Сколівський районний суд Львівської області
РІШЕННЯ

іменем України

Справа № 453/1393/15-ц

№ провадження 2/453/580/15

23.11.2015 року м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської області

у складі: головуючого - судді Брони А.Л.,

при секретарі Павкевич Н.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. У обґрунтування позовних вимог посилався на те, що у 1995 році померла ОСОБА_3, яка була головою колгоспного двору по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області та яка за життя склала заповіт у корить відповідача ОСОБА_2, який, у свою чергу спадщину не прийняв та відмовився від неї на його, позивача, користь. Вказав, що оформити свої спадкові права він не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке належало спадкодавцеві. За таких обставин нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить копія такої відмови, що і стало причиною звернення до суду.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі на здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Згідно з роз'ясненнями, які містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне та той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР.

Згідно архівної довідки № 573 від 18.03.2015 року, наданої КП ЛОР «Стрийське МБТІ», право власності на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області зареєстровано за колгоспним двором головою якого є ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, видане виконкомом Сколівської районної ради народних депутатів 25.09.1989 року на підставі рішення виконкому Сколівської районної ради народних депутатів № 255 від 21.09.1989 року.

З довідок № 463, 464 від 09.04.2015 року, наданих Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області, вбачається, що згідно записів погосподарських книг № 6, особового рахунку № 505 по с. Підгородці за 1990 рік та № 13, особового рахунку № 506 по с. Підгородці за 1991 рік головою колгоспного двору записана ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колгоспним двором вважалось сімейно-трудове об'єднання громадян, які сумісно ведуть господарство, і більшість з них обов'язково отримує основний дохід в колгоспі, працюючи в такому в якості його членів.

Відповідно до ст.120 ЦК України (в редакції1963 року), майно колгоспного двору належить всім членам двору на праві спільної сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження цим майном здійснюється із згоди всіх членів двору.

Зважаючи на те, що житловий будинок, розташований по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області належав до суспільної групи - колгоспний двір, станом на 1991 рік власником цього житлового будинку була ОСОБА_3, а тому вона була головою колгоспного двору.

Згідно з ст. 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону «Про власність» від 26.03.1991 року, загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

За правилами ст. 563 ЦК України (в редакції1963 року) у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування у майні двору не відкривається. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишається, то до майна двору застосовуються загальні правила спадкування.

З довідки № 657 від 28.05.2015 року, наданої Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області вбачається, що ОСОБА_3, будучи головою колгоспного двору, в житловому будинку по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області зареєстрована та проживала одна, що свідчить про відсутність інших членів колгоспного двору.

Відповідно до ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час відкриття спадщини спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст. 534 ЦК України (в редакції. 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

За життя ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробила розпорядження склала заповіт, згідно якого належний їй будинок та все в ньому майно, що знаходиться у с. Підгородці Сколівського району Львівської області заповідала своєму племіннику ОСОБА_2, який проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2. Вказаний заповіт, зареєстрований у спадковому реєстрі 10.12.1992 року за № 159, не змінений та не скасований, про що свідчить копія даного заповіту.

Відповідно до ст. 548 ЦК України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідач ОСОБА_2, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, фактично не вступив в управління спадковим майном та протягом шести місяців не подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Натомість ОСОБА_2 до Сколівської держанвої нотаріальної контори було подано заяву про відмову від спадщини, з якої вбачається, що відповідач, будучи спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3, відмовляється від спадщини на користь свого племінника позивача, ОСОБА_1 З наслідками такої відмови ОСОБА_2 ознайомлений.

З довідки № 655 від 28.05.2015 року, наданої Підгородецькою сільською радою Сколівського району Львівської області вбачається, що позивач фактично проживає у житловому будинку по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області та несе витрати по його утриманню. Станом на 12.03.2015 року за його замовленням на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області виготовлено технічну документацію, про що свідчить копія такої.

Згідно довідки № 462 від 09.04.2015 року за житловим будинком по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області закріплено земельну ділянку площею 0,23 га.

Однак, позивач, фактично проживаючи у вказаному будинку, будучи спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті ОСОБА_3, оформити свої спадкові права не має можливості, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на нерухоме майно, яке належало спадкодавцеві. За таких обставин нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що свідчить копія такої відмови.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За таких обставин суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, ст. ст. 120, 524, 534, 548, 549, 563 ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 328, 1265, 1268 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок під літ. «А-1» загальною площею 39,8 м2, житловою площею 28,1 м2 з господарськими будівлями і спорудами по вул. Шевченка, 40 у с. Підгородці Сколівського району Львівської області в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, котра померла 04.04.1995 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя