03 березня 2015 року
Рівненський міський суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Тимощука О.Я.,
при секретарі Андрощук О.Я.,
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2.,
провівши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне заочний розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення заборгованості по заробітній платі відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, компенсації втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України,
ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення заборгованості по заробітній платі відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, компенсації втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України.
В обґрунтування позову посилається на те, що 14 вересня 2010 року вона звільнилася з ВАТ «РЗТА» з посади головного бухгалтера за ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України її письмово не повідомлено роботодавцем про нараховані суми, належні їй при звільненні, в день звільнення не проведено виплати належних при звільненні розрахункових сум, порушено вимоги Галузевої Угоди на 2010-2011 роки (п. 4.2.4.) - «не допускати звільнення працівників без забезпечення їм погашення боргів із виплати заробітної плати».
Відповідно до Акту звірки заборгованості по заробітній платі ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» з підрозділом примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Рівненській області, станом на 23.09.2010 року складеного ВАТ «РЗТА», встановлена заборгованість ВАТ «РЗТА» перед ОСОБА_1 при звільненні у сумі 7 458 грн. 80 коп., а також 13 688 грн. 00 коп., які знаходилися на виконанні у Державній виконавчій службі ГУЮ у Рівненській області.
Рядом рішень Рівненського міського суду (як приклад Додатки №№10,11) визнано протиправним та скасовано рішення комісії по трудових спорах ВАТ «РЗТА» від 29.03.2012 року про відкликання посвідчень КТС, в тому числі від 31.03.2009 року №127 про кредиторську заборгованість ВАТ «РЗТА» перед ОСОБА_1 по заробітній платі на суму 13 688 грн. 00 коп. (Додаток № 9) - разом кредиторська заборгованість у сумі 21 146 грн. 80 коп. (п.31 Додаток №2), до цих пір не виплачена , внаслідок чого ВАТ «РЗТА» грубо порушує конституційне право ОСОБА_1 на отримання заробітної плати.
Довідкою від 24.07.2014 року №297/07 надано відповідь ОСОБА_1, де вказано, що заборгованість по заробітній платі ВАТ «РЗТА» перед ОСОБА_1 відсутня, що протирічить встановленій Актом звірки від 23.09.2010 року кредиторської заборгованості у сумі 21 146 грн. 80 коп.
Рішенням Рівненського міського суду від 16.09.2009 року по справі №2-7421/09, яке набрало законної сили, стягнуто з ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_1 19 100 грн., які виплачені в лютому 2013 року.

Статею 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати зарплати, нарахованих громадянам. Згідно з актом звірки від 23.09.2010 року ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено при звільненні з ВАТ «РЗТА» 14.09.2010 року заробітна плата в сумі 21 146 грн. 80 коп.

Оскільки відповідачем - ВАТ «РЗТА» розрахунок по виплаті заробітної плати при звільненні не проведений, то це є підставою для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. Просить суд задоволити позовну заяву та стягнути з ВАТ «РЗТА» 104 081 грн. 79 коп., а саме:

· 21 146 грн.80 коп. - заборгованість по заробітній платі згідно з актом звірки від 23.09.2010 року;

· 8 986 грн.81 коп. - компенсація втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати;

· 73 978 грн.68 коп. - середній заробіток за час затримки належних при звільненні розрахункових за період з 01.02.2013р. по 30.11.2014 р.;

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить стягнути з ВАТ «РЗТА»: заборгованість по заробітній платі згідно з актом звірки від 23.09.2010 року в сумі 21146 грн. 80 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 21 146,80 грн. з жовтня 2010 року по січень 2015 року у сумі 7862 грн. 38 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 19100 грн. з жовтня 2009 року по січень 2013 року в сумі 3325,31 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст 117 КЗпП України в розмірі 84 443 грн. 58 коп., а всього заборгованості на загальну суму 116 778,07 грн. Вказана заява рекомендованим листом № 387 від 16.02.2015 року була направлена відповідачу.

Представник відповідача в судове засідання не з»явився повторно, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Суд вважає зібраних по справі доказів достатньо, тому розглядає справу в заочному порядку у відсутності представника відповідача, за згоди позивача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працювала у ВАТ «РЗТА» і 14 вересня 2010 року була звільнена з роботи з посади головного бухгалтера ВАТ «РЗТА» за власним бажанням на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. В порушення ч. 1 ст. 116 КЗпП України її письмово не повідомлено роботодавцем про нараховані суми, належні їй при звільненні, в день звільнення не проведено виплати належних при звільненні розрахункових сум, порушено вимоги Галузевої Угоди на 2010-2011 роки (п. 4.2.4.) - «не допускати звільнення працівників без забезпечення їм погашення боргів із виплати заробітної плати».

Відповідно до Акту звірки заборгованості по заробітній платі ВАТ «Рівненський завод тракторних агрегатів» з підрозділом примусового виконання рішень ВДВС Головного управління юстиції у Рівненській області, станом на 23.09.2010 року складеного ВАТ «РЗТА», встановлена заборгованість ВАТ «РЗТА» перед ОСОБА_1 при звільненні у сумі 7 458 грн. 80 коп., а також 13 688 грн. 00 коп., які знаходилися на виконанні у Державній виконавчій службі ГУЮ у Рівненській області.

Рішенням Рівненського міського суду від 26.06.2012 року по справі № 1715/9281/12 визнано протиправним та скасовано рішення комісії по трудових спорах ВАТ «РЗТА» від 29.03.2012 року про відкликання посвідчень КТС, в тому числі від 31.03.2009 року №127 про кредиторську заборгованість ВАТ «РЗТА» перед ОСОБА_1 по заробітній платі на суму 13 688 грн. 00 коп. Разом кредиторська заборгованість у сумі 21 146 грн. 80 коп., до цих пір не виплачена , внаслідок чого ВАТ «РЗТА» грубо порушує конституційне право ОСОБА_1 на отримання заробітної плати.

ОСОБА_1 звернулася до ВАТ «РЗТА» з заявою відповідно до ЗУ «Про звернення громадян» від 08.07.2014 року, яку ВАТ «РЗТА» отримало рекомендованим листом №892 10.07.2014 року із проханням надати їй довідку про кредиторську заборгованість ВАТ «РЗТА» по заробітній платі, встановленою актом звірки від 23.09.2010 року.

Довідкою від 24.07.2014 року №297/07 надано відповідь ОСОБА_1, де вказано, що заборгованість по заробітній платі ВАТ «РЗТА» перед ОСОБА_1 відсутня, що протирічить встановленій Актом звірки від 23.09.2010 року кредиторської заборгованості у сумі 21 146 грн. 80 коп.

Рішенням Рівненського міського суду від 16.09.2009 року по справі №2-7421/09, яке набрало законної сили, стягнуто з ВАТ «РЗТА» на користь ОСОБА_1 19 100 грн., які виплачені в лютому 2013 року.

Статею 2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року встановлено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків виплати заробітної плати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати зарплати, нарахованих громадянам. Згідно з актом звірки від 23.09.2010 року ОСОБА_1 нараховано, але не виплачено при звільненні з ВАТ «РЗТА» 14.09.2010 року заробітна плата в сумі 21 146 грн. 80 коп.

Оскільки відповідачем - ВАТ «РЗТА» розрахунок по виплаті заробітної плати з позивачем при звільненні не проведений, то це є підставою для стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1: заборгованість по заробітній платі згідно з актом звірки від 23.09.2010 року в сумі 21146 грн. 80 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 21 146,80 грн. з жовтня 2010 року по січень 2015 року у сумі 7862 грн. 38 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 19100 грн. з жовтня 2009 року по січень 2013 року в сумі 3325,31 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст 117 КЗпП України за період з 01.02.2013 р. по 03.03.2015 р. в розмірі 84 443 грн. 58 коп., а всього заборгованості на загальну суму 116 778,07 грн.

Всі наведені обставини підтверджуються дослідженими судом письмовими доказами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до роз'яснень, наведених у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24 грудня 1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред'явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

За встановлених по справі обставин суд визнає обґрунтованими та доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на її користь: заборгованість по заробітній платі згідно з актом звірки від 23.09.2010 року в сумі 21146 грн. 80 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 21 146,80 грн. з жовтня 2010 року по січень 2015 року у сумі 7862 грн. 38 коп. згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 19100 грн. з жовтня 2009 року по січень 2013 року в сумі 3325,31 грн. згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст 117 КЗпП України за період з 01.02.2013 р. по 03.03.2015 р. в розмірі 84 443 грн. 58 коп., а всього заборгованості на загальну суму 116 778,07 грн.

Що стосується вини відповідача, суд враховує, що саме на відповідача покладається обов'язок доведення відсутності вини у затримці розрахунку при звільненні. Натомість, відповідачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили про те, що невиплата позивачу при звільненні всіх належних їй сум мала місце не з вини відповідача.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року № 4-рп/2012, положення ч.1 ст.233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями статей 116,117,237-1 цього Кодексу слід розуміти так, що для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Оскільки відповідачем - ВАТ «РЗТА» розрахунок по виплаті заробітної плати при звільненні не проведений, то це є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 01.02.2013 р. по 03.03.2015 р. в розмірі 84 443 грн. 58 коп., згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи, та: компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 21 146,80 грн. з жовтня 2010 року по січень 2015 року у сумі 7862 грн. 38 коп. згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи; компенсації втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 19100 грн. з жовтня 2009 року по січень 2013 року в сумі 3325,31 грн. згідно розрахунку, наявного в матеріалах справи;

Керуючись ст.ст. 47,116,117,233,238 КЗпП України, 60,61,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» про стягнення заборгованості по заробітній платі відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, компенсації втрати частини грошових доходів у зв»язку з порушенням термінів їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст. 117 КЗпП України задовольнити повністю.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі згідно з актом звірки від 23.09.2010 року в сумі 21146 грн. 80 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 21 146,80 грн. з жовтня 2010 року по січень 2015 року у сумі 7862 грн. 38 коп.; компенсацію втрати частини доходів у зв»язку з порушенням строків виплати заробітної плати у розмірі 19100 грн. з жовтня 2009 року по січень 2013 року в сумі 3325,31 грн.; середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні відповідно до ст 117 КЗпП України за період з 01.02.2013 р. по 03.03.2015 р. в розмірі 84 443 грн. 58 коп., а всього заборгованості на загальну суму 116 778,07 грн.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства «Рівненський завод тракторних агрегатів» в дохід держави 1167 гривень 78 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Cуддя Рівненського

міського суду О.Я. Тимощук