Справа №577/4422/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ярмак О. М.
Номер провадження 22-ц/788/530/15 Суддя-доповідач - Левченко Т. А.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Маслова В. О.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення витрат по ремонту та благоустрою будинку і господарсько-побутових будівель, а також витрат, пов'язаних з похованням спадкодавця, -

в с т а н о в и л а:

04 вересня 2014 року ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з вищезазначеним позовом, який мотивують тим, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7, який був братом ОСОБА_3 та рідним дядьком ОСОБА_4 Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1. Вказаний будинок раніше належав матері ОСОБА_3 та, відповідно, бабі ОСОБА_4 - ОСОБА_8, а після її смерті право власності на будинок в порядку спадкування за законом набув ОСОБА_7 Після смерті ОСОБА_7, ОСОБА_3 подала заяву про відмову від спадщини на користь своєї доньки ОСОБА_4 Будинок АДРЕСА_1, в якому до своєї смерті проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_7, був побудований до 1924 року, у зв'язку з чим потребував ремонту та робіт з його благоустрою. Оскільки ОСОБА_8 була інвалідом І групи, а ОСОБА_7 страждав на захворювання серця і тяжко хворів, вони не мали коштів на догляд за будинком, то, починаючи з 2005 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проводили постійні відновлювальні роботи у будинку щодо його благоустрою, а також роботи по благоустрою господарсько-побутових будівель.

Крім того, ОСОБА_4 за рахунок власних коштів поховала ОСОБА_7 Всього ОСОБА_4 понесла витрати у зв'язку з похованням ОСОБА_7 та відправленням поминальних обрядів на загальну суму 22 568 грн. 00 коп. Так як відповідачі не приймали участі у ремонті та роботах з благоустрою будинку, а також не несли витрат на поховання ОСОБА_7, в той час як є його спадкоємцями, які прийняли спадщину, то відповідно до ст. 1281 ЦК України, повинні відшкодувати їм витрати на ремонт та благоустрій, будівництво господарсько-побутових будівель, а також, відповідно до ст. 1232 ЦК України, витрати на поховання ОСОБА_7, встановлення пам'ятнику та відправлення поминальних обрядів.

Уточнивши позовні вимоги просять суд стягнути з відповідачів понесені ними витрати на ремонт та благоустрій будинку, будівництво господарчо-побутових будівель за адресою: АДРЕСА_1, а саме: стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_3 вартість робіт та матеріалу по газифікації будинку в розмірі 10 136 грн. 00 коп., вартість заміни дверної коробки між сінями та верандою в розмірі 859 грн. 00 коп., всього 10 955 грн. 00 коп. Стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_4 вартість робіт і матеріалів по будівництву та ремонту огорожі в розмірі 4 689 грн. 00 коп., вартість робіт та матеріалу по будівництву цегляного сараю в розмірі 7 869 грн. 00 коп., вартість матеріалів та робіт по будівництву вбиральні в розмірі 2 280 грн. 00 коп., вартість фарбування будинку в розмірі 816 грн. 00 коп., вартість матеріалу та робіт по будівництву огорожі з сітки - рабиці в розмірі 1 946 грн. 00 коп., вартість встановлення лічильника в розмірі 97 грн. 76 коп. , а також вартість будівництва вбиральні у будинку в розмірі 5 112 грн. 00 коп., всього 22 809 грн. 76 коп., а також понесені ОСОБА_4 витрати, пов'язані з похованням, відправленням поминальних обрядів та встановлення пам'ятника спадкодавцю ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 22 568 грн. 00 коп.

Рішенням суду від 22 січня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 про стягнення витрат по газифікації та ремонту будинку в розмірі 10 955 грн. - відмовлено.

Позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на поховання спадкодавця, витрати, понесені на виготовлення та встановлення намогильного пам'ятника в розмірі по 1800 грн. з кожного.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просять змінити рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2015 року в частині відмови ОСОБА_3, в позові про стягнення витрат по ремонту та газифікації будинку в розмірі 10955 грн. і відмови ОСОБА_4, в задоволенні позовних вимог про стягнення витрат по благоустрою будинку та будівництву сараю та туалету, огорожі і в частині відмови в задоволенні позовних вимог по стягненню витрат на поховання, в цілому на суму 41800 грн., скасувати і в цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. В доводах апеляційної скарги посилаються на те, що суд безпідставно не відшкодував ОСОБА_4 в повному обсязі витрати на поховання, хоча нею були надані відповідні докази на підтвердження цих витрат. Крім того вважають, що спадкоємці повинні відшкодувати їм витрати на ремонт та благоустрій будинку, так як померлий ОСОБА_7 завжди визнавав той факт, що позивачі з його згоди виконували роботи по благоустрою будинку і за їх вимогою він повинен їх відшкодувати. Проте претезній до нього вони за його життя вони не пред'являли, так як фактично доглядали за ним та утримували. Також зазначають, що суд, частково задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_4 безпідставно відмовив їй у відшкодуванні судових витрат по сплаті судового збору.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_4 та її представника - адвоката ОСОБА_9, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, заперечення відповідачів на апеляційну скаргу і, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 (а. с. 8).

Після смерті ОСОБА_7 до Конотопської міської державної нотаріальної контори 14 липня 2012 року надійшли заяви про відмову від спадщини від сестри померлого - ОСОБА_3 та про прийняття спадщини від племінниці померлого ОСОБА_4, 25 вересня 2012 року надійшла заява про прийняття спадщини від сина померлого - ОСОБА_5, а 2 листопада 2012 року - заява про прийняття спадщини від сина померлого - ОСОБА_6 (а. с. 112).

До складу спадкового майна входить будинок № 69 з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який належав померлому ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04.06.2009 року після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_8 (а. с. 7; 84-85; 92).

Рішенням Конотопського міськрайонного суду від 28 травня 2014 року встановлено факт, що житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, визнано за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 право власності за кожним на 1/2 частину вказаного житлового будинку та господарсько-побутових будівель в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7 (а. с. 6).

04.10.2014 року за ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зареєстровано право власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 194).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення витрат по ремонту та благоустрою будинку і господарсько-побутових будівель, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано доказів того, що до складу спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_7, увійшли і його обов'язки щодо повернення їм коштів, що вони є кредиторами померлого та відповідачі зобов'язані задовольнити їх вимоги по відшкодуванню витрат, понесених на ремонт та благоустрій будинку, який належав померлому. Крім того позивачі, не пред'являли будь-яких вимог до відповідачів як спадкоємців ОСОБА_7 в обумовлений ст. 1281 ЦК України строк.

Частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на проведення поминальних обідів не входять до складу витрат, які мають відшкодовуватися спадкоємцями відповідно до ст. 1232 ЦК України, на підтвердження витрат, понесених нею на придбання рушників, головних хустин, простирадла, марлі, носових хустин на загальну суму 1261 грн., ОСОБА_4 надано товарний чек, який не є належним і допустимим доказом по справі, витрати на ритуальні послуги покриваються отриманою ОСОБА_4 в управління ПФУ в м. Конотопі та Конотопському районі допомогою на поховання ОСОБА_7, а тому спадкоємці повинні відшкодувати їй витрати на придбання та встановлення пам'ятника в сумі 3600 грн., які вони погодились відшкодувати в повному обсязі, без врахування отриманої ОСОБА_4 допомоги на поховання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення витрат по ремонту та благоустрою будинку і господарсько-побутових будівель, так як суд дійшов його правильного встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог про стягнення витрат по ремонту та благоустрою будинку і господарсько-побутових будівель, позивачі посилаються на положення ст. 1281 ЦК України, яка визначає порядок пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців.

Ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Судом першої інстанції встановлено, що роботи по газифікації будинку АДРЕСА_1 та заміни дверей між сіньми та верандою були проведені ще за життя ОСОБА_8, а інші роботи щодо благоустрою будинку та будівництва господарсько-побутових будівель - за життя ОСОБА_7

Ні до ОСОБА_8, ні до ОСОБА_7 вимоги про відшкодування витрат по ремонту та благоустрою будинку і господарсько-побутових будівель, позивачі не пред'являли, а тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачами не надано належних доказів існування конкретного боргу ОСОБА_7 по відшкодуванню зазначених витрат, у разі наявності якого обов'язок по його погашенню в межах вартості спадкового майна повинні нести його спадкоємці - відповідачі в справі.

Крім того судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що технічні умови на газифікацію житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 були видані Конотопським управлінням експлуатації газового господарства 4 серпня 2005 року на підставі заяви ОСОБА_8 та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 966 від 27 жовтня 2005 року кошти за монтаж газопроводу сплачувала також ОСОБА_8 (а. с. 52; 144-145).

Самі по собі товарні чеки та накладні про придбання будівельних матеріалів не є достовірними доказами на підтвердження тієї обставини, що ці будівельні матеріали були придбані саме за особисті кошти позивачів та використані для проведення ремонтно-будівельних робіт в будинковолодінні по вул. Клубній, 69 в м. Конотопі.

Як пояснила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_4 та її представник, мати ОСОБА_4 - ОСОБА_3 також здійснювала будівництво по сусідству з земельною ділянкою брата ОСОБА_7 по АДРЕСА_2, паркану між їх земельними ділянками немає, двір спільний, її мати та дядько разом користувались сараєм, збудованим на земельній ділянці ОСОБА_7 Крім того судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 з 2009 року проживає (без реєстрації) за адресою: АДРЕСА_1 та користується вказаним будинком та господарсько-побутовими будівлями, а тому повинна була підтримувати їх в належному стані (а. с. 93).

Таким чином, вирішуючи позов в частині вимог про стягнення витрат по ремонту та благоустрою будинку і господарсько-побутових будівель, суд першої інстанції, повно і всебічно дослідив обставини справи, доказам, наданим позивачами в підтвердження цих вимог, надав відповідну правову оцінку та прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позову в зазначеній частині.

Проте не можна повністю погодитись з висновками суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

Так, судом першої інстанції встановлено, що поховання ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, здійснювала ОСОБА_4 (а. с. 55,57).

01.06.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі ОСОБА_4 виплачена допомога на поховання за померлого ОСОБА_7 в розмірі 1923 грн. 90 коп. (а. с. 117).

Стаття 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Таким чином, виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону, до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню з відповідачів не підлягають.

Крім того на підтвердження витрат на проведення поминальних обідів, ОСОБА_4 надала квитанції, видані ФОП ОСОБА_10, в яких вказана загальна грошова сума, без зазначення яка кількість продуктів харчування придбавалась для обідів та якою вартістю, вартість приготування обідів на конкретну кількість осіб. (а. с. 19). В справі також мається витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ФОП ОСОБА_10 згідно якого до видів діяльності цього підприємця не входить надання послуг з громадського харчування (а. с. 129-130).

В той же час колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відсутність підстав для відшкодування ОСОБА_4 витрат, понесених нею на придбання рушників, головних хустин, простирадла, марлі, носових хустин на загальну суму 1261 грн., на підтвердження яких нею надано товарний чек № 741 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 78). Згідно товарного чеку, зазначений в ньому товар придбавався в день смерті ОСОБА_7, та є необхідним для здійснення поховання відповідно до місцевих звичаїв та традицій, вартість цих витрат також є розумною. Одна та обставина, що товарний чек не відповідає вимогам Положення про форму і зміст розрахункових документів, затв. наказом ДПА України від 01.12.2000 року № 614, про що вказав в рішенні суд першої інстанції, не є підставою для відмови у відшкодуванні цих витрат, так як факт придбання ОСОБА_4 текстильних товарів для поховання на ринку в м. Конотоп підтвердила свідок ОСОБА_11, мати підприємця ОСОБА_12, яка допомагає доньці здійснювати торгівлю тканинами. Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців видом діяльності ФОП ОСОБА_12 є торгівля текстильними та галантерейними товарами (а. с. 226).

Отже, рішення суду в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні. З врахуванням допомоги на поховання, отриманої ОСОБА_4 в управлінні Пенсійного фонду України в м. Конотопі та Конотопському районі, витрати на поховання які підлягають відшкодуванню спадкоємцями на користь позивачки складають 4295,10 грн., тобто по 2147,55 грн. з кожного ((1261 грн. (текстильні товари для поховання) + 1358 грн. (ритуальні послуги) - 1923,90 грн. (допомога на поховання)) + 3600 грн. (придбання надмогильного пам'ятника та його встановлення, вартість цих витрат відповідачі погодились відшкодувати в повному обсязі без врахування допомоги на поховання) = 4295,10 грн.

Крім того, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, в порушення ст. 88 ЦПК України, відмовив їй у відшкодуванні судових витрат по сплаті судового збору, пославшись на те, що згідно квитанції судовий збір сплачено позивачкою ОСОБА_3 Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (п. 10) у випадку подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (ч. 6 ст. 6 Закону «Про судовий збір»). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. Враховуючи зазначені роз'яснення, а також те, що позивачі є близькими родичами, судовий збір з врахуванням принципу пропорційності підлягає відшкодуванню на користь того з позивачів, чиї позовні вимоги було задоволено. Так як відповідач ОСОБА_6 є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, судові витрати підлягають стягненню тільки з відповідача ОСОБА_5 в сумі 21 грн. 46 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 3; 309 ч. 1 п. 3, 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2015 року змінити в частині вирішення позовних вимог ОСОБА_4 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 витрати на поховання спадкодавця в розмірі по 2147 гривень 55 коп. з кожного.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 21 гривня 46 коп.

В іншій частині рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -