УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого суддів: Дьоміної О.О., Демяносова М.В., Коротуна В.М., Іваненко Ю.Г., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Бердянської міської ради, ОСОБА_7, Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Дмитренко М.Р., третя особа - ОСОБА_9, про визнання незаконними та скасування рішень Бердянської міської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності, скасування рішення про його державну реєстрацію, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про його державну реєстрацію, за касаційною скаргою представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він є власником земельної ділянки площею 0,0042 га, призначеної для будівництва та обслуговування гаража, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. На зазначеній земельній ділянці розташований належний йому на праві власності гараж.

У 2010 році навпроти в'їзду до гаража (у дворі житлових будинків АДРЕСА_2) ОСОБА_9 самовільно, без дозвільних документів, побудував на земельній ділянці, що належить Бердянській міській раді, капітальний гараж.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2012 року ОСОБА_9 зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0035 га, що розташована у дворі жилого будинку АДРЕСА_1, шляхом знесення самовільно збудованого гаража, та повернути земельну ділянку за належністю Бердянській міській раді.

Капітальний гараж, побудований ОСОБА_9, через наявний розмір та спосіб розташування закриває проїзд до належного йому гаража та таким чином перешкоджає можливості його експлуатації.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 червня 2013 року позов ОСОБА_6 задоволено, зокрема, усунено йому перешкоди в користуванні гаражем, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_9 знести самочинний гараж за адресою: АДРЕСА_1.

На сьогоднішній день вказані рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2012 року та від 13 червня 2013 року ОСОБА_9 добровільно не виконані, самочинно збудований гараж, що розташований у дворі житлових будинків АДРЕСА_2, ним не знесений, земельна ділянка Бердянській міській раді також не повернена. Виконання зазначених рішень передано на виконання до виконавчої служби Бердянського міськрайонного управління юстиції.

Рішенням сесії Бердянської міської ради ОСОБА_9 передано у власність шляхом приватизації вищезазначену земельну ділянку площею 0,0035 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, для будівництва вже збудованого самочинного гаража.

Рішенням вісімнадцятої сесії Бердянської міської ради VI скликання від 29 грудня 2011 року № 34 «Про продовження терміну розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок», прийнятим ще під час розгляду Бердянським міськрайонним судом Запорізької області вищевказаних позовних заяв, ОСОБА_9 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Незважаючи на те що на схемі генплану не було відображено гараж, який вже побудовано та є самочинним, а також те, що ОСОБА_9 не має пільг, рішенням сесії Бердянської міської ради Запорізької області останньому незаконно було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, а тому позивач вважає, що п. 4.7 рішення вісімнадцятої сесії Бердянської міської ради VI скликання від 29 грудня 2011 року № 34 «Про продовження терміну розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, щодо відведення земельних ділянок та передачу в оренду земельних ділянок» є таким, що підлягає скасуванню.

Комісією з розгляду питань, пов'язаних з погодженням документації із землеустрою, було відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 для будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_2 у зв'язку з невідповідністю проекту землеустрою вимогам чинного законодавства.

Проте п. 8.1 рішення сорок другої сесії VI скликання Бердянської міської ради Запорізької області від 12 грудня 2013 року № 31 «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_9 в межах норм безоплатної приватизації земельну ділянку площею 0,0035 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Вважає, що п. 8.1 вказаного вище рішення є таким, що не відповідає вимогам закону та порушує його права, а тому є таким, що підлягає скасуванню у зв'язку з тим, що порушено Закон України «Про державний земельний кадастр», оскільки в кадастровому плані земельної ділянки, що виділялася відповідачу, не зазначено контури будівлі і споруди, яка на ній розташована, а саме: капітальний гараж, отже, він складений з порушенням вимог чинного законодавства.

Також вважає, що у проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність відповідача для будівництва індивідуального гаража відсутні копії правовстановлюючих документів на гараж, наявність яких є обов'язковою за наявності таких об'єктів.

Крім того, ОСОБА_9 не має пільг для отримання у власність земельної ділянки для будівництва індивідуального гаража, оскільки є лише пенсіонером за віком.

21 липня 2014 року позивачу стало відомо, що 05 квітня 2014 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 було укладено договір дарування земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Дмитренко М.Р., зареєстрований в реєстрі за № 496.

05 квітня 2014 року приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ДмитренкоМ.Р. було зареєстровано право власності на зазначену земельну ділянку за ОСОБА_7 за реєстраційним № 04 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 05 квітня 2014 року № 12204808.

У зв'язку з тим що сторони уклали угоду на підставі оспорюваних документів, є підстави для визнання її недійсною.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано п. 4.7 рішенням 18 сесії Бердянської міської ради 6 скликання від 29 грудня 2011 року № 34 «Про продовження терміну розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» і п. 8.1 рішення 42 сесії 6 скликання Бердянської міської ради Запорізької області від 12 грудня 2013 року «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам».

Визнано недійсним свідоцтво про право власності, видане на ім'я ОСОБА_9 24 грудня 2013 року реєстратором Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції, та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Бердянського міськрайонного управління юстиції про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 9467749 від 24 грудня 2013 року.

Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1, укладений між ОСОБА_9 і ОСОБА_7 05 квітня 2014 року і посвідчений приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Дмитренко М.Р. реєстр № 496, і скасовано рішення приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Дмитренко М.Р. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 12204808 від 05 квітня 2014 року.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_9 - ОСОБА_10 - просить скасувати судові рішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що позивач є власником земельної ділянки площею 0,0042 га, призначеної для будівництва та обслуговування гаража, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 від 12 липня 2005 року. На зазначеній земельній ділянці розташоване належне йому на праві власності нерухоме майно, а саме: гараж, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 18 липня 2012 року.

Рішенням 18 сесії Бердянської міської ради VІ скликання від 29 грудня 2011 року № 34 «Про продовження терміну розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок» ОСОБА_9 було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0035 га у дворі жилого будинку АДРЕСА_2 для будівництва індивідуального гаража.

Пунктом 8.1 рішення сорок другої сесії VІ скликання Бердянської міської ради Запорізької області від 12 грудня 2013 року № 31 «Про передачу у власність та в оренду земельних ділянок громадянам» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_9, в межах норм безоплатної приватизації, земельну ділянку площею 0,0035 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 24 вересня 2012 року, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач ОСОБА_9 збудував у дворі АДРЕСА_1 капітальний гараж на земельній ділянці, яка не була йому надана у власність або користування. Будівництво проведено самовільно, без отримання належних дозволів на виконання будівельних робіт та без узгодження проекту.

Відповідно до висновку проведеної у справі будівельно-технічної експертизи від 27 березня 2012 року № 154/151 самовільно збудований гараж не відповідає нормам ДБН 360-92.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 13 червня 2013 року, яке набрало законної сили, усунуто ОСОБА_6 перешкоди в користуванні гаражем, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зобов'язання ОСОБА_9 знести самочинний гараж за адресою: АДРЕСА_1.

29 жовтня 2013 року головним державним виконавцем ВДВС Бердянського МУЮ винесена постанова про відкриття виконавчого провадження і ОСОБА_9 запропоновано самостійно виконати рішення суду у термін до 05 листопада 2013 року.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дозвіл на розроблення проекту землеустрою рішенням сесії міської ради надано незаконно, оскільки ОСОБА_9 не має пільг, на схемі генплану не було відображено самочинно побудований гараж. При прийнятті рішення про передачу у безоплатну у власність ОСОБА_9 земельної ділянки не прийнято до уваги відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_9 для будівництва індивідуального гаража. Оскільки право власності на вказану земельну ділянку ОСОБА_9 набуто з порушенням закону, він не мав права її відчужувати ОСОБА_7

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані, а доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, що призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_9 - ОСОБА_10 -відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий0Головуючий0 Головуючий О.О. Дьоміна
Судді: М.В. Демяносов Ю.Г. Іваненко В.М. Коротун О.В. Ступак