Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/4/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Драний В.В.
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

11.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів - Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

при секретареві - Дімановій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради», Головного управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої залиттям квартири за апеляційною скаргою комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 січня 2014 року

ВСТАНОВИЛА:

1 березня 2013 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради». В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вінявляється власником двокімнатної квартири АДРЕСА_1. Поверхом вище знаходиться технічний поверх на якому знаходиться система централізованого опалення. 11 жовтня 2012 року о 16 год. трапилось залиття його помешкання причиною якого стало неналежне виконання свої обов'язків працівниками КП «ЖЕК №4», що привело до аварії, а саме при заповненні системи опалювання водою слюсар своєчасно не перекрив кран і вода наповнивши систему, через розширювальний бак почала витікати на горище, що призвело до затоплення його квартири на третьому поверсі. На підставі поданої ним заяви від 12 жовтня 2012 року до КП «ЖЕК №4» було складено акт про залиття. 28 грудня 2012 року ним були направлені претензії до Кіровоградської міської ради та начальнику КП «ЖЕК № 4» про відшкодування матеріальної шкоди. 30 січня 2013 року було проведено обстеження його помешкання представником Головного управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради та представником КП «ЖЕК №4 Кіровоградської міської ради», але при обстеженні ніякого акту не було складено. Вказав, що в результаті затоплення квартири йому завдано збитки в розмірі 34138 грн. Крім цього, йому та членам його сім'ї завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях та негативних емоціях, а також переживаннях з приводу пошкодженого майна та неможливістю нормального користування ним, порушення звичного життя та необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Просив стягнути з відповідачів на його користь вартість відновлювальних робіт після залиття квартири у розмірі 34 138 грн. та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11 липня 2013 року до участі у справі у якості співвідповідача залучено Головне управління житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 січня 2014 року суд вирішив позов задовольнити частково. Стягнути з комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора №4 Кіровоградської міської ради» на користь ОСОБА_2 вартість відновлювальних робіт після залиття квартири у розмірі 34 138 грн., моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. та судові витрати в сумі 351, 38 грн. В задоволенні позову ОСОБА_2 до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради, Головного управління житлово-комунального майна Кіровоградської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовлено.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду КП «Житлово-експлуатаційна контора №4 Кіровоградської міської ради» подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права, рішення є не обґрунтованим, незаконним та не відповідає фактичним обставинам справи. Зазначає, що підприємством було підготовлено будинок в якому проживає позивач до нового опалювального сезону. Підприємство своєчасно відреагувало на аварію, яка трапилася на технічному поверсі та надало суду належні докази. Проте з вини мешканців будинку, які заперли вхід до технічного поверху будинку виток води не міг бути своєчасно усунутий, що збільшило розмір завданих позивачу збитків. Судом першої інстанції було відхилено клопотання КП «Житлово-експлуатаційної контори №4 Кіровоградської міської ради» про проведення будівельно-технічної експертизи. Вважає, що суд вийшов за межі позовних вимог так, як позивач у позовній заяві просив стягнути з КП «Житлово-експлуатаційної контори №4 Кіровоградської міської ради» відшкодування завданих збитків у сумі 17 069 грн., а судом стягнено 34 138 грн.

У судовому засіданні представник КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» - Подолянська І.О. підтримала апеляційну скаргу та просила суд призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу для визначення завданих позивачу збитків так, як суд позбавив відповідача можливості надати докази на обґрунтування своїх заперечень на позов в частині розміру майнової шкоди. Ухвалою апеляційного суду від 18 березня 2004 року провадження у справі було зупинено на час проведення експертизи. Після відновлення провадження у справі відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ст. 77 ЦПК України, але представник відповідача в судове засідання не з'явився.

Позивач та його представник - ОСОБА_4 заперечили проти доводів апеляційної скарги та просили відмовити в її задоволенні.

Решта осіб, які беруть участь у справі, повідомленні належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив і матеріалами справи підтверджується, щона підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 1 квітня 2011 року ОСОБА_2 являється власником двокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Квартира розташована на третьому поверсі триповерхового багатоквартирного будинку.

11 жовтня 2012 року о 16 год. 00 хв. сталося залиття квартири позивача санітарною водою з системи централізованого опалення.

Згідно комісійного акту про залиття від 12 жовтня 2014 року, затвердженого КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради», складеного відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання жилих будинків та при будинкових територій, які затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76, залиття сталося внаслідок пориву зношеної системи централізованого опалення на технічному поверсі (горищі) і витоку санітарної води з системи.

У результаті цього було пошкоджено споряджувальні покриття стелі і стін квартири позивача.

Згідно звіту про незалежну оцінку вартості ремонтних робіт по квартирі АДРЕСА_1 від 1 грудня 2012 року вартість ремонтних відновлювальних робіт становить 34138 грн.

На час залиття квартири позивача технічне обслуговування з утримання будинку АДРЕСА_1 та прибудинкової території будинку здійснювало КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» на балансі якого і перебував вказаний будинок.

Письмовий договір між ОСОБА_2 і КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» про надання комунальних послуг не укладався.

Відповідно до ст. 205 ЦК правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсності, крім випадків, встановлених законом. Недійсність договору з надання послуг по утриманню будинку і прибудинкової території у зв'язку з недотриманням його письмової форми законом не встановлено.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 25 листопада 2014 року № 3-184гс14.

Спір між сторонами про те, що відповідач являється балансоутримувачем будинку і виконавцем послуг з утримання будинку, а позивач являється споживачем цих послуг і зобов'язана здійснювати їх оплату відсутній.

Згідно п. 1, 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право: одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Вказаним правам споживача житлово-комунальних послуг кореспондуються обов'язки їх виконавця, які передбачені ч. 2 ст. 21 цього ж Закону.

Таким чином на КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради», як на виконавця комунальних послуг, вказаною нормою Закону покладено обов'язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень та утримання в належному технічному стані, здійсненні технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкових мереж.

Пунктами 5 і 6 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» на балансоутримувача покладено обов'язки із забезпечення умов для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, норм та правил; забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо. Контроль за технічним станом здійснюється шляхом впровадження системи технічного огляду жилих будинків (Розділ 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 травня 2005 року № 76.

Згідно підпунктів 1.1.12.2., 1.1.12.4. Примірного переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затвердженого наказом Держжитлокомунгоспу України від 10 серпня 2004 року № 150 до послуг відносяться послуги з регулювання та гідравлічного випробовування систем централізованого опалення, усунення течі в трубопроводах, приладах та арматурі.

Згідно рішення виконкому Кіровоградської міської ради від 12 січня 2009 року № 3 до переліку послуг, які надаються житлово-комунальними підприємствами Кіровоградської міської ради віднесено технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання і водовідведення, поточний ремонт інженерних систем, підготовка житлових будинків до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Крім того, відповідно до п. 2 Переліку робіт з технічного обслуговування внутрішньо- будинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення та водостічних труб, затвердженого рішенням виконкому Кіровоградської міської ради від 10 квітня 2006 року № 464 «Про затвердження переліку робіт з технічного обслуговування житлового фонду міста, що використовується при формуванні тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій», віднесено усунення течі у трубопроводах, приладах та арматурі, заміна аварійних частин трубопроводу.

Із змісту листів КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» від 19 листопада 2010 року № 568 (а.с. 189, 190) до Департаменту житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради та від 20 вересня 2011 року № 619 (а.с. 191, 192) адресованого Головному управлінню житлово-комунального господарства вбачається, що відповідачу було відомо про існування потреба заміни труб централізованого опалення на горищі будинку по АДРЕСА_1.

Докази того, що відповідні ремонтні роботи системи централізованого опалення будинку проведені суду не надані.

Достеменно знаючи про необхідність проведення ремонту труб централізовано опалення на горищі будинку АДРЕСА_1, в якому проживає позивач, відповідач не виконав необхідних ремонтних робіт, що привело до порушення герметичності системи централізованого опалення з виливанням санітарної води і залиттям квартири позивача.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про неналежне виконання відповідачем обов'язків балансоутримувача та виконавця послуг з утримання будинку АДРЕСА_1, а саме: незабезпечення забезпечення належного експлуатаційного стану та ремонту трубопроводу централізованого опалення, та доведеність його вини у завданні збитків позивачу від залиття квартири, яке сталися 11 жовтня 2012 року.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров'ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

У зв'язку з цим суд першої інстанції обґрунтовано поклав відповідальність за завдані позивачу збитки на КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» та відмовив у задоволенні вимог до інших відповідачів.

При цьому посилання відповідача в апеляційній скарзі на акт готовності до опалювального сезону від вересня 2012 року (число не зазначено, Т.І а.с. 183), як на доказ належного стану системи централізованого опалення в будинку, є безпідставним так, як вказаний акт складено відносно будинку АДРЕСА_1, натомість аварія сталася у будинку АДРЕСА_1.

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками (реальними збитками) є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договоромабо законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

У справах про відшкодування завданих особі збитків їх розмір підлягає доказуванню.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Разом із тим суд не звернув уваги на положення ч. 4 ст. 10 ЦПК України, яка покладає на нього обов'язки зі створення для сторін змагального процесу. Зазначено, що суд сприяє всебічному та повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки; попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Так, не погоджуючись із звітом про незалежну оцінку вартості ремонтних робіт по квартирі АДРЕСА_1, складеним ПП «Міжнародне агентство ПОГЛЯД-НЕКСТ» на замовлення позивача, щодо розміру збитків, завданих залиттям квартири, відповідач просив суд про призначення та проведення відповідної судової експертизи.

Ураховуючи, що визначення розміру збитків потребує спеціальних знань, наданий позивачем звіт є лише письмовим доказом, особа яка проводила оцінку не попереджався про кримінальну відповідальність за такий висновок, таке клопотання відповідача було обґрунтованим й мало значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідач мав право надати суду докази на підтвердження своїх заперечень на позов в частині розміру збитків, зокрема, шляхом проведення будівельно-технічної експертизи, призначеної судом.

Фактично залишивши клопотання відповідача без розгляду, суд допустив порушення норм процесуального права.

Усуваючи виявлене порушення суд апеляційної інстанції своєю ухвалою від 18 березня 2014 року у справі призначив судову будівельно-технічну експертизу.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 січня 2015 року № 1030 розмір матеріальної шкоди, яка була заподіяна ОСОБА_2 внаслідок залиття його квартири АДРЕСА_1 вирахувана в діючих цінах на будівельні матеріали та роботи без урахування ПДВ та без урахування фізичного зносу будівельних матеріалів, станом на час проведення експертизи складає 69944 грн.

З урахуванням наданих сторонами доказів, колегія суддів дійшла висновку, що відповідач не довів заподіяння позивачу збитків у розмірі меншому, ніж той, якай ним пред'явлено до відшкодування.

Таким чином, допущене судом першої інстанції порушення норм процесуального права не привело до неправильного вирішення справи, а отже не може бути підставою для зміни чи скасування рішення (ч. 3 ст. 308 ЦПК України).

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в частині порушення судом першої інстанції ч. 1 ст. 11 ЦПК України так, як позивач звернувся до суду з вимоги про відшкодування завданих йому збитків в цілому у розмірі 34180 грн., пред'явивши їх до двох відповідачів: КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» та Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради. При цьому позивач не визначився остаточно з особою, яка є відповідальною за завдані йому збитки, не вказав якими діями чи бездіяльністю Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради вони спричинені, натомість обґрунтовував свої вимоги порушенням його прав з боку КП «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» та його працівників.

Таким чином, встановивши особу, відповідальну за завдані позивачу збитки, суд обґрунтовано стягнув їх цієї особи.

Апеляційна скарга не містить обґрунтування твердження відповідача про незаконність чи необґрунтованість рішення суду в частині вирішення спору про відшкодування моральної шкоди.

При цьому колегія суддів не вбачає підстав, передбачених ч. 3 ст. 303 ЦПК України, для виходу за межі доводів апеляційної скарги.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному порядку доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості рішення суду першої інстанції не знайшли свого підтвердження, апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 4 Кіровоградської міської ради» відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 8 січня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: