Справа № 548/2158/14-ц
Провадження № 2/548/49/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.03.2015 р. м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - Коновод О.В.,

за участю секретаря - Вовк М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах малолітньої особи: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою, -

ВСТАНОВИВ :

19.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 в інтересах малолітньої особи : ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою.

В обґрунтування позову зазначив, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1. По АДРЕСА_2 розташований його приватний магазин «ІНФОРМАЦІЯ_3».

17 листопада 2014 року близько 13 год. 30 хв. малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи біля магазину позивача, розташованого в центральному парку м. Хорол, із хуліганських спонукань закидали його автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 камінням. Малолітні особи були затримані ОСОБА_1 особисто на місці пригоди.

Відповідно до висновку про результати розгляду повідомлення позивача про вказане правопорушення від 25 листопада 2014 року такий факт знайшов своє підтвердження. Після проведення попереднього огляду пошкодженого автомобіля вартість ремонтно-відновлювальних робіт склала 9 508 грн.

20 листопада 2014 року батьки малолітнього ОСОБА_5 добровільно відшкодували половину завданих позивачу збитків в сумі 4 904 грн. про свідчить копія його розписки.

Батьки малолітнього ОСОБА_4 відмовилися добровільно відшкодувати матеріальну шкоду, завдану їхнім сином.

Тому ОСОБА_1 був змушений звернутися до ПП ОСОБА_6, експерта ТОВ УЕЦ «Експерт-СервісАвто» із замовленням про фактичну оцінку завданих йому збитків в результаті пошкодження його автомобіля для подальшого звернення до суду з цивільним позовом. Відповідно до висновку оцінювача вартість матеріального збитку, завданого позивачу, як власнику автомобіля «Опель Віваро» державний номер НОМЕР_1, в результаті його пошкодження, складає 9367 грн. 88 коп.

Окрім того, ОСОБА_1 поніс інші матеріальні витрати, а саме: за проведення оцінки розміру матеріальних збитків він сплатив 600 грн.; за придбання дизпалива для поїздки в м. Лубни для проведення оцінки та отримання висновку сплатив 316 грн. 62 коп.; за направлення телеграми відповідачам сплатив 78 грн. 98 коп.

З розрахунку зведеного кошторису вбачається, що відповідачами ОСОБА_1 нанесено матеріальну шкоду в розмірі 5 459 грн. 48 коп. (9 367.88 - 4 904 = 4 463.88 + 600 + 316.62 + 78.98 = 5 459.48).

Окрім зазначеної матеріальної шкоди, ОСОБА_1 відповідачами спричинена також і моральна шкода, яка виразилась у моральних стражданнях, викликаних пошкодженням практично нового автомобіля, порушенням роботи його магазину внаслідок неможливості виїхати ним за придбанням товару, незапланованими витратами робочого часу, коштів та небажанням відповідачів добровільно відшкодувати завдані позивачу прямі матеріальні збитки. На думку ОСОБА_1 з відповідачів підлягають стягненню матеріальні збитки в розмірі 6 000 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просив їх задовольнити.

Відповідачі та їх представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову посилаючись на те, що рівень завданих автомобілю позивача пошкоджень не був зафіксований у встановленому законом порядку одразу ж після вчинення малолітніми хуліганських дій, а також на те, що дії їх малолітнього сина не є наслідком несумлінного здійснення, або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за ним.

Свідок ОСОБА_7 допитана в судовому засіданні пояснила, що 17-18 листопада 2014 року вона проходила в парку м.Хорол та помітила двох хлопчиків які кидали десь по пів цеглини по автомобілю Опель «фургон». Підійшовши до них вона зробила зауваження. Малолітній ОСОБА_5 припинив кидати та відійшов в сторону, а малолітній ОСОБА_4 продовжував кидати уламки цеглини в автомобіль /не менше двох разів/.

Потім зайшла до приміщення магазину та запитала, хто власник автомобіля. ОСОБА_1 одразу вийшов із магазину, малолітні були поряд з автомобілем. ОСОБА_1 відійшов із дітьми до автомобіля. ОСОБА_7 залишила номер телефону позивачу та пішла додому.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У ч.2 цієї статті зазначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

На підставі вимог ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.3 ст. 60 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у їх прийнятті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1178 ЦК Украйни шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода завдана фізичній особі відшкодовується винною особою, яка її завдала, за наявності її вини.

За загальними правилами цивільна відповідальність за завдану майнову і моральну шкоду настає за наявності чотирьох складових неправомірних дій, заподіювача шкоди, негативного наслідку таких дій (шкоди), причинного зв`язку між діями заподіювача шкоди та завданою шкодою, а також вини особи, яка завдала шкоду.

П.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди міститься роз`яснення, що заподіяна моральна шкода відшкодовується тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправними діями бездіяльністю інших осіб.

Згідно Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 4 зі змінами «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, в позові має бути зазначено в чому полягає шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю їй заподіяно, і з яких міркувань виходить позивач вказуючи суму такої шкоди, наявність причинного зв»язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Судом встановлено, що 17 листопада 2014 року близько 13 год. 30 хв. малолітні ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи біля магазину позивача, розташованого в центральному парку м. Хорол, із хуліганських спонукань закидали його автомобіль «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 камінням. Малолітні особи були затримані ОСОБА_1 особисто на місці пригоди.

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4, власником автомобіля ОПЕЛЬ ВІВАРО, днз. НОМЕР_1 є ОСОБА_1 /а.с.33/.

Згідно висновку від 25.11.2014 року про результати розгляду повідомлення гр. ОСОБА_1, підтверджено факт пошкодження автомобіля Опель Віваро, малолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 /а.с.10/

На підставі клопотання позивача, ухвалою суду позов в частині стягнення матеріальної і моральної шкоди з ОСОБА_2 було залишено без розгляду, оскільки відповідач не є біологічним батьком малолітнього ОСОБА_4, що підтверджується копією актового запису про народження №2 /а.с.101/

Статтею 39 ЦПК України передбачено, що права, свободи та інтереси малолітніх осіб віком до чотирнадцяти років захищають у суді, відповідно, їх батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом.

Згідно матеріалів справи та показань сторін, свідка, достовірно встановлений факт нанесення механічних ушкоджень автомобілю «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 належного позивачу неповнолітніми ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Згідно звіту № 0811 (а.с. 18-30) про незалежну оцінку майна, вартість матеріального збитку складає 9367,88 грн. Розпискою від 19.11.2014 року ОСОБА_1 підтвердив факт отримання від батька одного з неповнолітніх дітей - ОСОБА_8 4904 грн., в рахунок відшкодування збитків завданих транспортному засобу позивача. В свою чергу відповідачі не вчиняли жодних спроб відшкодувати завдану їх сином матеріальної шкоди. Згідно розрахунку зведеного кошторису наданого ОСОБА_1 сума матеріальних збитків завданих йому відповідачами становить - 5459,48 грн.

Сума збитків підтверджується наступними доказами, що знаходяться в матеріалах справи, а саме: звітом про належну оцінку майна /а.с. 18-28/, актом прийому-передачі робіт /а.с. 35/, договором на проведення незалежної оцінки № 0811 /а.с. 36/, квитанціями про оплату експертної оцінки завданих пошкоджень автомобіля, витрат на пальне, поштових витрат /а.с. 38/.

Таким чином вимога позивача про відшкодування збитків до матері малолітнього ОСОБА_4 є законною та такою, що ґрунтуються на положеннях ст. 1178 ЦК України, оскільки ОСОБА_3 не надала суду достатніх обґрунтувань та доказів протилежного, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідачки на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в сумі 5459,48 грн.

Враховуючи наведене нормативне обґрунтування, та те, що шкода автомобілю ОСОБА_1 «Опель Віваро», д.н.з. НОМЕР_1 завдана малолітнім ОСОБА_4, таку шкоду має відшкодувати його матір - відповідачка по справі ОСОБА_3

Заперечення відповідачів, що їх син не причетний до вказаної пригоди, суд вважає голослівними, оскільки на підтвердження вказаних фактів ними не подано жодного доказу, тобто, вказану обставину сторона не довела відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України. В той самий час факт нанесення малолітнім ОСОБА_4 пошкоджень автомобіля позивача підтверджують відео запис наданий ОСОБА_1 та покази свідка правопорушення.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди, вони підлягають до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (з послідуючими змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п. 5 названої Постанови, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.

Визначаючи розмір моральної шкоди, слід врахувати п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, характер і тривалість страждань, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Суд погоджується з доводами ОСОБА_1, що йому в результаті ушкодження транспортного засобу завдані певні душевні страждання, однак доказів того, що в результаті неправомірних дій неповнолітнього ОСОБА_4 постраждав бізнес позивача, в судове засідання надано не було, тому дана позовна вимога має бути задоволена частково, з відповідачки підлягають стягненню моральні збитки в розмірі 1500 грн.

Відтак, наявні усі підстави для часткового задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача в дольовому порядку також судові витрати, сплачені ним при поданні позовної заяви, а саме 243,60 +121,80 =365,40 грн.

Керуючись ст.ст. 23, 1166, 1178, 1181, Цивільного кодексу України, п.п. 3, 5 ,9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», ст.ст. 3, 10-11, 23, 57-60, 88, 208-209, 212-216, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 в інтересах малолітньої особи : ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої малолітньою особою, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, як матері малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 матеріальну шкоду в розмірі 5 459,48 /п'ять тисяч чотириста п'ятдесят дев'ять гривень сорок вісім копійок/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, як матері малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 моральну шкоду в розмірі 1500 /одна тисяча п'ятсот гривень/ грн.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, як матері малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, жителя АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 судові витрати пропорційно задоволений позовним вимогам в сумі 365,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі до Хорольського районного суду в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, що брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: