Справа №751/2604/15-ц
Провадження №2/751/665/15
Рішення

Іменем України

23 квітня 2015 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Філатової Л. Б.

при секретарі Грищенко Н. С.

з участю: позивача - ОСОБА_1, представника позивача - ОСОБА_2, представника відповідача - Соколовської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Банк Демарк" про стягнення коштів,

Встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ПАТ "Банк Демарк" про стягнення остаточної заборгованості в розмірі 7193,82 гривень. Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що 28.10.2013 року між нею та ПАТ "Банк "Демарк" було укладено договір строкового банківського вкладу №597944, відповідно до умов якого банк відкрив депозитний рахунок НОМЕР_1 на який нею було внесено грошові кошти в сумі 30 000 гривень зі строком повернення - 03.11.2014 року з нарахуванням відсотків в розмірі 20% річних. Вказує, що 25.07.2014 року звернулась до відповідача з заявою про дострокове отримання суми банківського вкладу, але відповідь отримала лише 25.02.2015 року, вже після виплати суми вкладу в розмірі 25 499,33 гривень за вказаним договором без нарахованих відсотків 11.02.2015 року. Посилається, що банк виплату вкладу на її вимогу у встановлені договором і законом терміни не здійснив, тому фактично договір продовжував діяти до дня видачі депозиту, тобто до 11.02.2015 року. Вважає, що банк не мав права нараховувати відсотки в розмірі 0,1% з 04.08.2014 року, а до моменту виплати депозиту мали б нараховуватись відсотки в розмірі 20% річних. Зазначає, що тимчасова адміністрація в банку почала діяти з 29.09.2014 року, а тому у відповідача було достатньої часу щоб виконати її вимогу, щодо дострокової видачі коштів. Враховуючи, що за період з 28.10.2013 року по 07.08.2014 року отримала проценти в сумі 4509,05 гривень, а 11.02.2015 року їй виплачено 25 499,33 гривень, вважає, що остаточна сума заборгованості відповідача становить 7684,77 гривень. В обгрунтування позовних вимог посилається на ст. ст. 256, 1058, 1060, 1061 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів».

В ході судового розгляду позивачем і її представником неодноразово змінювались позовні вимоги (а.с.33,41-42) і остаточно просили (а.с.46) стягнути з відповідача 9620 гривень 79 копійок, а саме: 3% інфляції за період з 29.07.2014 року по 29.09.2014 року в сумі 764,98 гривень, індексацію за серпень і вересень 2014 року в сумі 4346,76 гривень, неправомірно стягнуті відсотки в сумі 4509,05 гривень.

В судовому засіданні позивач та її представник уточнені та збільшені позовні вимоги підтримали та просили задовольнити і до викладеного в позовній заяві ОСОБА_1 доповнила, що після 25.07.2014 року - дати подачі заяви про дострокове припинення дії договору неодноразово зверталась до банку з приводу виплати коштів, але отримувала лише обіцянки.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала в повному обсязі. Надала письмові заперечення (а.с.19-20), які в судовому засіданні підтримала. До викладеного в запереченнях доповнила, що ОСОБА_1 була внесена до Реєстру вкладників і кошти їй були виплачені в порядку черговості, відповідно до проведеного ПАТ «Банк «Демарк» розрахунку. Не заперечувала, що банком було проведено перерахунок відсотків на 29.07.2014 року - дату дострокового припинення договору.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи: договір строкового банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_2 від 28.10.2013 року (а.с.3), квитанцію № 81892397 від 28.10.2013 року (а.с.4), заяву ОСОБА_1 на ім»я уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію банку «Демарк» від 19.02.2015 року (а.с.5), виписку по рахунку НОМЕР_3 вкладника ОСОБА_1 (а.с.6), лист ПАТ «Банк «Демарк» №18/06-646 від 25.02.2015 року на адресу ОСОБА_1 (а.с.8), заяву ОСОБА_1 на отримання переказу (а.с.9), платіжне доручення від 11.02.2015 року (а.с.10), чеки-квитанції на видачу готівки (а.с.11-12), заяву ОСОБА_1 на адресу ПАТ «Банк «Демарк» від 25.07.2014 року (а.с.21), довідку адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 31.03.2015 року (а.с.26), виписний епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №2850 (а.с.34), суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦК України, суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності із застосуванням принципу диспозитивності в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Як зазначено в ч.1 ст.60 ЦК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

28.10.2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Демарк" було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_2, відповідно до умов якого банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок строкового банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_1 для залучення коштів зі строком зберігання вкладу 12 місяців та 6 днів. Датою повернення вкладу є 03.11.2014 року.За користування коштами, банк щомісяця нараховує проценти на суму вкладу з розрахунку 20,00 % річних (а.с.3).

28.10.2013 року позивачем було внесено вклад в сумі 30 000 гривень (а.с.4).

09.01.2014 року, 04.02.2014 року, 19.03.2014 року, 06.05.2014 року, 06.06.2014 року, 25.07.2014 року і 07.08.2014 року ОСОБА_1 отримувала відсотки відповідно до умов договору, всього отримала - 4509 гривень 05 копійок (а.с.11-12).

Пунктом 2 ст. 598 ЦК України визначено, що припинення зобов»язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Пунктами 2.1.6, 2.3.3, 2.4.4., 4.4 договору строкового банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_2 від 28.10.2013 року визначено порядок та наслідки дострокового припинення договору за ініціативою вкладника.

25.07.2014 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача з заявою про дострокове припинення дії договору строкового банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_2 від 28.10.2013 року (а.с.21).

Посилання представника позивача на продовження дії договору строкового банківського вкладу (депозиту) НОМЕР_2 від 28.10.2013 року до 11.02.2015 року - моменту виплати коштів, суд не приймає до уваги, оскільки сама позивач скористалась правом на його дострокове розірвання.

11.02.2015 року ОСОБА_1 виплачено суму вкладу в розмірі 25499,33 гривень (а.с.9,10), при цьому відсотки за користування коштами було перераховано і списано у відповідності до п.4.4., 5.2. Договору (а.с.3,6,8).

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 102 від 26.09.2014 року з 29.09.2014 року запроваджено в ПАТ «Банк «Демарк» тимчасову адміністрацію.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку.

На день початку процедури виведення Фондом гарантування вкладів фізичних осіб з ринку ПАТ «Банк «Демарк» - 29.09.2014 року позивачу було було перераховано відсотки, відповідно до п.4.4 Договору на дату розірвання довору - 29.07.2014 року (а.с.6), що не заперечувала представник відповідача, про що вказала в письмових запереченнях (а.с.19-20).

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Оскільки тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Демарк» було запроваджено з 29.09.2014 року, а заяву про дострокове припинення договору ОСОБА_1 подала 25.07.2014 року, скориставшись своїм правом, передбаченим п.2.3.3., 2.4.4., 4.4. Договору (а.с.3), то з 29.07.2014 року - дату дострокового припинення договору строкового банківського вкладу по 29.09.2014 року - дату запровадження тимчасової адміністрації банку, у відповідності до п.4.4., 5.2. Договору ст.ст. 610, 625 ЦК України стягненню за вказаний період підлягають як відсотки за користування кредитними коштами: 25499,33 : 100 х 0,1 : 365 х 61 = 4,26 гривень і 3 % річних: 25499,33 : 100 х 3 : 365 х 61 = 127,84 гривень, так і борг з урахуванням індексу інфляції (в серпні і вересні 2014 року індекс інфляції дорівнював 100,8 та 102,9) 949,39 гривень, а всього 1081 гривню 49 копійок.

Законами України «Про судовий збір» і «Про захист прав споживачів» сторони звільнені від сплати судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 209, 212-215, 292 ЦПК України, ст.ст. 526, 598, 625, 1058, 1060 ЦК України, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 року з наступними змінами та доповненями, Законом України «Про судовий збір», суд, -

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк Демарк" (МФО 353575, код 19357516) на користь ОСОБА_1 1081 (одну тисячу вісімдесят одну) гривню 49 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. Б. Філатова