АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 2012/2-296/11 Головуючий суддя І інстанції Іванова І.В.
Провадження № 22-ц/790/198/15 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із земельних правовідносин
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого Шаповал Н.М.,

суддів: Кружиліної О.А.

ОСОБА_1,

за участю секретаря Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та Гур»євої ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Гур»євої ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом Гур»євої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2010 року до суду звернувся ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою, яка розташована у м. Харкові по вул. Лобачевського, 22, усунення перешкод в користуванні власністю.

22 квітня 2010 року ОСОБА_4 звернулась до суду з зустрічним позовом про встановлення порядку користування земельною ділянкою за вказаною адресою, усунення перешкод в користуванні власністю.

12 лютого 2013 року ОСОБА_4 померла.

25 лютого 2014 року спадкоємиця ОСОБА_4 Гур»єва Л.О., - подала до суду зустрічний позов про усунення перешкод в користуванні власністю та земельною ділянкою, визначення порядку користування земельною ділянкою, відшкодування збитків в розмірі 800 грн. та стягнення моральної шкоди.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 березня 2014 року до участі у справі як правонаступника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 залучено Гур»єву ОСОБА_3.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_2 посилався на те, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 від 13 травня 2009 року, належить 32/50 частини домоволодіння №22 по вул. Лобачевського в м. Харкові. 18/50 частин вказаного житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель належало ОСОБА_4, на теперішній час спадкоємиці Гур»євій Л.О.

З приводу користування земельною ділянкою постійно виникають конфлікти. Так, ОСОБА_4 прибудувала тамбур, викопала та поклала фундамент, зробила собі льох усе це під стіною ОСОБА_2, по якій проходить газова труба. ОСОБА_4 намагалася продати свою частину домоволодіння, приходили покупці, які бачили маленьку хвіртку і вважали, що вся земельна ділянка у дворі належить ОСОБА_4, тоді як двір є спільним. ОСОБА_4 робила усі перебудови на спільній земельній ділянці, так як порядок користування такою не визначено. Зважаючи на викладене, ОСОБА_2 просив визначити порядок користування земельною ділянко відповідно до 3 варіанту висновку експертизи від 13.08.2014 року, згідно якої частина земельної ділянки площею 42,36 кв.м. залишається в загальному користуванні, йому виділяється в користування земельна ділянка площею 440,32 кв.м., позивачці за зустрічним позовом виділяється земельна ділянка площею 247,48 кв.м., усунути перешкоди в користуванні власністю, що чинить йому відповідачка по володінню, користуванню та розпорядженню спірним житловим будинком.

В обґрунтування зустрічного позову Гур»єва Л.О. посилалась на те, що у зв»язку зі смертю ОСОБА_4 її правонаступником є вона донька, яка належним чином прийняла спадщину після смерті матері, подавши заяву в нотаріальну контору у встановлений законом строк.

ОСОБА_2 належить 32/50 частин домоволодіння з надвірними будівлями, розташованого в м. Харкові по вул. Лобачевського, 22. ОСОБА_4 на підставі договору купівлі продажу від 06.06.1996 року, посвідченого державним нотаріусом П»ятої Харківської державної нотаріальної контори, належало 18/50 частин даного домоволодіння з надвірними будівлями.

Між позивачем і ОСОБА_4 виникли неприязні стосунки з приводу користування земельною ділянкою.

Житловий будинок з надвірними будівлями в 1957 році належав: ОСОБА_6 5/8 частин, ОСОБА_7, ОСОБА_4, ОСОБА_7 по 1/8 частині, що підтверджується актом БТІ від 11.02.1957 року. ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відмовилися від своїх часток на користь ОСОБА_7 Таким чином, домоволодіння стало належати: ОСОБА_6 5/8 частин, ОСОБА_7 3/8 частини.

Право власності на частку померлого ОСОБА_7 перейшло до його сина ОСОБА_8, а згодом до позивача ОСОБА_2 Після ОСОБА_6 право власності перейшло до дружини, після неї до її сестри, а згодом до ОСОБА_4 за договором купівлі продажу, а зараз до Гур»євої Л.О. на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 квітня 2014 року.

Так як ОСОБА_7 у 1962 році та інших роках зробив прибудови до своєї частини будинку, вистроївши їх на залишеній рішенням суду спільній земельній ділянці площею 223 кв.м., то позивач ОСОБА_2 користується більшою частиною спільної земельної ділянки, на якій вистроєні прибудови. В зв»язку з прибудовами було перерозподілено ідеальні частки, і замість 3/8 частин за ОСОБА_7 було визнано 32/50 частини, а за ОСОБА_6 замість 5/8 18/50 частин будинку. Користування і розпорядження земельною ділянкою між співвласниками визначається пропорційно розміру часток в спільній власності на будинок /споруду/.

Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на жилий будинок та надвірні будівлі, які виникли в результаті прибудови, перебудови, надбудови, не дають право для зміни встановленого порядку користування та розпорядження земельною ділянкою.

За ухвалою суду було проведено експертизу, яка надала чотири варіанти розподілу земельної ділянки. На думку позивачки за зустрічним позовом найбільш ізольованим одним від одного між позивачем та нею, є варіант №3 експертизи від 14.06.2012 року, відповідно до якого у загальне користування співвласників виділяється земельна ділянка площею 72,0 кв.м., у її користування земельна ділянка площею 385,0 кв.м., позивачу за первісним позовом земельна ділянка площею 221,0 кв.м. Згідно цього варіанту є можливість для кожного при необхідності не зустрічатися кожного дня при вході та виході з будинку, і для кожного є можливість при необхідності заїхати автомобілем до входу в свою частину будинку. Майже 4 роки її сім»я вимушена звертатися до юристів, родичів для усунення негативних наслідків дій позивача, порушено уклад її життя та останні роки життя її матері. Вони не мали коштів для лікування ОСОБА_4 Також, було витрачено на оформлення КП «ХМ БТІ» технічного паспорту для відчуження 1/50 частини домоволодіння 800 грн. Все це спричинило моральні страждання. Діями ОСОБА_2 їй спричинено моральну шкоду, яку вона оцінює у 8 000 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено в повному обсязі, в задоволенні зустрічного позову Гур»євої ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі.

З таким рішенням не погодились ОСОБА_2 та Гур»єва Л.О., подали апеляційні скарги.

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити його позов у повному обсязі.

Визначити порядок користування земельною ділянкою згідно висновку будівельно технічної експертизи Харківського науково дослідницького інституту ім.. засл. проф.. ОСОБА_9 №6550 від 13.08.2014 року, варіант №3, а саме: частину земельної ділянки, площею 42,36 кв.м. залишити в загальному користуванні; ОСОБА_2 виділити земельну ділянку площею 440,32 кв.м.; Гур»євій Л.О земельну ділянку площею 247,48 кв.м. Границя розділу земельної ділянки проходить в такий спосіб: від земельної ділянки загального користування по прямій лінії довжиною 10,15 м, далі наліво під кутом 90 градусів довжиною 2,27 м, потім направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 20,1 м. розділити огорожу на відрізки розміром 11,8 м та 5,45 м.

Зобов»язати Гур»єву Л.О. демонтувати незаконну прибудову та льох, прибудовані до несучої стіни домоволодіння ОСОБА_2

Зобов»язати Гур»єву Л.О. виплатити на користь ОСОБА_2 половину вартості проведеної будівельно технічної експертизи Харківського науково дослідницького інституту ім.. засл. проф.. ОСОБА_9 №6550 від 13.08.2014 року, а саме 703,50 грн.

В своїй апеляційній скарзі Гур»єва Л.О. ставить питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог за зустрічним позовом, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.

ОСОБА_10 представник ОСОБА_11 просила визначити порядок користування земельною ділянкою за 1 варіантом додаткової судової будівельно технічної експертизи № 14199 від 02 березня 2015 року.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_12 підлягають частковому задоволенню за таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у задоволенні позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою, районний суд виходив із того, що відповідно до висновку судової будівельно технічної експертизи співвласникам виділяється земельна ділянка, що не відповідає їх первісним ідеальним часткам.

Відмовляючи ОСОБА_11 у задоволенні позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою, районний суд виходив із того, що за 3 варіантом судової будівельно технічної експертизи, на який посилається позивачка за зустрічним позовом, сарай літер «Л», який належить ОСОБА_2 залишається на земельній ділянці, яка виділяється ОСОБА_11 у користування.

Отже, зачіпаються і погіршуються права та інтереси ОСОБА_2

Повністю з такими висновками суду погодитися не можна за таких підстав.

Відповідно до ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно зі статтею 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до частини першої статті 86 ЗК України, земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно до ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до статті 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов'язковою.

Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Тобто, наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на будинок, які сталися у звязку з прибудовою, надбудовою або перебудовою не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. (Ухвала Верховного Суду України від 20 червня 2012 року № 6 59370 сво 10)

Судом встановлено, що будинок № 22 по вул. Лобачевського у м. Харкові після смерті ОСОБА_7 став належати ОСОБА_6С 5/8 частин і ОСОБА_7, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 по 1/8 частині.

ОСОБА_7 та ОСОБА_4 відмолись від своїх часток на користь ОСОБА_7

За таких підстав, ОСОБА_6 стало належати 5/8 частин, ОСОБА_7 3/8 частин спірного житлового будинку.

Рішенням нарсуда Жовтневого району м. Харкова від 21 січня 1959 року був проведений реальний розподіл домоволодіння і спільна сумісна власність перетворилася в спільну часткову власність, зокрема на 5/8 і 3/8 часток житлового будинку.

ОСОБА_7 у 1962 році і других роках зробив прибудови до своєї частини будинку, а тому, були перерозподілені ідеальні частки і замість 3/8 частин за ОСОБА_13 було визнано32/50 частин, за ОСОБА_6 18/50 частин, замість 5/8 частин.

Після ОСОБА_6 право власності на житловий будинок перейшло до дружини, після неї до її сестри, а з 06. 06. 1996 року перейшло до ОСОБА_14 за договором купівлі продажу, а на теперішній час до позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 25 квітня 2014 року.

Право власності на частку померлого ОСОБА_7 перейшло до його сина ОСОБА_15, з 13 травня 2009 року перейшло до позивача, ОСОБА_2 на 32/50 частини житлового будинку.

Відповідно до ч. 3 ст. 415 ЦК України, особа, до якої перейшло право власності на будівлі, споруди, набуває право користування земельною ділянкою на тих же умовах і в тому ж обсязі, що й попередній власник будівлі ( споруди).

Спільна часткова власність на спірний будинок виникла в 1955- 1957 роках після смерті ОСОБА_7 між співвласниками ОСОБА_6 5/8 часток і ОСОБА_7 на 3/8 частини.

Оскільки перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову власність відбулося у зазначений період, на вказані правовідносини також розповсюджується Земельнй кодекс УРСР от 25.10.1922 р., який діяв до 01.01.1971 р.

Судом апеляційної інстанції була проведена додаткова судово будівельна технічна експертиза № 14199 від 02 березня 2015 року на розгляд якої було поставлено питання про можливі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою з урахуванням первісних часток у розмірі 3/8 і 5/8 частин житлового будинку, та з урахуванням того, щоб на земельній ділянці, яка виділяється ОСОБА_2 залишився сарай літ. «Л», вигрібна яма № 5 та трубний колодязь № 3. ( т. 4 а.с. 7 15)

Згідно 1 варіанту додаткової судової будівельно технічної експертизи № 14199 від 02. 03. 2015 року, частина земельної ділянки площею 40,1 кв.м. залишається в загальному користуванні І, ІІ співвласника:

І співвласнику (ОСОБА_2Є.) пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 258,0 кв.м.

Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 237,95 кв.м. (258,0-40,1*1/2), у тому числі під будівлями.

ІІ співвласнику (Гур»євій Л.О.) пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 430,0 кв.м.

Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 409,95 кв.м. (430,0-40,1*1/2), у тому числі під будівлями.

Границя розподілу земельної ділянки проходить у такий спосіб:

-Від земельної ділянки загального користування по прямій лінії довжиною 2,41 м, далі повернувши наліво під кутом 63 градусів довжиною 1,79 м, потім по прямій лінії довжиною 3,47 м, далі повернути направо під кутом 95 градусів по прямій лінії довжиною 5,87 м, потім повернути наліво під кутом 135 градусів по прямій лінії довжиною 2,34 м, далі по прямій лінії довжиною 3,1 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 1,57 м, далі повернувши наліво під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 3,72 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 12,33 м, далі повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 7,08 м, потім повернувши наліво під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 4,95 м, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 8,7 м та 8,55 м.

Даний варіант наведено у додатку №1.

Судова колегія погоджується з таким варіантом, оскільки порядок користування земельною ділянкою визначений з урахуванням первісних часток на будівлю та споруди на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову.

Крім того, вказаним варіантом користування земельною ділянкою не порушуються права ОСОБА_2, оскільки на земельній ділянці, яка йому виділяється залишаються належні йому надвірні будівлі і споруди, зокрема сарай літ «Л», вигрібна яма № 5 та трубний колодязь № 3.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову ОСОБА_2 у задоволенні позову про встановлення порядку користування земельною ділянкою за запропонованим ним варіантом, оскільки зазначений варіант надано з урахуванням належності сторонам на праві власності часток після перерозподілу, який відбувся після 1962 року, а саме, з урахуванням 32/50 частин, та 18/50 частин житлового будинку, які належать сторонам на теперішній час.

Також, відповідно до висновків експертизи від 14 червня 2012 року за № 261/566 запропоновано чотири варіанти порядку користування земельною ділянкою. При цьому, для виконання вказаних варіантів порядку користування земельною ділянкою необхідно ОСОБА_2 перенести сарай та душ, що розташовані біля тильної сторони, на земельну ділянку, яка буде запропонована йому у користування, тобто необхідно докласти зусиль, зокрема, матеріального характеру, за такими варіантами, що суперечить інтересам ОСОБА_2 (а.с. 203, 186 239 т. 1)

Судова колегія також погоджується з висновками районного суду про відмову ОСОБА_11 у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, оскільки не надано доказів, що неправомірними діями ОСОБА_2 їй така шкода заподіяна.

З урахуванням ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11О слід стягнути витрати за проведення додаткової судової будівельно технічної експертизи у розмірі 1 165 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.1 та 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Статтею 1 ЗаконуУкраїни «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» затверджено граничні розміри компенсації витрат, що пов'язані з розглядом цивільних та адміністративних справ, відповідно до якого розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Згідно ст. ст. 38, 40 ЦПК України, сторона, третя особа, яка відповідно до закону захищає права, свободи чи інтереси інших осіб, а також заявники та інші заінтересовані особи в справах окремого провадження можуть брати участь у цивільній справі особисто або через представника.

Представником у суді може бути адвокат або інша особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність і належно посвідчені повноваження на здійснення представництва в суді, за винятком осіб, визначених у статті 41 цього Кодексу.

Повноваження адвоката як представника згідно ст. 42 ЦПК України крім документів, визначених у ч. 1 даної статті, можуть також посвідчуватись ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором. До ордера обов'язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін договору.

Матеріали справи свідчать про те, що інтереси ОСОБА_11 представляла адвокат ОСОБА_10, що підтверджується ордером та договором на ведення справи у суді, за надання правової допомоги ОСОБА_10 отримала 2 500 грн., про що свідчить квітанція. ( т. 3 а.с. 111, 112, т. 1 а.с. 20, 44, 90 )

З урахуванням того, що адвокат ОСОБА_10 приймала участь у судових засіданнях, складала позовну заяву, заперечення на позов ОСОБА_2, клопотання про призначення судових будівельно технічних експертиз, з урахуванням ступіню складності справи та характер правової допомоги, колегія суддів вважає за можливе надання такої допомоги на суму 2 500 грн.

Також, позивачкою сплачено судовий збір і за ІТЗ розгляду справи у розмірі 131 грн. 80 коп, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на її користь.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч.1 ст. 309, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_2 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Гур»євої ОСОБА_3 задовольнити частково. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 жовтня 2014 року змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_11 - задовольнити частково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою, яка розташована у м. Харкові по вул. Лобачевського № 22 між ОСОБА_2 та ОСОБА_11, згідно І варіанту додаткової судової будівельно технічної експертизи № 14199 від 02 березня 2015 року за якою: частина земельної ділянки площею 40,1 кв.м. залишається в загальному користуванні І, ІІ співвласника:

І співвласнику (ОСОБА_2Є.) пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 258,0 кв.м.

Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому коритсуавнні складає 237,95 кв.м. (258,0-40,1*1/2), у тому числі під будівлями.

ІІ співвласнику (Гур»євій Л.О.) пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 430,0 кв.м.

Так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому коритсуавнні складає 409,95 кв.м. (430,0-40,1*1/2), у тому числі під будівлями.

Границя розподілу земельної ділянки проходить у такий спосіб:

-Від земельної ділянки загального користування по прямій лінії довжиною 2,41 м, далі повернувши наліво під кутом 63 градусів довжиною 1,79 м, потім по прямій лінії довжиною 3,47 м, далі повернути направо під кутом 95 градусів по прямій лінії довжиною 5,87 м, потім повернути наліво під кутом 135 градусів по прямій лінії довжиною 2,34 м, далі по прямій лінії довжиною 3,1 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 1,57 м, далі повернувши наліво під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 3,72 м, потім повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 12,33 м, далі повернувши направо під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 7,08 м, потім повернувши наліво під кутом 90 градусів по прямій лінії довжиною 4,95 м, розділивши огорожу на відрізки з розмірами 8,7 м та 8,55 м.

Даний варіант наведено у додатку №1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 судові витрати за проведення додаткової судової будівельно технічної експертизи у розмірі 1 665 грн., за сплату судового збору і за ІТЗ розгляду справи у розмірі 131 грн. 80 коп., за надання юридичної допомоги у розмірі 2 500 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: