Справа № 226/2915/15-ц
Справа № 226/2915/15-ц
Провадження № 2/226/1245/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Димитров

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Редько Ж.Є.,

при секретарі Мітюхіній О.В.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Димитров Донецької області справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 57,8 кв.м. На даний час у азначеній квартирі зареєстровано три особи: вона, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та відповідач ОСОБА_3 - її племінник. ОСОБА_3 з лютого 2009 року не мешкає за вказаною адресою. На теперішній час вона займається оформленням субсидії, у звязку з чим необхідно долучити доходів всіх зареєстрованих у квартирі мешканців. Однак, їй невідомо місце проживання відповідача, і вона не має з ним звязку для спілкування. Витрати за житлово-комунальні послуги сплачує вона і особовий рахунок зареєстровано на її імя. Відповідач не приймає участі в оплаті цих послуг, а також не компенсує їй витрати, повязані з їх сплатою. Тому позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням.

Позивач ОСОБА_2 до суду не зявилася, повідомила суд про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовні вимоги свого довірителя у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 до судового засідання не з'явився, повідомлений про час і місце розгляду справи відповідно до цивільно-процесуального законодавства.

Заслухавши представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_2 на підставі договору міни квартир від 23.04.2002 року, посвідченого 23.04.2002 року приватним нотаріусом Димитровського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_5, реєстровий номер 1404, зареєстрованим Димитровським бюро технічної інвентаризації 05.07.2002 року (а.с.8).

У даній квартирі зареєстровані: в якості власника позивач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, донька позивача ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та з 11.02.2009 року відповідач ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, про що свідчить довідка приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 13.07.2015 року (а.с.12).

Відповідно до акту приватного підприємства «Домінант-Сервіс» від 19.08.2015 року, виготовленого спеціалістами підприємства за участю мешканців-сусідів, відповідач ОСОБА_3 з лютого 2009 року по день складання акту за адресою: АДРЕСА_2, не проживав (а.с.5).

Дану обставину у судовому засіданні підтвердили допитані свідки.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона мешкає водному будинку з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3. Позивач мешкає у четвертому підїзді з малолітньою донькою ОСОБА_6. Раніше, приблизно 2,5 років тому, з ними мешкав колишній чоловік позивача. ОСОБА_3 вона не знає і не бачила, щоб він мешкав у квартирі ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5. Її сусідка з четвертого підїзду ОСОБА_2 мешкає у квартирі № 53 з донькою ОСОБА_6, яка навчається приблизно у 5 класі. Раніше з ними мешкав чоловік і старша донька позивача, яка вийшла заміж, а з чоловіком позивач розлучилась приблизно 3 роки тому. У будинку № 21 вона мешкає з 1972 року. ОСОБА_3 вона не бачила і не знає, у квартирі позивача той ніколи не мешкав.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що ОСОБА_2 - її двоюрідна сестра, а ОСОБА_3 - її син. Матвій зареєстрований у квартирі сестри приблизно з 2009 року, оскільки позивач мала намір їй допомогти в оформленні субсидії. На той час сестра проживала з чоловіком. Матвій жодного дня у спірній квартирі не проживав. Вже понад три роки їй не відомо місце перебування її сина. Вона з ним не спілкується, оскільки не приймає його спосібу життя.

За приписами ст.41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності, гарантує право власності, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно за ст.150 ЖК України громадяни, що мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей, та вправі розпоряджатися цією власністю за своїм розсудом.

Відповідно до ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою розташування житлового приміщення позивача, належного їй на праві приватної власності, членом її сімї не являється, ніколи не мешкав у даному житловому приміщенні, також він не є співвласником спірної житлової площі позивача.

Враховуючи вищенаведене, а саме те, що відповідач не є членом сімї позивача, будь-яких договорів щодо користування квартирою позивача між сторонами не встановлено, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

На підставі ст.150 СК України, 386 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 213, 214, 215, 226, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: квартирою номер 53 (пятдесят три) у будинку номер 21 (двадцять один) на м-ні «Західний» у місті Димитров Донецької області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Донецької області через Димитровський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його оголошення. Особи, які брали участь, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати судову скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 07.12.2015 року.

Суддя Ж.Є.Редько