Номер провадження: 22-ц/785/8834/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Плавич Н.Д.

при секретарі Решетник М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року про надання дозволу на примусове проникнення до квартири у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

17.03.2014 року, державний виконавець першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі-ВДВС) звернувся із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 для проведення виконавчих дій з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2014 року подання задоволено і надано дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_2 для проведення виконавчих дій з метою перевірки майнового стану боржника ОСОБА_2 (а.с.20).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу від 20.03.2014 року скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні подання, посилаючись на незаконність ухвали і відсутність підстав для надання дозволу на примусове проникнення до житла.

Представник ОСОБА_2 скаргу підтримала; представник ВДВС скаргу не визнав. Представник Банка у засідання колегії суддів не з'явився.

Ухвала суду першої інстанцїі підлягає залишенню без змін на підставі ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України.

Згідно зі ст. 312 ч.1 п.1 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційни суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо ухвалу постановлено із дотриманням вимог закону.

Суд, задовольняючи подання виходив з того, що державний виконавець позбавлений можливості увійти до квартири боржника з метою перевірки його майнового стану й проведення подальших дій, пов'язаних зі зверненням стягнення на майно боржника (а.с.20).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

За змістом ст. 376 ч. ч.1,2 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника при виконанні рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця, при цьому, суд негайно розглядає це питання, без виклику чи повідомлення сторін та інших зацікавлених осіб, за участю державного виконавця.

Встановлено, що 19.03.2014 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2на користь Банка заборгованості у сумі 414 767,82 гривень (а.с.67).

З серпня 2013 року по березень 2013 року державний виконавцеь ВДВС здійснював необхідні дії спрямовані на виконання рішення суду про стягнення з боржника на користь Банка заборгованості, однак рішення суду боржником не було виконано (а.с.5,8-12,14,16).

У січні і лютому 2014 року, з метою перевірки майнового стану боржника, державний виконавець здійснив вихід за місцезнаходженням нерухомого майна боржника /є предметом іпотеки у забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2перед Банком/, проте перевірку здійснити не вдалося через відсутність боржника (а.с.3,4,11).

Оскільки боржник у квартирі АДРЕСА_1 не проживає, з березня 2013 року не здійснив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості перед Банком, державний виконавець позбавлений можливості увійти до спірного жилого приміщення для перевірки майнового стану боржника, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про задоволення подання.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про те, що: він не проживає у спірній квартирі; виконавець на зазначив які саме дії він буде проводити у квартирі; після відвідування квартири з неї викрадено майно; суд не мав права негайно, без належного сповіщення боржника, розглядати подання не заслуговують на увагу.

Боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, а також надавати державному виконавцю достовірні відомості про свої доходи та майно (ст. 12 ч. 6 Закону України Про виконавче провадження).

Непроживання позивача у належній йому на праві власності квартирі, а також звернення ОСОБА_2 до прокурора м. Одеси з приводу крадіжки майна з його квартири, у даному випадку, не є підставою для відмови у задоволенні подання ВДВС про надання дозволу на примусове проникнення до квартири.

У процесі примусового виконання рішення суду, за наявності мотивованого рішення, державний виконавець вправі входити до житлових приміщень боржника, у яких знаходиться його майно або належні йому кошти, проводити в них огляд, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржнику майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення (ст. 11 ч.2 п. 15 Закону України Про виконавче провадження).

Суд негайно розглядає подання без виклику чи повідомлення сторін та інших зацікавлених осіб /ст. 376 ч.2 ЦПК України/.

Приймаючи до уваги, що ухвала суду відповідає вимогам закону, колегія суддів відхиляє апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 20 березня 2015 року про надання дозволу на примусове проникнення до квартири залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошенняі оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

ОСОБА_4

ОСОБА_5