Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого

спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі

суддів: Гончара В.П.,

Остапчука Д.О.,

Савченко В.О., -

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_4 додаткові витрати на неповнолітню дитину у розмірі 500 грн щомісячно.

В обґрунтування вимог позивач зазначала, що з 26 серпня 2006 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_5.

Сторони проживають окремо та відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який проживає разом з позивачем.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 08 грудня 2014 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини усіх його видів заробітку (доход), починаючи з 25 листопада 2014 року до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач посилалась на те, що ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку у дитячому поліклінічному відділені вузлової лікарні ст. Слов'янськ із діагнозом синдром Дауна та є інвалідом з дитинства. У зв'язку з хворобою неповнолітній син потребує лікування у лікаря невролога двічі на рік та санаторно-курортного лікування у психоневрологічному санаторії курсом лікування до 40 діб. Витрати на санаторно-курортне лікування дитини на рік складають 12 221 грн, тому вважала, що відповідач повинен сплачувати половину їх вартості, що становить 6 110 грн 50 коп. на рік та 500 грн на місяць.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з 18 грудня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття - до ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

ухвалила:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.П. Гончар

Д.О. Остапчук

В.О. Савченко