Провадження № 2/263/323/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Кулик С.В.,

при секретарі - Грачової О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Маріуполя позовну заяву ОСОБА_1 до Управління освіти Маріупольської міської ради, Комунальний заклад "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради" про скасування наказу про звільнення, відновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду до Управління освіти Маріупольської міської ради, Комунальний заклад "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради" про скасування наказу про звільнення, відновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позовні вимоги обґрунтовує наступним.

Зазначає, що Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 є комунальним закладом та відповідно до ст. 11 Закону України «Про загальну середню освіту» підпорядковується Управлінню освіти Маріупольської міської ради.

З 02 вересня 2013 року згідно наказу відповідача - Управління освіти Маріупольської міської ради від 23.08.2013 року №1071Л, працювала на посаді практичного психолога у загальноосвітній школі №67 на умовах строкового трудового договору. 02.09.2014 року позивачу повідомлено, що її звільнено з займаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору і запропоновано ознайомитися з наказом Управління освіти Маріупольської міської ради від 29.08.2014 року та наказу директора ОШ №67 за №116-К від 29.08.2014 року. Але позивач посилаючись на записи у трудовій книжці, а саме, що 02.09.2013 року її призначено на посаду практичного психолога на умовах строкового договору у Маріупольську загальноосвітню школу І-ІІІ ступенів №67 шляхом переведення з Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54 Маріупольської міської ради, де також працювала на умовах строкового договору з 19.02.2012 року о 31.08.2013 року, вважає, що фактично Управлінням освіти Маріупольської міської ради переукладено строковий договір з позивачем з 02.09.2013 року шляхом переведення до Маріупольської загальноосвітньої школі І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради. Таким чином, посилаючись на ч.2 ст.39-1 КЗпП України, п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 року №9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», вважає наказ Управління освіти Маріупольської міської ради від 23.08.2013 року за №1071Л про призначення на роботу до школи №67 на умовах строкового договору, безпідставним та таким, що перечить чинному законодавству в частині визначення строку, тому просить останній скасувати. Зазначає, що неодноразово зверталася до відповідачів з вимогою про надання пояснень про причини звільнення та отримання копії трудового договору, відповідь від Управління освіти Маріупольської міської ради отримала 03.11.2014 року, що призвело до пропуску строку звернення до суду згідно ст. 233 КЗпП України. У позовній заяві просить поновити строк звернення до суду з поважних причин, визнати неправомірними та скасувати наказ Управління освіти Маріупольської міської ради від 29.08.2014 року за №2018Л та наказ директора Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 №116-к від 29.08.2014 року, зобов'язати Управління освіти Маріупольської міської ради відновити ОСОБА_1 на посаді практичного психолога на умовах безстрокового трудового договору та стягнути середній заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Позивач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справу було повідомлено належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, наполягав на задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Управління освіти Маріупольської міської ради, у судовому засіданні, згідно з поданими письмовими запереченнями, проти позову заперечувала, з тих підстав, що строк дії договору з позивачем був визначений за погодженням сторін, про що свідчить особиста заява працівника та узгодження директора ЗОШ №67 . Вказівка про строковий характер трудового договору зазначена як в особистій заяві позивача, так вказана й в наказі про прийняття на роботу, накази про прийняття на роботу не оскаржувались. Позивача було звільнено у зв'язку із закінченням терміну строкового трудового договору 31 серпня 2014 року, на підставі доповідної записки директора ЗОШ №67 відповідно до п.2 ст. 36 КЗпП України. Припинення трудового договору після закінчення строку не вимагає заяви або якогось волевиявлення працівника. Власник не зобов'язаний попереджати або в інший спосіб інформувати працівника про майбутнє звільнення за п. 2 ст. 36 КЗпП. Позивач посилається на те, що неодноразово зверталася до Управління освіти міської ради про надання пояснень щодо причин звільнення, але це не відповідає дійсності, жодного разу позивачка не звернулася до Управління освіти міської ради з цього питання. У випадку з позивачем, трудовий договір був оформлений шляхом видання наказу про прийняття на роботу управлінням освіти за поданням керівника загальноосвітнього навчального закладу відповідно до особистої заяви працівника, з цим наказом була ознайомлена під розписку. Вважає, що немає поважних підстав пропущення строку на звернення до суду ОСОБА_1

Представник позивача Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради Донецької області» Козлова О.М. у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивача прийнято на посаду за її заявою по строковому договору, з дотриманням інтересів робітника, а інтереси робітника - це його бажання. По закінченню строкового договору була звільнена. Зазначає, що позивачем також пропущено строк звернення до суду з неповажних причин.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, з врахуванням положень ст.ст.57-59 ЦПК України.

Згідно зі ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. При цьому дані докази повинні бути належними та допустимими, як це передбачено ст.ст.58-59 ЦПК України.

Відповідно до матеріалів справи, позивач 21.08.2013 року подала заяву до Управління освіти Маріупольської міської ради про прийняття на посаду психолога загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 згідно строкового трудового договору з 02.09.2013 року по 31.08.2014 року порядком переведення з посади вчителя інформатики загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №54. Наказом відповідача Управління освіти Маріупольської міської ради від 23.08.2013 №1071Л позивача призначено практичним психологом Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67, на умовах строкового трудового договору з 02 вересня 2013 року до 31 серпня 2014 року, в порядку переведення. Відповідно Наказу Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради» від 02.09.2013 р. №140-к, ОСОБА_1 призначено практичним психологом з 02.09.2013 р. до 31 серпня 2014 р. на умовах строкового договору, в порядку переведення.

Як вбачається зі змісту наказу Управління освіти Маріупольської міської ради від 29.08.2014 р. № 2018Л про звільнення ОСОБА_1, наказ видано на підставі доповідної записки директора від 28.08.2014 року №01/387. У доповідній записці викладено вимогу про звільнення з посади психолога загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67 ОСОБА_1 у зв'язку із закінченням строкового договору 31.08.2014 р. та виконання посадових обов'язків не в повному обсязі.

Зі змісту наказу Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради Донецької області» від 29.08.2014 №116-к, вбачається, що наказ видано на підставі вищезазначеного наказу Управління освіти від 29.08.2014 року №2018Л. На наказі мається відмітка, що ОСОБА_1 ознайомлена з наказом 02.09.2014 року.

У трудовій книжці також мається запис про звільнення з посади практичного психолога у зв'язку із закінченням строкового трудового договору (п.2 ст. 36 КЗпП України).

Згідно з п. 2 ст. 36 КЗпП України, підставою припинення трудового договору є закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення.

Відповідно п.2 п. 3 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; таким, що укладається на час виконання певної роботи.

Стаття 24 КЗпП України передбачає випадки обов'язкової додержання письмової форми трудового договору.

Трудовий договір з позивачем було укладено на визначений строк, шляхом видання наказу про призначення на посаду, та у подальшому внесення відповідного запису до трудової книжки, оскільки обов'язковість додержання письмової форми договору у даному випадку законодавством не передбачена.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 свою заяву від 11.08.2013 року не відкликала та про незгоду з терміном дії трудового договору не повідомила. Наказ Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради Донецької області» від 02.09.2013 року №140-к про призначення було доведено до відома позивача, про що свідчить відповідний підпис, що не оспорюється сторонами, то суд вважає, що сторонами було погоджено строк дії трудового договору.

Оскільки наказ Управління освіти Маріупольської міської ради від 23.08.2013 №1071Л про призначення практичним психологом Маріупольської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №67, на умовах строкового трудового договору з 02 вересня 2013 року до 31 серпня 2014 року, в порядку переведення, та наказ Комунального закладу «Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради Донецької області» від 02.09.2013 року №140-к про призначення ОСОБА_1 практичним психологом з 02. вересня 2013 року до 31 серпня 2014 р. на умовах строкового трудового договору, в порядку переведення, не визнано недійсним, в передбаченому законом порядку, тому звільнення позивача у зв'язку із закінченням строку дії трудового договору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України є законним, а позов ОСОБА_1 суд вважає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати судом відносяться на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, сду -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління освіти Маріупольської міської ради, Комунальний заклад "Маріупольська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №67 Маріупольської міської ради" про скасування наказу про звільнення, відновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Кулик