РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3823/15-ц

пр. № 2/759/2900/15

04 грудня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:головуючого судді -Величко Т.О., при секретарі - Самайді А.В.розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та співпозивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації., -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та співпозивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації.

Позивач у справі ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, посилаючись на те, що 29.02.2000 року він та його батьки отримали свідоцтво про право власності на житло по 1/5 частини кожному, за адресою АДРЕСА_1. Позивач вказував, що під час перебування з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.08.2008 рокупро 15.11.2012 року, відповідачка проживала та зареєстована за вказаною адресою АДРЕСА_1 разм із їх сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 Позивач вказував, що з травня 2013 року відповідачка разом із сином за місцем реєстраці не проживає, на неоднаразові прохання вирішити питання про зняття з реєстрації не реагує. Позивач вказував, що несе комунальні витрати по спрній квартирі, в тому числі, які нараховуються на відповідача. Позивач вказував, що факт не проживаня відповідача з січня 2012 року за спірною адресою підтверджується Актом Філії №806. Вказував, що на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва про усунення перешкод відповідач у 2013 році звернулася до виконавчої служби і 07.05.2013 року виконавче провадження по цьому рішенню було виконане у добровільному порядку боржниками. Позивач вказує, що відповідачка не проживає за спірною адресою з 07.05.2013 року разом із сином, не несе комунальні витрати пло квартирі, факт непродивання підтверджується Актами від 06.04.2013 року від 04.12.2013 року від 04.12.2013 року від 10.12.2014 року, а тому посилаючись на вимоги ст. 391 УЦК Укпраїнист. 77 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" просить суд позов задовольнити.

Згідно заяви про уточнення позовних вимог (а.с.83-85) в справу вступили співпозивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації, та просили суд усунути позивачам перешкоди у користуванні належним на праві власності житлом АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстраційного обліку в цій квартирі ОСОБА_9. Зобов"язати відповідачку знятися з реєстраційного обліку за адресою АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачі, представник позивача, підтримали заявлені позовні вимоги, з посиланням на докази подані до матеріалів справи, ппосили суд позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач проти позову заперчувала, подала письмові зааперчення проти позову ( а.с.40-44) вказувала, що дійсно 07.05.2013 року згідно Акту державного виконавця від 07.05.2013 року було позивачами добровільно виконане рішення суду, передано ключи від вхідних дверей в квартиру, двері відчинялися, а тому рішення суду було виконано. Відповідач вказувала, що в цей же день вона пішла за своїми речами, а коли повернулася до спірної квартири в яку її було вселено в цей же день, позивачами вже було змінено замки та двері ніхто не відчиняв, з цьогож часу вона не мала можливості потрапити до квартири, в якій вона зареєстрована, самостійно, у зв"язку із чим зверталася до дільничого інспектора та викликала службу відчиення дверей. Вказувала, що у неї інших місць для проживання з дитиної не має, що позивачі здають спірну квартиру у найм третім особам, самі в квартирі не проживають також не надають можливості їй проживати разом із дитиною. Вказувала, що внаслідок неправомірних дій позивачів, які чинять їй перешкоди у користуванні спіроною квартирою разои із дитиною, вна неоднаразово зверталася до правохоронних органів із заявами. А тому просить суд у здоволенні позову відмовити. Вказувала, що дійсно ненесла витрати по утриманню вазаної квартри, оскільки квартира була зачинена і місце проживання позивачів їй було не відомо.

У судовому засіданні були допитані свідки з боку позивачів ОСОБА_10, ОСОБА_11,ОСОБА_12, які повідомили, що відповідачка у справі дійсно не проживає в квартирі АДРЕСА_2, речі її та дитини в квартирі відсутні, що неоднараово чули, як відповідачка намагалася потрапити до вказної квартири, стукала ногами в двері, намагалася відчинити двері тримаючись за вхідну ручку, яку зламала, викликала невідомих осіб, які зламували замок на вхідних дверях.

Судом встановлено, що власниками квартири АДРЕСА_2 є позивачі у справі в рівних частках по 1/5 кожному ( а.с.77).

Судом встановлено, що згідно довідки форми №3 від 19.11.2015 року,( а.с.104) в спірній квартирі з 01.08.1989 року зареєстрований ОСОБА_4, з 15.06.2010 року ОСОБА_5, з 06.07.2010 року ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_13

Судом встановлено, що по вказаній квартирі АДРЕСА_2 комунальні послуги нараховувались у 2013 році на 5 осіб( а.с.15-16). Щодо стану оплати за комунальні послуги за період реєстрації в спірній квартирі відповідача, заборгованості за комунальні послуги , докази з боку позивачів не надані.

Судом встанволено, що згідно Актів від А 06.04.2013 року від 04.12.2013 року від 04.12.2013 року від 10.12.2014 року( а.с.9-12) відповідач та її син в спірній квартирі не проживає, причин не вказані та не встановлені.

Судом встановлено, що відповідачка неоднаразово звертался із заявми до правоохоронних органів щодо протипавних дій з боку позивачів, та вчинення перешкод щодо не надання їй права користуватися квартирою, в яку їїбуло вселено за рішенням суду ( а.с.45-50,86-90), на думку суду це є поважні причини з яких відповідачка не має можливості корстуватися спрірною квартрою, в якій вона зареєстрована разом із малолітнім сином ОСОБА_13

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України Члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

На думку суду позивачі не надали суду докаків, та не повідомили про підстави звільненя від доказування, що відповідачка не проживає та не користується спірною квартирою без поважних причин, натомість доводи позивачів, спростовані у порядку ст. 10,11 ЦПК України відповдачем у справі, а саме свідоме перешкоджання позивачами, виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва про вселення позивача, на підставі якого було видано виконавчий лист № 2/759/885/13 , та заміна замків після склдення Атку державного виконавця від 07.05.2013 року, про виконаня рішення суду. Також у судовому засіданні судом було встановлено, небажання позивачів надавати для проживання відповідачці та її дитині спірну квартиру, що і підтверджено її зверненнями до правохоронних органів, а тому позов не доведений та задоволеню не підлягає.

На підставі наведеного, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані позивачем пояснення по справі, відповідно за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, керуючись ст.ст.391,405ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212- 218, 294, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 та співпозивачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: ОСОБА_6, про усунення перешкод в користуванні житлом шляхом зняття з реєстрації -відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу проголошення, у разі відсутності осіб, з часу отримання копії рішення суду.

Суддя Т.О. Величко