Провадження № 22ц/790/1437/15 Головуючий 1-ї інстанції - Блага І.С.
Справа № 646/8016/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - Бровченко І.О.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач звернулась до суду зазначеним позовом та просив: стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на її користь 50000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 21406 грн. 95 коп. у відшкодування матеріальної шкоди; стягнути з ОСОБА_2 на її користь 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнути в рівних частках з відповідачів на її користь витрати на виготовлення висновку спеціаліста-автотоварознавця у сумі 885 грн. 60 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що під час дорожньо-транспортної пригоди 14 листопада 2013 року, яка сталася з вини ОСОБА_2, який керував автомобілем Chevrolet Lacetti, держномер НОМЕР_1, було пошкоджено автомобіль позивачки Volkswagen Polo, держномер НОМЕР_3. Згідно висновку спеціаліста-автотоварознавця розмір матеріальної шкоди, завданої позивачці, становить 71406 грн. 95 коп. Позивачкою було оплачено вартість вказаного експертного висновку у сумі 885 грн. 60 коп. Цивільно-правова відповідальність відповідача як власника автомобілю Chevrolet Lacetti, держномер НОМЕР_1, була застрахована у ПрАТ «УТСК», з лімітом відповідальності у розмірі 50000 грн. за шкоду, завдану майну, та розміром франшизи - 500 грн. Позивачка своєчасно звернулася до вказаної страхової компанія за виплатою належного їй страхового відшкодування, але так його і не отримала.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на кисть ОСОБА_1 50000 грн. у відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 21406 грн. 95 коп. у відшкодування матеріальної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

В апеляційній скарзі ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким стягнути з неї 45180 грн. 95 коп. та вирішити питання щодо передачі запасних частин, що було замінено. Обґрунтовуючи скаргу посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права; неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими. Рішення суду в частині розміру стягнутих грошових коштів з ОСОБА_2 не оскаржується, відповідні доводи апеляційна скарга не містить.

Судова колегія, вислухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як передбачено ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, районний суд виходив з доведеності вини страхової компанії у невиплаті своєчасно страхового відшкодування позивачу та обґрунтованості позовних вимог щодо розміру відшкодування.

Однак повністю погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки висновки суду не відповідають обставинам справи та судом не правильно застосовані норми матеріального права і тому суд апеляційної інстанції вважає за необхідне на підставі п.п. 3 і 4 ст. 309 ЦПК України, рішення суду першої інстанції змінити, задовольнивши позовні вимоги ОСОБА_1 до ПрАТ «УТСК» частково.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Положеннями ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) встановлено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно ст. 9 Закону України «Про страхування», франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що згідно полісу №АС/4304222 від 16 липня 2013 року цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2, як власника автомобілю Chevrolet Lacetti, держномер НОМЕР_1, застрахована приватним акціонерним товариством «Українська транспортна страхова компанія», з лімітом відповідальності у розмірі 50000 грн. за шкоду, завдану майну, та розміром франшизи - 500 грн. (а.с.8).

З постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10 грудня 2013 року у справі №646/11637/13-п про адміністративне правопорушення вбачається, що 14 листопада 2013 року близько 19 години ОСОБА_2, керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, держномер НОМЕР_1, на перехресті проспекту Московського та майдану Руднєва у м. Харкові не витримав безпечну швидкість руху та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Polo, держномер НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем IVECO, держномер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, чим заподіяв механічні ушкодження вказаним автомобілям та матеріальну шкоду. Цією постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення (а.с.7).

За даними довідки про ДТП, внаслідок цієї пригоди автомобіль позивачки зазнав наступних ушкоджень: передньої підвіски, лівого переднього крила, лівої передньої двері, лівої блок-фари, переднього бамперу (а.с.10).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3819 від 20 травня 2014 року, проведеного ХНДІСЕ ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса, матеріальна шкода, завдана власнику автомобілю Volkswagen Polo, держномер НОМЕР_3, який був ушкоджений при ДТП 14 листопада 2013 року становить 71406 грн. 95 коп. (а.с.11-26).

Згідно з розрахунком №2143/1-13, здійсненим страховиком по страховому акту №2143/1-13, розмір страхового відшкодування за пошкодження автомобілю Volkswagen Polo, держномер НОМЕР_3, становить 45180 грн. 95 коп. (за виключенням франшизи) (а.с.78).

Факт звернення позивача до страхової компанії з заявами про страхове відшкодування сторонами по справі не оскаржується.

Оскільки полісом № АС/4304222 від 16 липня 2013 року встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 50000 грн. та розмір франшизи складає 500 грн., судова колегія вважає, що з ПрАТ «УТСК» підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 49500 грн.

Посилання ПрАТ «УТСК», що матеріали справи не містять доказів підтверджуючих витрати позивача на правову допомогу, є помилковими та протирічать матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

З врахуванням вищезазначеного, судова колегія вважає, що судом першої інстанції було правомірно стягнуто з ПрАТ «УТСК» витрати на правову допомогу. Разом з тим, судом першої інстанції невірно визначено розмір зазначених витрат.

Враховуючи розмір задоволених позовних вимог, час який безпосередньо було витрачено представниками позивача у судових засіданнях та вимоги ст. 88 ЦПК України, пункту 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», судова колегія вважає за необхідне сягнути з ПрАТ «УТСТ» на корись ОСОБА_1 1418 грн. 16 коп. витрат на правовому допомогу та судовий збір у розмірі 495 грн.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції не дав належної оцінки розрахунку суми страхового відшкодування та ремонтній калькуляції № 2143-13, висновків суду не спростовують. У разі незгоди із висновком експертного автотоварознавчого дослідження, апелянт не був позбавлений можливості надати власний висновок з цього питання або заявити перед судом клопотання про призначення у справі відповідної товарознавчої експертизи, що ним зроблено не було. Крім того, під час судового розгляду справи відповідна калькуляція відповідачем не була надана до суду першої інстанції. З матеріалів справи вбачається, що копія відповідної калькуляції була направлена на адресу суду 28 листопада 2014 року, тобто після ухвалення судового рішення. Суд обґрунтовано прийняв до уваги розмір майнової шкоди, визначений позивачем на підставі висновку експертного автотоварознавчого дослідження №3819 від 20 травня 2014 року, оскільки були відсутні докази, які спростовують його висновки. З розрахунку суми страхового страхування не вбачалось яким чином було здійснено розрахунок розміру матеріальних збитків. Під час апеляційного розгляду справ апелянтом не було зазначено, що саме йому перешкоджало надати ремонтну калькуляцію під час судового розгляду справи у суді першої інстанції та будь-яких клопотань на спростування висновку експертного дослідження не заявлено.

Доводи апеляційної скарги, що задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції не вирішив питання щодо передачі відповідачам запчастин, які були замінені на автомобілі, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки в матеріалах справи на час її розгляду відсутні дані про проведення відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля позивача, відповідач в подальшому не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про витребування майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги та зміни судового рішення в частині розміру відшкодування матеріальної шкоди ПрАТ « УТСК». В іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27 листопада 2014 року змінити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» з ОСОБА_1 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 49500 грн., судовий збір у розмірі 495 грн. та витрати на правову допомогу у сумі 1418 грн. 16 коп.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді -