Провадження № 2/742/1955/15
Єдиний унікальний № 742/4384/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого - судді Рябота В.І.,

при секретарі Риндя Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

З 30 липня 1994 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернувся до суду з позовом про розлучення з відповідачкою, вказуючи на те, що подружнє життя не склалося з причини несумісності характерів та різних поглядів на життя. З грудня місяця 2014 року шлюбні відносини між подружжям не підтримуються і на примирення позивач не згоден. Подальше спільне життя і збереження шлюбу з відповідачкою є неможливими, тому позивач і просить суд розірвати даний шлюб.

У судове засідання позивач не зявився, але направив письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав повністю, справу просить розглянути у його відсутності.

Відповідачка в судове засідання не з»явилася, але направила письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення.

Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Основним аргументом при визначенні підстави припинення шлюбу являється стійкий розлад подружніх стосунків, а в даному випадку позивач довів перед судом, що причини розірвання шлюбу являються суттєвими, оскільки сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, посилаючись на неможливість збереження сімї, а відповідачка не заперечує проти розлучення.

За таких обставин, суд зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому шлюб підлягає розірванню.

Також відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Оскільки відповідачка в письмовій заяві не вказала про своє бажання змінити прізвище, суд вважає за потрібне після розірвання шлюбу залишити відповідачці прізвище «Добридень».

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, 30 липня 1994 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - Власова) ОСОБА_4, актовий запис № 285.

Після розірвання шлюбу відповідачці ОСОБА_2 залишити прізвище «Добридень».

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги до апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд.

Суддя: