаній у свідоцтві про право власності на житло від 15 грудня 2000 року, Витягу про державну реєстрацію прав №34457393 від 12.06.2012 року, виданому КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації", (опалюваній) площі приміщення у квартирі спільного заселення - 35,9 м.кв. (а.с.25,26).

Заперечуючи проти позову відповідачі посилаються на ту обставину, що рішенням Ковельського міського суду від 12.10.1992 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зміну умов договору найму житлового приміщення, у користування ОСОБА_4 було виділено в квартирі АДРЕСА_2 кімнату площею 8,6 кв.м., а відповідачам у даній справі - кімнати площею 11,4 кв.м. та 13,5 кв.м. Місця загального користування залишались у спільному користуванні користувачів житла. Згідно вказаного рішення, відповідачі оплачували комунальні послуги з теплопостачання квартири з розрахунку площі, що перебувала у їх користуванні - 31,9 м.кв. Вказують також на ту обставину, що після приватизації приміщення (кімнат) у квартирі спільного заселення, органом приватизації загальна площа приміщення, належного відповідачам у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 була визначена 35,9 кв. м., загальна площа іншого приміщення (кімнат) у вказаній квартирі спільного заселення була визначена 12,1 м.кв. Разом з тим, в спільному користуванні власників приміщень у квартирі спільного заселення залишались і залишаються кухня, ванна, вбиральня та коридор. Виходячи з того, що в спільному користуванні власників приміщень у квартирі спільного заселення залишались і залишаються приміщення загального користування, вважають, що комунальні послуги з теплопостачання повинні сплачуватися відповідачами виходячи з площі кімнат, що перебувають у їх власності та половини площі місць загального користування.

Однак, доводи відповідачів про те, що плата за опалення безпідставно нарахована виходячи із опалюваної площі належного їм приміщення (кімнат) у квартирі спільного заселення - 35,9 кв.м., тоді як місця загального користування у вказаній квартирі перебувають у спільному користуванні власників усіх приміщень у вказаній квартирі, не заслуговують на увагу виходячи із наступного.

Як уже було зазначено вище, загальна, а отже - опалювана, площа належного відповідачам на праві спільної сумісноїх власності приміщення у квартирі спільного заселення, згідно Інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна і.н. 34364071 від 02.03.2016 року, становить 35,9 кв.м. і саме з розрахунку на дану площу позивачем нараховується щомісячна плата за централізоване теплопостачання. Перебування у користуванні інших осіб частини вказаного приміщення, не звільняє відповідачів, як власників приміщення, від оплати житлово-комунальних послуг з централізованого опалення вказаного приміщення.

Зокрема, за змістом ч.2 ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення (споживачем таких послуг) є саме власник жилого приміщення, а згідно п.2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, опалювана площа (об'єм) квартири (будинку садибного типу) є загальна площа (об'єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Безпідставними є доводи відповідача і в тій частині, що позивачем неправомірно в односторонньому порядку, без згоди відповідача, було змінено істотну умову договору №2/1137 вн про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води від 16 серпня 2010 року, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, а саме опалювальну площу приміщення, яка була зазначена у договорі 31.9 м.кв. позивачем було змінено на 35,9 м.кв. ,

Згідно частини 7 ст. 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб'єктом господарювання, є договором приєднання.

Судом встановлено, і визнається відповідачами, що у січні 2014 року позивачсем на адресу відповідача ОСОБА_2 було скеровано два примірники договору №2-1137 про надання послуг з централізованого опалення для подальшого формлення (а.с. 23-24), однак відповідач відмовився від підписання вказаного договору.

Оскільки відповідачем не спростовано тієї обставини, що належна відповідачам площа приміщення у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 становить 35,9 кв. м., нарахування позивачем щомісячної плати за централізоване теплопостачання з розрахунку вказаної площі є обгрунтвоаним і підставним.

Згігдно п.5.1 Договору про надання послуг з централізованого опалення позивач має право, у разі утворення заборгованості з оплати за надані послуги, зарахувати поточну проплату на погашення попередніх боргів починаючи з першого місяця, за котрий була проведена своєчасна оплата.

Під час перебування даної справи у провадженні суду відповідачами 12 березня 2015 року було частково сплачено борг по оплаті наданих позивачем послуг з теплозабезпечення належного відповідачам приміщення у квартирі спільного заселення АДРЕСА_1 в м. Ковель, що виник за період з січня 2014 рокув по січень 2015 року включно. Відтак стягненню з відповідачів підлягає решта суми боргу в розмірі 111,73 грн.

У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненю з відповідачів на користь позивача сума оплаченого позивачем судового збору при подачі до суду судового наказу та позовної заяви в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с.1,9).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10 , 60, 212, 213, 214, 215,218 ЦПК України, ст.526 ЦК України, ст.ст.16,19,20,26 Закону України Про житлово-комунальні послуги, суд -

в и р і ш и в :

Позов Комунального підприємства теплових мереж "Ковельтепло" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу по оплті комунальних послуг задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь комунального підприємства теплових мереж "Ковельтепло"( р.р.88 Ощадбанк №6303, м. Ковель, МФО 303398 код 30514446) 111 грн. 73 коп. ( сто одиндацять грн.. 73 коп.) боргу по оплаті комунальних послуг.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судові витрати у справі по 121 грн. 80 коп. (сто двадцять одна грн. 80 коп.) з кожного.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення - протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча: Т.М.Луньова