АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: позивача ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Справа №757/12497/2015
№ апеляційного провадження:22-ц-796/14176/2014
Головуючий у суді першої інстанції: Литвинова І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та у її вихованні та визначення способу участі батька у вихованні дитини у вигляді систематичних відвідувань дитиною місця проживання батька у першу та третю суботу місяця з 10.00. до 18.00., у другу та четверту неділю місяця з 10.00. до 18.00.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що мати дитини, не дає йому можливості спілкуватись з дитиною, не виконує розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації №180 від 04 квітня 2014 року і протиправно обмежує його права як батька брати участь у вихованні сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, визначення способу участі батька у вихованні дитини - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) не чинити перешкоди у спілкуванні ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) з дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити способи участі ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши зустрічі кожної суботи місяця з 09.00 год. до 12.00 год., кожної неділі місяця з 16.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_4.

Не погоджуючись з рішенням суду представником відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4, подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність на обґрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_2 та представник третьої особи, який діє на підставі довіреності, відповідач ОСОБА_4, її представник ОСОБА_3, треті особи: Служби у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Печерської районної у м. Києві державної адміністрації, в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с.237,238,239), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 6).

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 березня 2014 року за позовом ОСОБА_4 шлюб сторін було розірвано (а.с. 8).

Розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації №180 від 04 квітня 2014 року був визначений порядок спілкування позивача з сином, відповідно до прийнятного графіку, а саме щосуботи з 09.00. до 12.00., щонеділі з 16.00. до 18.00. у присутності матері.

Обґрунтовуючи позов ОСОБА_2 посилався на те, що мати дитини, не дає йому можливості спілкуватись з дитиною, пояснюючи це різними обставинами, а коли він приходить до місця проживання дитини, при його зустрічі перебувають родичі відповідача, які постійно провокують конфлікти. Такі факти мали місце 28 лютого 2014 року, 07 березня 2015 року та зазначені обставини були підставою для його звернень до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що підтверджується листами начальника Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 16-17, 21-22). З приводу невиконання відповідачем розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації позивач звертався до відповідної Служби у справах дітей 20 травня 2014 року, що підтверджується листом від 06 червня 2014 року (а.с. 18). Також відповідне звернення позивача надходило до Деснянського районного у м. Києві центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді в серпні 2014 року, на яке було надано відповідь 02 вересня 2014 року (а.с. 19).

Зазначені докази підтверджують факт невиконання відповідачем розпорядження Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації № 180 від 04 квітня 2014 року.

Відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Такі ж гарантії для батьків, що проживають окремо від дітей, та для самих дітей встановлені ст.15 Закону України «Про охорону дитинства».

Нормою ст.141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Судом під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б могли свідчити про можливий негативний вплив батька на дитину, які б перешкоджали її нормальному розвиткові, що також підтверджується наявним в матеріалах справи розпорядженням Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації №180 від 04 квітня 2014 року, яким було визначено участь батька у вихованні дитини встановленням відповідного часу та місця зустрічі (а.с. 15).

З акту обстеження умов проживання вбачається, що за місцем проживання позивача є всі необхідні умови для проживання та повноцінного розвитку дитини. Висновком Печерської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 25 червня 2015 року було підтримано розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації №180 від 04 квітня 2014 року, яким було визначено участь батька у вихованні дитини з встановленням відповідного часу та місця зустрічі, з урахуванням пропозицій комісії з питань захисту прав дитини від 16 червня 2015 року та діючи в інтересах малолітньої дитини.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування.

Суд першої інстанції, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та надавши належну оцінку наданим сторонами доказам, прийшов до обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, визначивши участь позивача ОСОБА_2 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши зустрічі кожної суботи місяця з 09.00 год. до 12.00 год., кожної неділі місяця з 16.00 год. до 18.00 год. у присутності матері дитини ОСОБА_4 та зобов'язавши відповідача ОСОБА_4 не чинити перешкоди у спілкуванні позивача ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів вважає, що визначений спосіб у вихованні дітей найкращим чином забезпечує інтереси дитини та відповідає принципам Конвенції про права дитини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: