Справа № 310/6796/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

13 березня 2015 року Бердянський міськрайонний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Крамаренко А.І.

при секретарі Корнієнко Н.І.

за участі: представника відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про звернення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 10.07.2007 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 отримала в ПАТ КБ «Приватбанк» кредит в розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2027 року.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором від 10.07.2007 року сторони 11.07.2007 року уклали договір іпотеки, за яким відповідач передала в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 41,80 кв.м., житловою площею 26,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, у звязку з чим станом на 22.07.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 29780,44 доларів США, що за курсом 11,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.07.2014 року складає 347537 грн. 72 коп., в тому числі: 26025,84 доларів США заборгованість за кредитом; 1658,83 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 381,68 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 275,57 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 21,42 доларів США штраф (фіксована частина); 1417,10 доларів США штраф (процентна складова).

У звязку з цим ПАТ КБ «Приватбанк» просило в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №ZPB0GK00000036 від 10.07.2007 року в розмірі 29780,44 доларів США , що за курсом 11,67 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.07.2014 року складає 347537 грн. 72 коп., звернути стягнення на квартиру загальною площею 41,80 кв.м., житловою площею 26,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу Банком вказаного предмету іпотеки з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Банком всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі розташованій за адресою: АДРЕСА_2.

В судове засідання представник ПАТ КБ «Приватбанк» не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3 за довіреністю ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнав. Зазначив, що заборгованість за кредитним договором виникла внаслідок обєктивних причин: глобальної світової кризи, яка почалася у 2007 році, інфляційних процесів по знеціненню національної валюти та погіршенням матеріального становища ОСОБА_2 ОСОБА_3 Остання не відмовляється від своїх зобовязань по кредитному договору і 03.06.2014 року зверталась до ПАТ КБ «Приватбанк» з заявою про реструктуризацію своєї заборгованості. Крім того, в спірній квартирі зареєстровані і проживають її дочка ОСОБА_2 ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її чоловік ОСОБА_6 ОСОБА_5 ОСОБА_7. Іншої житлової нерухомості вказані особи не мають, а отже вказана квартира є єдиним місце проживання родини. Додатково зазначив, що прострочена заборгованість за кредитним договором є не спів мірною з вартістю предмета іпотеки, яку позивач навмисно не вказує. Також просив застосувати положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року та відмовити в задоволенні позову в цілому.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в звязку з наступним.

Статтею ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Укладання між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 ОСОБА_3 кредитного договору №ZPB0GK00000036 від 10.07.2007 року та договору іпотеки №ZPB0GK00000036 від 11.07.2007 року підтверджується матеріалами справи, і сторонами не спростовується.

Відповідно до укладеного договору №ZPB0GK00000036 від 10.07.2007 року ОСОБА_2 ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 09.07.2027 року.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором сторони 11.07.2007 року уклали договір іпотеки №ZPB0GK00000036 . Згідно з договором іпотеки Відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру загальною площею 41,80 кв.м., житловою площею 26,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Вказана квартира належить Відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.07.2007 року. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 207050 грн.

За інформацією, наданою позивачем, станом на 22.07.2014 року за зазначеним кредитним договором відповідач має заборгованість, яка складає 29780,44 доларів США.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та у встановлені договором строки. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна умов договору не допускається.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 1054 УК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Між тим, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про іпотеку» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Обов'язковою умовою застосування зазначеного закону є використання предмета іпотеки як місця постійного проживання майнового поручителя та відсутності іншого нерухомого житлового майна.

В даному випадку, в матеріалах справи є довідки, видані КП «Житлосервіс-2-а» Бердянської міської ради, відповідно до яких в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані та проживають ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Матеріали справи не містять доказів наявності у відповідача іншого житла на праві власності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З огляду на принцип диспозитивності у цивільному процесі виключно сторонам належить право вибору характеру своїх процесуальних дій.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

За клопотанням позивача, суд направляв запит до КП «Житлосервіс-2а» Бердянської міської ради про осіб, зареєстрованих в ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідь на запит суду надійшла 04.11.2014 року.

Проте позивачем не заявлено будь-яких вимог до ОСОБА_2 ОСОБА_8 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 ОСОБА_8.

Інших заяв та клопотань про витребування доказів сторони не заявляли.

Враховуючи відсутність підстав для задоволення позову щодо звернення стягнення, вимоги про виселення також не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 57-61, 88, 212 - 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» відмовити.

Рішення може бути оскаржено через суд першої інстанції до апеляційного суду Запорізької області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.І. Крамаренко