Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Микуляк П.П.

при секретарі Остич Л.В.

за участю позивача за первісною позовною заявою (відповідача за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1

відповідачки за первісною позовною заявою (позивачки за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, матеріали цивільної справи за первісною позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - без самостійних вимог на предмет спору орган опіки і піклування виконкому Ужгородської міської ради, про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду з зазначеною позовною заявою мотивуючи її тим, що 07.05.2009 року між ним та ОСОБА_2 був укладений шлюб. За час шлюбу у них народилось двоє дітей: донька ОСОБА_2 Теона, ІНФОРМАЦІЯ_1, та донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на даний час за домовленістю проживають разом з матірю. Спільне шлюбне життя між ним та відповідачкою не склалось, між ними постійно виникають сварки та суперечки, які зумовлені тим, що кожен із них має погляди на життя, як в аспекті сімейного так і в іншому, що безпосередньо повязані з їх спільним проживанням. Шлюбні відносини між ними фактичного припинились, з серпня 2015 року вони проживають окремо та не підтримують жодних відносин, які б вказували на наявність шлюбу. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу, на думку позивачки, є неможливим.

В процесі розгляду справи відповідачка ОСОБА_2 подала до суду зустрічну позовну заяву до відповідача ОСОБА_1 про визначенням місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що з 07.05.2009 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, у даному шлюбі у них народились дві доньки Теана, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 З серпня 2015 року шлюбні відносини між нею та відповідачем ОСОБА_1 припинено, вони проживають окремо, діти залишили проживати разом з нею. Відповідач добровільну матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, участі в їх вихованні не приймає. На момент звернення відповідача до суду з позовом про розірвання шлюбу між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання доньок, а тому вона змушена з даного приводу звернутись до суду з відповідною позовною заявою. Оскільки відповідач ОСОБА_1 не має постійного місця роботи та джерела доходу, позивачка просить визначити розмірі аліментів у твердій грошовій сумі.

Ухвалою суду від 01.12.2015 року у відповідності до ст.123 ЦПК України зазначені позовні заяви прийняті до спільного розгляду та обєднані в одне провадження.

В судовому засіданні позивач за первісною позовною заявою (відповідач за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив суд шлюб укладений між ним та ОСОБА_2 розірвати. Проти задоволення зустрічної позовної заяви про визначення місця проживання дітей разом з матірю ОСОБА_4 та стягнення з нього аліментів на утриманні дітей не заперечив.

Відповідачка за первісною позовною заявою (позивачка за зустрічною позовною заявою) ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала та не заперечила проти розірвання шлюбу з останнім.

Позовні вимоги зустрічної позовної заяви підтримала, просила суд їх задовольнити, визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з нею, стягнути з відповідача ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання їх малолітніх дітей Теони, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розміні 1500 грн., щомісячно, на кожну дитину, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття.

Представник третьої особи без самостійних вимог за зустрічною позовною заявою органу опіки та піклування виконкому Ужгородської міської ради в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд приходить до наступних висновків:

Як вбачається з матеріалів справи, 7 травня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Покрова) ОСОБА_6 було укладено шлюб, який реєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів відповідний зроблено актовий запис за №156.

У шлюбі у подружжя народилось двоє дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження серії 1-ФМ №179922 від 23.11.2010 року та серії 1-ФМ №143233 від 08.07.2009 року.

В судовому засіданні встановлено, що подружнє життя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалось, шлюбних відносин вони не підтримують, проживають окремо. Сторони вважають, що їх подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим.

Зясувавши фактичні обставини справи, дійсні причини позову, суд, у відповідності до ст.112 СК України, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересах їх дітей, що має істотне значення, а тому згідно вимог ч.3 ст.105 СК України шлюб слід розірвати.

Частиною 2 статті 114 СК України визначено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ч.1 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Вирішуючи питання щодо місця проживання малолітніх дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд приймає до уваги вік дітей, які потребують материнського догляду, ставлення кожного з батьків до виконання своїх батьківських обовязків, враховує, що діти привязані один до одного, створюючи одну сім'ю, розєднання якої для них повинно бути найменш болючим, та приходить до висновку, що місце проживання малолітніх дітей слід визначити за місцем проживання матері. Це відповідає принципу 6 Декларації про права дитини від 20 листопада 1959 р., згідно якого малолітня дитина не повинна крім випадків, коли є виключні обставини, бути розлученою з матір'ю.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При призначенні аліментів, відповідно до ст.182 СК України та розяснень, що містяться в п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. №3 суд враховує: стан здоровя та матеріальне становища дитини; стан здоровя та матеріальне становища платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України.

Позивачкою за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 ставиться питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітніх дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 не має постійного місця роботи та джерела доходу, його заробітки є нерегулярними та мінливими. Доходи, які отримує позивачка ОСОБА_2 є недостатніми для повноцінного забезпечення матеріального становища дітей, їх духовного та фізичного розвитку.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що обовязок утримання дітей до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_1 слід стягнути на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви 01.12.2015 р. і до досягнення дітьми повноліття.

У відповідності до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмір 487,20 грн.

Керуючись ст.ст. 105, 112, -115, 180, 182, 184 СК України, ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 212,-215, 218, 294, 367 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Первісну позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітніх дітей та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, укладений 7 травня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Покрова) ОСОБА_6, який реєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції Закарпатської області, про що в книзі реєстрації шлюбів відповідний зроблено актовий запис за №156, - розірвати.

Визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, - разом з матірю ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання їх малолітніх дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн., на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 1 грудня 2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Микуляк П.П.