ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/259/15-ц
провадження № 2/753/1928/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"10" березня 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва в складі судді Вовка Є.І., при секретарі Яковюк Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ВАТ НАСК "Оранта" та ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути на користь ОСОБА_2 з ВАТ НАСК "Оранта" суму страхового відшкодування - 9755,18 грн. та з ОСОБА_3 510 грн. - франшизу, а також судовий збір.

В обґрунтування заявлених вимог позивач, зокрема, зазначив, що 30.12.2013 року в м. Києві відбулася ДТП з вини відповідача ОСОБА_3 (відповідальність перед третіми особами якого, як власника вказаного транспортного засобу була застрахована ВАТ НАСК "Оранта"), який керуючи автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем марки "ЗАЗ" з номерним знаком НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_2

Крім того, внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2, був пошкоджений, у зв"язку з чим позивачу було заподіяно майнову шкоду на суму 9755,18 грн., а також на суму франшизи - 510 грн.

Позивач підтримав доводи та обґрунтування наведені у позовній заяві. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ВАТ НАСК "Оранта" заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність, оскільки вказаний автомобіль марки "ЗАЗ" з номерним знаком НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_4, а ОСОБА_2 керував ним за довіреністю.

Відповідно до положень ст.60 ЦПК України: кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу; докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі; доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ст.61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Дослідивши та проаналізувавши наведені дані, письмові заперечення проти позову з додатками, всі інші матеріали справи, в тому числі, копії: листів ВАТ НАСК "Оранта"; постанови Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 березня 2014 року; довіреності від 31 жовтня 2013 року, всі інші матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Постановою Пирятинського районного суду Полтавської області від 24 березня 2014 року щодо притягнення відповідача ОСОБА_3 до відповідальності за ст.124 КУпАП, зокрема встановлено, що 30.12.2013 року в м. Києві відбулася ДТП з вини ОСОБА_3, який керуючи автомобілем з номерним знаком НОМЕР_1, скоїв зіткнення з автомобілем марки "ЗАЗ" з номерним знаком НОМЕР_2 (а.с.6).

При цьому, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 (в тому числі станом на 30.12.2013 року) була застрахована в ВАТ НАСК "Оранта" за договором обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 21.06.2013 року (а.с.20).

Крім того, внаслідок вказаної ДТП автомобіль з номерним знаком НОМЕР_2, був пошкоджений (а.с.7).

В наданій копії довіреності від 31 жовтня 2013 року зазначено, що автомобіль марки "ЗАЗ" з номерним знаком НОМЕР_2 належить на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_3 ОСОБА_4, та вбачається, що ОСОБА_2 керував вказаним автомобілем за довіреністю.

Згідно з положеннями п.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до положень пунктів 1, 2, 5 ст.1187 ЦК України: джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до положень п.п.1 пункту 1 ст.1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч.3 ст.1 Закону України "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу;

Проте, всупереч положенням ст.60 ЦПК України ОСОБА_2 не надано об"єктивних, належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що вказаний автомобіль марки "ЗАЗ" з номерним знаком НОМЕР_2, є майном саме ОСОБА_2

При цьому, позивачем не враховано, що відповідно до вимог ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити як у безпідставних та недоведених.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України належить судові витрати по справі віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 214, 215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

Судові витрати у виді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. зарахувати в доход держави.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання відповідачем його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: