РІШЕННЯ

Іменем України

18.06.2015 року Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

з участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Позов мотивований тим, що перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 В останні роки спільного життя, стосунки між ними погіршилися, перестали розуміти один одного, відповідач почав часто принижувати її та сина, провокував сварки і навіть вчиняв стосовно неї фізичне насильство. Відповідач не допомагає їй вести господарство, не бере участі у належному вихованні сина, не надає сімї належної матеріальної допомоги. Подальше життя у шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам, шлюб носить формальний характер, а тому просить його розірвати. Крім цього, у шлюбі ними придбано квартиру АДРЕСА_1, яку просить поділити, виділивши їй у власність 2/3 чатки вказаної квартири.

Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, з підстав, викладених у такому, просить задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечив проти розірвання шлюбу, просить поділити спірну квартиру, виділивши у власність сторін по ? квартири.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм правову оцінку, суд, проходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що 10.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова між сторонами зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 204.

Від шлюбу сторони мають сина, малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження останнього Серії 1-СГ №336088.

Сторони тривалий час не підтримують шлюбних відносин, позивач повністю виключає можливість примирення з відповідачем, який нехтує сімейними цінностями, шлюб існує формально, суперечить інтересам сторін, що дає суду підставу для його розірвання.

Під час шлюбу відповідачем ОСОБА_2 було придбано квартиру за адресою: м. Львів вул. Кульпарківська, 117/76, загальною площею 62,6 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 08.10.2001 року, посвідченим приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованим у реєстрі за № 4491. Оскільки вказана квартира набута відповідачем під час його перебування у шлюбі з позивачем, така являється спільною сумісною власністю подружжя, частки яких у майні є рівними. У відповідності до положень ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності. Частини 1 та 2 ст. 65 СК України визначають, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою, а при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї. Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 -72 Сімейного кодексу України та ст. 372 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно п.24 Постанови, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. Ст. 69 СК України передбачає, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з вимогами ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов у частині розірвання шлюбу підставний та підлягає задоволенню, що стосується поділу спірного майна сторін, то у цій частині позов підставний частково і підлягає задоволенню, відповідно до вимог закону,- слід розірвати шлюб укладений між сторонами та поділити їх спільне майно (квартиру), яке належить їм на праві спільної сумісної власності у рівних частках.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 70, 88, 197, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 60, 63, 65, 70 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований 10.06.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського району м. Львова, актовий запис № 204.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до Франківського відділу РАЦС для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частки квартири АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий Ванівський Ю.М.