АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач Рубан С.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Желепа О.В., Кабанченко О.А.

при секретарі Гарматюк О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні майном та встановлення порядку користування квартирою,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном та встановлення порядку користування квартирою - задоволено повністю.

Зобов'язано ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у користуванні 56/100 частини квартири АДРЕСА_1.

Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1:

- ОСОБА_2, як співвласнику 56/100 частки виділено в користування житлові кімнати площею 14,8 кв. м. та 14,4 кв. м.

- ОСОБА_1, як співвласнику 44/100 частки виділено в користування житлову кімнату площею 18,8 кв. м. та балкон приведеною площею 3,7 кв. м.;

- Виділено у спільне користування ОСОБА_2 і ОСОБА_1 приміщення: кухню площею 7,8 кв. м., ванну кімнату площею 2,1 кв. м., уборну площею 0,8 кв. м., коридор площею 11,3 кв.м.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 кошти на оплату судового збору у сумі 214,60 гривень.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

У квітні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні майном та встановлення порядку користування квартирою.

Вимоги обґрунтовує тим, що йому на праві спільної часткової власності належить 56/100 частки трикімнатної квартири НОМЕР_1 загальною площею 73,30 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування 56/100 частин квартири від 16.08.2006 року, який посвідчено державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Левченко Є.В. і внесено у реєстр за № 4-3754, та згідно реєстраційного напису КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 11.09.2006року. Відповідачу належить 44/100 частки вищезазначеної квартири НОМЕР_1, на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25.04.2006 року за № 2-891/06. В свою чергу позивач зазначив, що він не має доступу і не може вільно користуватися квартирою НОМЕР_1, оскільки відповідачем змінено замки на вхідних дверях зазначеної квартири. При цьому відповідач уникає спілкування із позивачем, не надає останньому ключі від замків на дверях для безперешкодного доступу до квартири НОМЕР_1. Крім того позивач зазначив, що згідно довідки ЖБК «Голосіївський» від 11.06.2012 року. за № 90 у квартирі НОМЕР_1 разом із відповідачем зареєстровані і проживають члени її родини: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, що ускладнює позивачу спільне користування квартирою НОМЕР_1 із відповідачем та вказаними особами. У зв'язку із наведеним позивач просив суд зобов'язати відповідача не чинити позивачу перешкоди у користуванні 56/100 частини квартири НОМЕР_1 та встановити порядок користування приміщеннями квартири НОМЕР_1.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з наступного.

Судом встановлено, що позивачу на праві спільної часткової власності належить 56/100 частки трикімнатної квартири НОМЕР_1 загальною площею 73,30 кв.м., житловою площею 48,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору дарування 56/100 частин квартири від 16.08.2006року, який посвідчено державним нотаріусом Двадцять першої Київської державної нотаріальної контори Левченко Є.В. і внесено у реєстр за № 4-3754, із проведенням державної реєстрації права власності позивача згідно реєстраційного напису КП «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна» від 11.09.2006 року.

На підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25.04.2006 року відповідачу належить 44/100 частки вищезазначеної квартири НОМЕР_1.

Згідно довідки ЖБК «Голосіївський» від 11.06.2012року за № 90 у квартирі НОМЕР_1 зареєстровані і проживають відповідач із членами своєї родини ОСОБА_7., ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_9

Згідно ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України, власність двох чи більше осіб із

визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Положеннями ч. 3 ст. 358 ЦК України визначено, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У постанові Верховного Суду України від 03.04.2013року у справі № 6-12цс13 визначено правову позицію застосування ст. 358 ЦК України, а саме: виходячи з аналізу зазначеної правової норми слід дійти висновку, що ця норма регулює саме порядок здійснення права часткової власності, тобто порядок користування спільною частковою власністю без її поділу в натурі, наслідком якого є припинення права спільної часткової власності. Зокрема при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку, виходячи із його частки в праві спільної власності на будинок. Разом з тим виділені у користування приміщення можуть бути і не ізольовані і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

На підставі викладеного суд дійшов вірного висновку про наявність у позивача, як власника, права на визначення і надання йому у користування, без поділу і виділу в натурі, частини приміщень в квартирі НОМЕР_1 відповідно до його частки у розмірі 56/100 у цій квартирі.

Згідно ч. 3 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.10.2014року за № 72/14-43/13460/14-43, складеного судовим експертом КНДІСЕ ОСОБА_11 визначено наступне технічне рішення щодо квартири НОМЕР_1:

- співвласнику 56/100 частки виділити в користування житлові кімнати площею 14,8 кв.м. та 14,4 кв.м.;

- співвласнику 44/100 частки виділити в користування житлову кімнату площею 18,8 кв.м. та балкон приведеною площею 3,7 кв.м.;

- виділити у спільне користування приміщення: куні площею 7,8 кв.м., ванної кімнати площею 2,1 кв.м., уборну площею 0,8 кв.м., коридор площею 11,3 кв.м.

Оскільки висновок судової експертизи відповідачем не спростовано, суд першої інстанції вірно визнав висновок експертизи належним доказом у справі та дійшов вірного висновку про задоволення вимог позивача та встановлення порядку користування квартирою НОМЕР_1 згідно Висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 14.10.2014року за № 72/14- 43/13460/14-43.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не чинить та не здатна

чинити будь - які перешкоди позивачу у користуванні квартирою за станом здоров'я, а чинення перешкод можливе лише із сторони інших зареєстрованих та проживаючих у спірній квартирі осіб, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки власниками спірної квартири є позивач та відповідач у справі. Члени родини відповідача, які проживають разом з відповідачем, власниками спірної квартири не являються, а тому позов про усунення перешкод у користуванні квартирою позивачем вірно пред'явлено саме до власника житла - відповідача у справі.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на правильність ухваленого у справі рішення.

Оскільки рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів.

Головуючий

Судді: