АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И [1]

19 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів - Ящук Т.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року,

встановила:

у лютому 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 7 171 280 грн. 44 коп., посилаючись на те, що 23 квітня 2007 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, умови якого відповідач належним чином не виконує.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача заборгованість зх. а кредитним договором в розмірі 7 171 280 грн. 44 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказував, що між ним та відповідачем 23.04.2007 р. було укладено кредитний договір строком дії до 22.04.2022 р. за умовами якого відповідачу було видано кредит в сумі 232 000 дол. США. 09.06.2009 р. між ним було укладено Додаткову угоду №1 за умовами якої було збільшено суму кредиту до 248 613 000 дол. США. Оскільки відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та не сплачував тіло кредиту і проценти за користування коштами, позивач просить достроково стягнути з відповідача всю суму заборгованості - 222 782 дол. США, заборгованість по процентам - 172 327, 87 дол. США, пеню за несвоєчасну сплату кредиту та пеню за несвоєчасну сплату процентів, а всього - 7 171 280 грн. 44 коп.

Рішенням Солом'янського районного суду м.Києва від 22 вересня 2015 р. позов було задоволено.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримав за договором у позивача кредит в сумі 248 613,90 дол. США та взяв на себе зобов'язання виплачувати відповідно до графіку тіло кредиту та проценти за користування коштами. Оскільки відповідач не дотримувався взятих на себе зобов'язань, позивач 25.11.2010 р. направив йому вимогу про дострокове погашення всієї суми заборгованості. Після отримання вимоги відповідач лише частково сплачував кошти - останній раз 21.02.2012 р., а тому суд першої інстанції вважав, що позивачем не пропущено строк позовної давності.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст. 258, 256, 264, 267, 526, 1050, 1054 ЦК України.

Доводи, викладені представником відповідача в апеляційній скарзі про те, що розрахунок складено позивачем невірно, є безпідставними, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції представником позивача було надано як детальний розрахунок щомісячного платежу на погашення кредиту та процентів, так і розрахунок сплачених відповідачем сум (а/с 6-15). Крім того, представником позивача було надано Виписку з особового рахунку відповідача (а/с 56-60).

Також судом першої інстанції було дано належну правову оцінку доводам представника відповідача щодо пропуску позивачем строку позовної давності. Як видно з наявного в справі розрахунку, останній платіж на погашення заборгованості відповідачем було здійснено 21.02.2012 р., а тому відсутні підстави вважати, що позивач при зверненні до суду пропустив строк позовної давності. Наведені в апеляційній скарзі правові позиції не спростовують вказаного висновку, оскільки позивач направив вимогу про дострокове стягнення всієї суми кредиту 25.11.2010 р., після чого відповідач частково сплачував кошти, що свідчить про визнання ним свого боргу відповідно до ст. 264 ЦК України.

Розрахунок розміру пені було здійснено позивачем відповідно до п. 4.2 Договору кредиту, яким встановлено, що у разі прострочення позичальником строків сплати процентів, а також строків прострочення повернення кредиту, визначених пунктами цього договору, пеня сплачується в розмірі подвійної облікової НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, що діє в цей період. Розрахунок суми заборгованості було визначено позивачем та стягнуто судом в національній валюті України.

Таким чином судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилити, а рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 760/3133/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/14278/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.