У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,
суддів:Леванчука А.О.,Мазур Л.М., Писаної Т.О., Юровської Г.В.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - приватний нотаріус Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_8, про усунення від права на спадкування, за касаційною скаргою ОСОБА_7, подану представником ОСОБА_9, на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом, в якому просив усунути ОСОБА_7 від права на спадкування після ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Позивач посилався на те, що з ОСОБА_10 він перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла. Після смерті дружини відкрилася спадщина. Заповіту покійна не склала. Спадкоємцями за законом є: він, ОСОБА_6, як чоловік, та сини ОСОБА_11, ОСОБА_12, а також рідний батько померлої ОСОБА_7 Всі спадкоємці за законом прийняли спадщину у встановленому законом порядку.

Також позивач зазначав, що шлюб між батьками ОСОБА_10 (спадкодавця) був розірваний за рішенням суду у 1973 році за ініціативою дружини, через негативне ставлення чоловіка ОСОБА_7, як до дружини, так і до дітей: дочки ОСОБА_10 та сина ОСОБА_13 З тих пір ОСОБА_7 не турбувався про життя ОСОБА_10 Позивач вважав, що відповідач ОСОБА_7 має бути усунений від права на спадкування за законом після померлої дочки ОСОБА_10, оскільки за її життя та під час її тяжкої хвороби (коли спадкодавець особливо потребувала догляду), він ухилявся від надання їй необхідної допомоги.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня

2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року, позов ОСОБА_6 задоволено. Усунуто від права на спадкування ОСОБА_7 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_10 Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм матеріального та процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та вивчивши обставини справи, вважає, що касаційна скарга ОСОБА_7 підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1224 ЦК України, особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо судом буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України, суд, при вирішенні справи про усунення особи від права на спадкування, повинен установити як факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, так і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та потребу спадкодавця в допомозі цієї особи.

Судом першої інстанції було встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_10 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого народилося двоє дітей: ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_10 померла. Після смерті ОСОБА_10 відкрилася спадщина. За життя спадкодавцем ОСОБА_10 заповіт складено не було.

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_10 є: ОСОБА_6 (чоловік), ОСОБА_11, ОСОБА_12 (діти), а також ОСОБА_7 (рідний батько спадкодавця).

На підставі наявних у справі доказів, а також пояснень свідків (ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19) судом встановлено, що померла ОСОБА_10 була тяжко хворою, в період госпіталізації з 11 липня 2011 року і до самої смерті перебувала у безпорадному стані та потребувала допомоги ОСОБА_7, який в цей же час мешкав у м. Тель-Авів у державі Ізраїль, де лікувалася спадкодавець, в той час як її сім'я мешкала у м. Полтаві. Встановлено, що ОСОБА_7 умисно ухилявся від надання допомоги спадкодавцю, усвідомлював цей обов'язок і мав можливість його виконувати, але не вчиняв необхідних дій.

Встановивши вищезазначені обставини у справі, суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про підставність та обґрунтованість заявлених позовних вимог, виходячи із того, що ОСОБА_10 маючи тяжку хворобу, перебувала у безпорадному стані та потребувала сторонньої допомоги, однак її рідний батько ОСОБА_7 умисно ухилявся від надання їй такої допомоги, тому він відповідно до положень ч. 5 ст. 1224 ЦК України, підлягає усуненню від права на спадкування за законом.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення відповідають вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими й правильність висновків судів не спростовують, тому судові рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, подану представником ОСОБА_9, відхилити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська Судді: А.О. Леванчук Л.М. Мазур Т.О. Писана Г.В. Юровська