РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2015 року Комінтернівський районний суд м.Харкова у складі: головуючого: судді Богдан М.В.

при секретарі - Цюк Ю.В., Кошкіної Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м.Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної санітарно-епідеміологічної служби України, тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2, третя особа: Державна установа «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» про визнання неправомірними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в якому з урахуванням уточнень просила: визнати неправомірним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 від 21 листопада 2014р. № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С.»; визнати неправомірним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 від 05 грудня 2014 року № 87-о «Про покладання виконання обов*язків на ОСОБА_3С.».

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 зазначила, що згідно з контрактом № 25 від 05.06.2013р., укладеним між нею та Держсанепідслужбою України, її було призначено на посаду директора Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» на строк з 05.06.2013р. до 05.06.2014р., який був подовжений відповідно до додаткової угоди № 1 від 20.05.2014р. на строк з 05.06.2014р. до 05.06.2017р..

Наказом т.в.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 від 21.11.2014р. № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С.» їй була надана відпустка без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24 листопада по 31 грудня 2014р. керуючись п.6-6 Прикінцевих положень ЗУ «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Позивач вважає, що вказаний наказ є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки не було призначено особу, яка б тимчасово виконувала обов*язки директора. Вказане, на думку позивача, суперечить Указу Президента України від 14.11.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 04 листопада 2014р. «Про невідкладні заходи зі забезпечення Державної безпеки», яким передбачено, що з метою упередження ескалації напруженості у східних та південних регіонах держави КМУ невідкладно вжити заходів щодо забезпечення санітарного, епідемічного благополуччя населення та епізоотичного благополуччя.

Позивач вважає, що оспорюваний наказ видано в супереч ст.ст.8,19 Конституції України, п.п.37 п.4 «Положення про Державну санітарно-епідеміологічну службу України» та п.6.2 Статуту Центру.

В заяві позивача про збільшення позовних вимог, ОСОБА_1 просить скасувати наказ Держсанепідслужби України від 05.12.2014р. №87-о «Про покладання виконання обов*язків на ОСОБА_3С.» на період тимчасової відсутності ОСОБА_1 з 08.12.2014р. у зв*язку з перебуванням директора Центру ОСОБА_1 у відпустці без збереження заробітної плати.

Вказаний наказ ОСОБА_1 також вважає незаконним, оскільки вона з 24.11.2014р. по 08.12.2014р. була присутня на робочому місці та здійснювала повноваження директора Центру.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Представник відповідача Державної санітарно-епідеміологічної служби України в судове засідання не з*явився, надав суду письмові заперечення з проханням у задоволенні позову ОСОБА_1 повністю відмовити, а також розглядати справу без присутності представника відповідача.

Відповідач - тимчасово виконуючий обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник третьої особи Державної установи «Харківський обласний лабораторний центр Держсанепідслужби України» підтримала позовні вимоги ОСОБА_1 та просила їх задовольнити в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов*язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що згідно з контрактом №25 від 05.06.2013р., укладеним Держсанепідслужбою України з ОСОБА_1, на посаду директора Центру призначено ОСОБА_1 на строк з 05.06.2013р. до 05.06.2014р.. Зазначений контракт був продовжений відповідно до додаткової угоди №1 від 20.01.2014р. на строк з 01.06.2014р. до 05.06.2017р..

08.11.2014р. в центральному апараті Держсанепідслужби України т.в.о. Голови ОСОБА_2 надав вказівки керівникам установ, що входять до сфери управління Держсанепідслужби України, в тому числі, директору Центру щодо втілення заходів з економії бюджетних коштів, а саме: рекомендував мінімізувати до кінця року перебування керівному складу на робочих місцях.

На виконання зазначеного доручення наказами директора Центру заступнику директора-завідувачу відділу з дослідження фізичних та хімічних факторів ОСОБА_4 надано відпустку без збереження заробітної плати на 12 календарних днів з 24.11.2014р. по 05.12.2014р. та заступнику директора - завідувачу відділу з дослідження біологічних факторів ОСОБА_3 надано відпустку без збереження заробітної плати на 8 календарних днів з 21.11.2014р. по 28.11.2014р., а з 01.12.2014р. по 07.12.2014р. щорічну додаткову відпустку на 7 календарних днів, про що 21.11.2015р. листом від 21.11.2014р. проінформовано т.в.о.Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 за відповідним запитом від 20.11.2014р..

Т.В.о. Голови Держсанепідслужби України ОСОБА_2 видав наказ від 21.11.2014р. № 82-о відповідно до якого, ОСОБА_1 було надано відпустку без збереження заробітної плати тривалістю 38 календарних днів з 24.11.2014р. по 31.12.2014р. на підставі п.6-6 Прикінцевих положень Закону України " про Державний бюджет України на 2014р.".

При цьому, наказом Держсанепідслужби України від 21.11.2014р. № 82-о не визначено особу, яка тимчасово повинна виконувати обов*язки відсутнього керівника.

В зв*язку з не встановленням відповідачем особи, яка б виконувала повноваження позивача, ОСОБА_1 було прийнято рішення про залишення на робочому місці та продовження здійснення своїх функціональних обов*язків щодо поточного керівництва діяльністю Центру з 24.11.2014р.. оскільки ОСОБА_1 зважала, що державна установа не може здійснювати свою діяльність без керівника установи.

09.12.2014р. та 11.12.2014р. ОСОБА_1 зверталась до Держсанепідслужби України з метою врегулювання ситуації, що склалась у зв*язку з виданням наказів № 82-о та № 87-о, в яких зазначила, що оцінивши ризики та наслідки відсутності керівництва та для забезпечення стабільної санітарно-епідемічної ситуації в регіоні, фактично з 24.11.2014р. присутня на робочому місці та виконує свої посадові обов*язки та просила скасувати вищезазначені накази як не реалізовані.

Оскаржуваний наказ №82-о було видано Держсанепідемслужбою України керуючись пунктом 6-6 прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014р.

Відповідно до статуту установи - Центр є юридичною особою публічного права та бюджетною неприбутковою організацією. Основним завданням якого є проведення лабораторних та інструментальних досліджень.

Таким чином, Центр не є органом виконавчої влади та не здійснює державний нагляд суб*єктів господарювання.

Також, відповідно до кошторису Центру на 2014 рік та довідок про зміни кошторису на 2014 рік Держсанепідслужбою України було зменшено суму на виплату заробітної плати працівникам Центру лише на 15%. Більш того, 22.12.2014р. Держсанепідслужбою України було збільшено видатки на оплату праці працівників Центру на 2014р., що вказує на достатнє бюджетне фінансування установи для виплати працівникам заробітної плати, в том числі керівнику Центру, та свідчить про відсутність необхідності надавати відпустки без збереження заробітної плати та встановлювати режим роботи на умовах неповного робочого часу працівникам Центру.

Крім того, листом Міністерства фінансів України від 20.02.2015р., який є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує, зокрема, державну фінансову та бюджетну політику у сфері бухгалтерського обліку, було роз*яснено, що враховуючи те, що Центр є бюджетною установою, а не державним органом, норми ч.9 розділу 3 "Прикінцеві положення" ЗУ від 28.12.2014р. "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" до нього не застосовуються.

Виходячи з викладеного вище, норми Закону від 31.07.2014р. №1622-V11 не розповсюджувались на Центр, який є бюджетною установою, а не державним органом, а тому застосування Держсанепідслужбою України положень цього закону у 2014 році до директора установи є безпідставним, а тому, виданий на підставі вказаної норми Закону наказ №82-о є незаконним та підлягає скасуванню.

Що стосується позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірним та скасування наказу тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 від 05 грудня 2014 року № 87-о «Про покладання виконання обов*язків на ОСОБА_3С.», то вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки ОСОБА_1 не є належним позивачем щодо зазначених вимог.

Керуючись ст. ст. 3,10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК України, Конституцією України ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ тимчасово виконуючого обов*язки Голови Державної санітарно-епідеміологічної служби України ОСОБА_2 від 21 листопада 2014р. № 82-о «Про надання відпустки без збереження заробітної плати ОСОБА_1С.».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Комінтернівський районний суд м.Харкова протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_5