Справа № 2-2889/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2015 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Кітреску О.М.

розглянувши цивільну справу за позовом

Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України»

в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк»

до

ОСОБА_1,

ОСОБА_2

про

стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (надалі - АТ «Ощадбанк») звернулось 11.07.2011 року до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, в обґрунтування якого представник позивача зазначив, що 13.06.2007 р. АТ «Ощадбанк» з відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 390 на суму 5000 гривень під 21 % річних. Відповідно до умов кредитного договору кредит надається на 36 місяців з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13 червня 2010 року. ОСОБА_1С зобовязалась належним чином використати та повернути кредит зі сплатою відповідних відсотків.

Але в обумовлені договором строки відповідач свої зобовязання за договором не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість, яка згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 14.07.2015 р. /а.с. 152-153/ станом на 22.06.2015 р. становить 17 354,62 гривень і складається з:

- прострочений основний борг по кредиту 4 860,18 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2010 по 22.06.2015 р. 5 919,55 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 22.06.2014 по 22.06.2015 р. 1 752,08 грн.;

- пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 22.06.2014 по 22.06.2015 р. 1 995,91 грн.;

- інфляційні втрати за основний борг за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 1 370,57 грн.;

- інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 1 018,91 грн.;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 437,42 грн.

На підставі викладеного представник позивача просив суд стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та її поручителя відповідача ОСОБА_2 в солідарному порядку зазначену суму заборгованості за відповідним кредитним договором.

Після відкриття провадження у справі відповідач ОСОБА_2 надав письмові заперечення проти позову АТ «Ощадбанк» /а.с. 94-95/ на обґрунтування яких зазначив, що в позовній заяві не міститься жодного посилання на порушення ним умов договору поруки, що свідчить що він його умов не порушив. На протязі дії кредитного договору до нього не надходило жодного повідомлення від позивача, що боржник ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобовязання. Ця вимога передбачена як діючим законодавством так і умовами відповідного договору поруки. Відповідач зазначив, що протягом 6 місяців від дня настання строку зобовязання за кредитним договором, позивач не предявляв до нього вимоги як до поручителя ОСОБА_1, в звязку з чим порука припинилася. На підставі викладеного відповідач ОСОБА_2 просив суд відмовити АТ «Ощадбанк» у задоволенні позовних вимог до нього.

На дату розгляду справи - 03.11.2015 р. представником позивача ОСОБА_3 за вх. № 8071/15 було надано письмову заяву про розгляд справи без її участі, в якій вона зазначила, що позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та представник відповідача ОСОБА_4М в судове засідання не прибули. Представник відповідача надав 03.11.2015 р. зав вх. № 8089/15 письмову заяву, в якій просив провести судове засідання без його участі та участі відповідача ОСОБА_2 зазначивши що позовні вимоги АТ «Ощадбанк» не визнають з підстав, викладених у запереченнях.

Відповідач ОСОБА_1, повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України про дату та місце судового розгляду за зареєстрованою у встановленому порядку адресою місця проживання, в судове засідання повторно не прибула, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, що з огляду на положення ст. 169 ЦПК України не перешкоджає розгляду справ у її відсутність.

На підставі письмових заяв представника позивача та представника відповідача ОСОБА_2 суд ухвалює рішення за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне:

13.06.2007 р. АТ «Ощадбанк» в особі філії Кілійського відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» з відповідачем по справі позичальником ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 390, згідно якого банк зобовязався надати відповідачу на умовах кредитного договору грошові кошти в сумі 5000 гривень, а відповідач зобовязався належним чином використати та повернути кредит за сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 21 %.

Кредитний договір складається з Заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Згідно умов укладеного кредитного договору, погашення заборгованості за кредитом та відсотками здійснюється в наступному порядку щомісячно шляхом внесення готівки до каси банку не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.

Відповідно до п.п. 3.3.3.. 3.3.4. кредитного договору боржник ОСОБА_1 зобовязалась повернути кредит в сумі 5000 гривень. Своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом. Своєчасно сплачувати комісійні винагороди, встановлені кредитним договором, а у випадку невиконання або неналежного виконання взятих на себе зобовязань за кредитним договором сплатити штрафні санкції у строки та на умовах, що визначені кредитним договором.

Відповідно до п. 4.1.1. кредитного договору за порушення взятих на себе зобовязань з повернення основної суми кредиту та своєчасній сплаті відсотків за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за кредитним договором, відповідач зобовязалась сплатити на користь банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період за який сплачується пеня, від суми платежу за кожен день прострочення .

Згідно п.2.2 договору незважаючи на інші положення цього Договору, банк має право вимагати від позичальника дострокового повернення суми кредиту в цілому, або у визначеній банком частині, сплати процентів за його користування та інших платежів, що належать до сплати за цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником будь-яких зобовязань за цим договором або за договором застави (іпотеки)/а.с. 10-14/.

13.06.2007 р. АТ «Ощадбанк» було укладено договір поруки № 390 з ОСОБА_2, який згідно умов п. 1.1. договору зобовязався перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_1 зобовязання за кредитним договором № 390 від 13.06.2007 року.

Відповідно до п. 3.1. договору поруки № 390 від 13.06.2007 р., ОСОБА_2 відповідає по зобовязаннях за кредитним договором, в тому ж обсязі, що і боржник.

Згідно п.п. 2.1., 2.4. договору поруки у рахві порушення боржником зобовязання кредитор має право вимагати від поручителя виконання зобовязання перед кредитором згідно з умовами кредитного договору, в порядку, передбаченому цим договором. Якщо при настанні строку платежу відповідно до кредитного договору боржником не буде сплачено платіж кредиторку, боржник та/або кредитор зобовязуються повідомити поручителя про прострочення платежу.

Згідно п. 4.2 договору поруки порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобовязань про кредитному договору № 390 від 13 червня 2007 року, не предявить вимоги до поручителя /а.с. 15-17/.

На виконання кредитного договору від 13 червня 2007 року з № 390, укладеного з позичальником ОСОБА_1 керівником філії Кілійського відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк» було видано розпорядження операційному відділу про видачу готівкою ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 5000 гривень /а.с. 26/.

Одержання вказаної суми кредиту ОСОБА_1 підтверджується касовим ордером в якому міститься її підпис /а.с. 27/.

Після видачі кредиту АТ «Ощадбанк» у 2009 році направило ОСОБА_1 повідомлення про те, що станом на 07.09.2009 р. згідно кредитного договору № 390 від 13.06.2007 р. у неї виникла заборгованість по кредиту в сумі 4400,21 грн., у тому числі: за кредитом 3332,43 грн.; - за відсотками 1067,78 грн., в звязку з чим просило до 30.09.2009 р. погасити заборгованість /а.с. 41/.

Відповідне повідомлення ОСОБА_1 отримано особисто 15.01.2009 року /а.с. 43/.

Згідно розрахунку загальної заборгованості за договором № 390 від 13.06.2007 р. станом на 22.06.2015 р. сума боргу ОСОБА_1 за кредитом становить 17 354,62 гривень і складається з:

- прострочений основний борг по кредиту 4 860,18 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2010 по 22.06.2015 р. 5 919,55 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 22.06.2014 по 22.06.2015 р. 1 752,08 грн.;

- пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 22.06.2014 по 22.06.2015 р. 1 995,91 грн.;

- інфляційні втрати за основний борг за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 1 370,57 грн.;

- інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 1 018,91 грн.;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 437,42 грн. /а.с. 154-158/.

При вирішенні справи судом застосовано наступні положення законодавства:

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Виходячи з наданих суду та досліджених в ході судового розгляду доказів, суд вважає доведеним обовязок відповідача ОСОБА_1 повернути позивачу кредитні кошти зі сплатою нарахованих відсотків та пені відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору, а також інфляційних втрат та 3 відсотків річних, за несвоєчасне повернення кредиту, оскільки з її боку мало місце неналежне виконання своїх зобовязань за договором всупереч наведеним положенням законодавства та незважаючи на повідомлення, здійснені позивачем, про необхідність належного виконання договору.

З приводу позовних вимог АТ «Ощадбанк», заявлених до поручителя ОСОБА_2, суд виходить з наступного:

Як зазначено в ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

В ст. 554 ЦК України закріплено положення, згідно якого у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування субєктивного права кредитора й субєктивного обовязку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, зокрема й застосування судових заходів захисту свого права (шляхом предявлення позову), кредитор вчиняти не може.

З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію даного виду забезпечення виконання зобовязань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «предявлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання як умови чинності поруки слід розуміти як предявлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя.

При цьому зазначене положення не виключає можливості предявлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак і в такому разі кредитор може звернутися з такою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання.

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

З огляду на те, що в звязку з невиконанням кредитного договору позивач предявляв боржнику ОСОБА_1 вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором, і вказану вимогу боржником було отримано 16.01.2009 року, що вбачається з наданих доказів /а.с. 43/, беручи до уваги, що жодних повідомлень про порушення боржником умов кредитного договору банк до поручителя не направляв, а звернувся з відповідним позовом до суду лише 11.07.2011 р., суд приходить до висновку, що зобовязання ОСОБА_2 за укладеним 13.06.2007 року договором поруки припинились, в звязку з чим він не має відповідати за предявленим до нього позовом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Ощадбанк» в частині стягнення заборгованості за кредитом з ОСОБА_2В, як поручителя ОСОБА_1 задоволенню не підлягають

В звязку з задоволенням позову на підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Ощадбанк» понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК, ст.ст. 16, 526, 530, 553, 554, 559, 625, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: Одеська область, м Кілія, вул. Першотравнева, 99, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (рах. № 0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», МФО 328845, , м. Одеса, вул. Базарна, 17), суму боргу за кредитним договором № 390 від 13.06.2007 року, яка станом на 22.06.2015 р. становить 17 354,62 гривень і складається з:

- прострочений основний борг по кредиту 4 860,18 грн.;

- прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.02.2010 по 22.06.2015 р. 5 919,55 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 22.06.2014 по 22.06.2015 р. 1 752,08 грн.;

- пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 22.06.2014 по 22.06.2015 р. 1 995,91 грн.;

- інфляційні втрати за основний борг за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 1 370,57 грн.;

- інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 1 018,91 грн.;

- 3 % річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 22.06.2012 по 22.06.2015 р. 437,42 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою: Одеська область, м Кілія, вул. Першотравнева, 99, РНОКПП НОМЕР_2, на користь Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» (рах. № 0001 в Одеському облуправлінні АТ «Ощадбанк», МФО 328845, , м. Одеса, вул. Базарна, 17), 441 гривню судових витрат.

В частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити в звязку з необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Кілійський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_5