Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2015 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді - Виноградової Н.В.,

при секретарі судового засідання - Голованець Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Остра» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» з урахуванням уточнень, в якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 та з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ОСТРА» на користь ОСОБА_1 заподіяні матеріальні збитки в сумі 11610 (одинадцять тисяч шістсот десять) грн., 57 коп., матеріальні витрати по оплаті експертного висновку від 30.08.2013 року № 1891 та сплати комісії банку у сумі 458 (чотириста п'ятдесят вісім) грн., компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 (п'ять тисяч) грн. та витрати за сплату судового збору у сумі 243,60.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представником ОСОБА_2 надано заперечення, в якому вказано, що згідно з законодавством України, власники транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. Також представником вказано, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю майну третьої особи, вказані позовні вимоги ОСОБА_1 щодо відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 11 610,57 грн. та матеріальні витрати по оплаті експертного висновку від 30.08.2013 року № 1891 та сплати комісії банку у сумі 458 грн. повністю покривається лімітом страхової відповідальності, згідно полісу АЕ/2225420 від 03.08.2013 р., який забезпечує транспортний засіб ОСОБА_2 Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачем не було надано жодних доказів, щоб підтверджували завдану йому моральну шкоду.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА» надав до суду заперечення в яких просив в задоволенні уточнених позовних вимог щодо солідарного стягнення - відмовити. Свої заперечення обгрунтував тим, що по-перше, згідно звіту № 543 від 30.01.2014р. позивачу було сплачено страхове відшкодування у розмірі 5 167,31 грн., яке розраховувалася наступним чином: 6167,31 грн. (вартість ремонту автомобіля) - 1000 грн. (франшиза) = 5,167,31 грн., тобто ПрАТ "СК "Остра" виконала свої зобовязання за договором (полісом) №АЕ/2225420 від 03.08.2013р. По-друге, висновок № 191 від 30.08.2013 р., який наданий позивачем не є належним доказом та не може бути прийнятий судом, оскільки позивачем не було виконано умови п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, а саме: не було викликано сторін, права та інтереси яких можуть бути порушені. По-третє, позивачем не вказано та не надано доказів про отриману моральну шкоду.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09 серпня 2013 року ОСОБА_2 під час керування автомобілем марки «Лексус», реєстраційний номер НОМЕР_1, порушила правила дорожнього руху, що призвело до зіткнення її автомобіля з автомобілем марки «Ніссан», д/н номер НОМЕР_2. В результаті ДТП автомобілі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 отримали механічні ушкодження.

Вина ОСОБА_2 підтверджується постановою Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/12967/13-п від 17.09.2013, яка набрала чинності 01.10.2013р.

На момент скоєння ДТП ОСОБА_2 мала страховий поліс № АЕ/2225420 від 03.08.2013 р. від ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА», тобто був укладений договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів. Строк дії страхового полісу з 03.08.2013 року по 02.08.2014 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну складає 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 07.05.2014 б/н про визначення розміру шкоди, спричиненої власникові автомобіля марки «Ніссан», держномер НОМЕР_2., вартість матеріальної шкоди в результаті пошкодження вищезазначеного автомобіля, становить 16777,88 грн.

Крім того, за проведення оцінки пошкодження автомобіля марки «Ніссан», держномер НОМЕР_2, було сплачено 450 грн., що підтверджується квитанцією № 51-1251U/1 від 30.08.2013 р.

ПрАТ «Страхова компанія «ОСТРА» добровільно виплатило позивачу 5167 (п'ять тисяч сто шістдесят сім) грн., 31 коп. (платіжне доручення від 28.02.2014, № 229) як покриття шкоди завданої майну останньому.

Згідно статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цимЗаконом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності із статтею 29 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України "Про страхування" (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 3 Закону, метою здійснення обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. п. 9.1, 9.26.2 Правил страхування, до страхового відшкодування входять витрати на приведення транспортного засобу в порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Згідно з ст.541 Цивільного кодексу України, солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

Оскільки, ПрАТ «ОСТРА» є страховиком та відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цимЗаконом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу солідарне стягнення судом не застосовується.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні", методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з рахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

Пунктом 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів передбачено, що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Статтею 7 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні, оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України, міжнародними угодами, на підставі договору, а також на вимогу однієї з сторін угоди та за згодою сторін. Проведення оцінки майна є обов'язковим у випадку визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 р. № 4 при розгляді справ про моральної (немайнової шкоди) та відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

В судовому засіданні представник позивача наполягав на солідарному стягненні з відповідачів моральної шкоди посилаючись на те, що саме він був вимушений витрачати додаткові кошти та час на діставання до його місця роботи, яке знаходилось на відстані 50 км. від місця мешкання, крім того на момент скоєння ДТП саме він перебував за кермом автомобіля та вважав за необхідно стягнути саме 5000 грн., в які він оцінив його моральні страждання. Однак, як з'ясувалося під час розгляду справи представник позивача вважав, що він придбав автомобіль у позивача шляхом отримання генеральної довіреності, отже всі отримані кошти за рішенням суду і так стягуються на його користь, тому і обгрунтування розміру моральної шкоди стосуються виключно нього та його інтересів. Після неодноразових, задоволених судом, клопотань представника позивача про надання йому часу для звернення за правовою допомогою, жодних клопотань про залучення його стороною у справі не надавав.

В даному випадку позивачем не було надано доказів заподіяння йому моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру. Таким чином судом не встановлено, що діями ОСОБА_2 чи ПрАТ "СК "Остра" порушені будь-які нематеріальні блага ОСОБА_1

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Згідно статей 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюються на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 64, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства«Страхова компанія «Остра» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: