Справа № 186/232/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Першотравенський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючої судді Янжули С. А.

при секретарі Лиман Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди (індексу інфляції)та процента від простроченої суми,

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди (індексу інфляції)та процента від простроченої суми, посилаючись на те, що за рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року на його користь стягнуто з відповідача суму боргу за договором позики в розмірі 15 000 гривень та судові витрати у справі 375 гривень, а всього стягнуто 15 375 гривень. На виконання вказаного рішення суду, було видано виконавчий лист № 2-72 і 30 березня 2010 року відділом державної виконавчої служби Першотравенського міського управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно довідок від 11 квітня 2014 року: №3022 - кошти в сумі 72,45 гривень було стягнуто в травні 2012 року, №3023 - кошти в сумі 39,25 гривень було стягнуто в червні 2012 року та №3024 - кошти в сумі 60,31 гривень було стягнуто в липні 2012 року з боржника ОСОБА_2, перераховані на користь позивача в рахунок повернення боргу, згідно виконавчого листа №2-72 від 29 грудня 2009 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 повернення боргу, який повинен був повернутий ОСОБА_2 в грудні 2007 року.

В зв'язку з несвоєчасним поверненням боргу позивачу спричинена матеріальна шкода, яка згідно діючого законодавства виражається в сумі заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення по поверненню боргу та процентів від простроченої суми (10%).

Згідно рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року справа № 22-ц/774/6734/13 індекс інфляції за грудень 2007 року - січень 2011 року становить 56,4 (1,564х100-100), враховуючи, що:

частка боргу 72,45 гривень повернута в травні 2012 року, індекс інфляції за цей період 63,73 (72,45х63,73:100=46,17 грн)

частка боргу 39,25 гривень повернута в червні 2012 року, індекс інфляції за цей період 63,73 (39,25х63,73:100=25,01 грн)

частка боргу 39,25 гривень повернута в червні 2012 року, індекс інфляції за цей період 63,73 (60,31х63,73:100=38,44 грн)

Всього: 46,17+25,01+38,44=109,62 гривень.

Відповідно п.6 Договору позики від 20 жовтня 2007 року - у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 10% від простроченої суми.

Саме 10% від простроченої суми (неповернутої суми) і є відповідальністю за неналежне виконання зобов'язання.

Залишок боргу станом на 01 червня 2012 року складав 12 326,11 гривень - 10%=1 232,61 гривень,

Залишок боргу станом на 01 липня 2012 року складав 12 286,86 гривень - 10%=1 228,69 гривень,

Залишок боргу станом на 01 серпня 2012 року складав 12 226,55 гривень - 10%=1 222,66 гривень.

Всього:1 232,61+1 228,69+1 222,66=3 683,96 гривень.

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 10% від простроченої суми становить 109,62+3 683,96=3 793,58 гривень.

Оскільки відповідач порушив своє зобов'язання по поверненню позики в грудні 2007 року позивач на підставі ст.625 ЦК України та п.6 договору позики від 20 жовтня 2007 року просить суд стягнути з відповідача спричинену в результаті несвоєчасного повернення позики, матеріальну шкоду в розмірі 3 793,58 гривень та судові витрати по справі.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність та зазначив, що в договорі позики від 20 жовтня 2007 року, який ОСОБА_1 сам надрукував на його ксерокопіях документів, в п.1 чітко зазначено, що позика є безпроцентною. Ст.1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В п.6 договору позики не зазначений конкретний вид заходу забезпечення виконання зобов'язання, зокрема, пені в розмірі 10% за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень ст.547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений через із недодержанням письмової форми, є нікчемним. Також, просить звільнити його від сплати судового збору в зв'язку з тим, що він є інвалідом 2 групи.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позовні вимоги ОСОБА_1 в межах заявлених позовних вимог підлягають задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, 20 жовтня 2007 року сторони по справі уклали договір позики в простій письмовій формі, за яким відповідач отримав від позивача 15 000 гривень. Строк повернення боргу визначено - 20 грудня 2007 року.

За умовами п.6 вказаного договору в випадку несвоєчасного повернення позики позичальник зобов'язався сплачувати позикодавцю суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення та 10% від простроченої суми.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто борг у сумі 15 000 гривень і судові витрати - 375 гривень.

Постановою державного виконавця ВДВС Першотравенського МУЮ ВП №18323027 від 30 березня 2010 року відкрито виконавче провадження щодо стягнення зазначених коштів.

Згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У відповідності до п.6 укладеного сторонами договору позики від 20 жовтня 2007 року також передбачено вказану у ч.2 ст.625 ЦК України відповідальність боржника за порушення грошового зобов'язання про сплату боржником боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 10 процентів від простроченої суми.

Зобов'язання виникають на підставах, встановлених ст.11 Цивільного Кодексу України, зокрема, договорів та інших правочинів (ч.2 ст.509 ЦК України). Зобов'язання перестає діяти в разі його припинення на підставах, передбачених договором або законом (ч.1 ст.598 ЦК України).

Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 601, 604-609 ЦК України, які не передбачають підставою припинення зобов'язання ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора. За відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов'язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснене, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

Частина 2 ст.625 ЦК України передбачає право кредитора на отримання боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов'язання, а також 3% річних від простроченої суми /за умови якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Оскільки відповідач порушив своє зобов'язання по поверненню позики в грудні 2007 року він повинен сплатити позивачу на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.6 договору позики індексацію заявлених позивачем прострочених сум боргу:

Згідно довідок ВДВС Першотравенського МУЮ № 3022,3023,3024 від 11 квітня 2014 року в травні 2012 року позивачу перераховано в рахунок повернення боргу ОСОБА_2 72,45 гривень, в червні 2012 року позивачу перераховано в рахунок повернення боргу ОСОБА_2 39,25 гривень, в липні 2012 року позивачу перераховано в рахунок повернення боргу ОСОБА_2 60,31 гривень, згідно виконавчого листа № 2-72 від 29 грудня 2009 року, який повинен був повернутий ОСОБА_2 в грудні 2007 року відповідно до п.1 договору позики між сторонами.

Оскільки відповідач порушив своє зобов'язання по поверненню позики в грудні 2007 року він повинен сплатити позивачу на підставі ч.2 ст.625 ЦК України та п.6 договору позики індексацію заявлених позивачем прострочених сум боргу :

- 72,45 гривень отриманих в травні 2012 року в розмірі 46,17 гривень з урахуванням індексу інфляції за цей період - 63,73 (72,45 грн х 63,73 : 100=46,17 грн)

- 39,25 гривень отриманих в червні 2012 року в розмірі 25,01 гривень з урахуванням індексу інфляції за цей період - 63,73 (39,25 грн х 63,73 : 100=25,01 грн)

- 60,31 гривень отриманих в липні 2012 року в розмірі 38,44 гривень з урахуванням індексу інфляції за цей період - 63,73 (60,31 грн х 63,73 : 100=38,44 грн).

Всього позивачу слід стягнути з відповідача в рахунок індексації зазначеної суми в розмірі 109,62 гривень.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 10% за кожен день прострочення виконання зобов'язання, суд вважає вони підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Пунктом 6 укладеного між сторонами договору позики від 20 жовтня 2007 року передбачено, що у випадку несвоєчасного повернення позики позичальник сплачує позикодавцю суму з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь період прострочення, а також 10 відсотків від простроченої суми.

Частиною 1 ст.598 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, що передбачені договором або Законом (ст.ст.559, 599-601, 604-609 ЦК України), зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки зобов'язання не було належним чином виконане, кошти позивачу не повернуті, відповідач несе відповідальність відповідно умов договору позики, в зв'язку з несвоєчасним поверненням отриманих коштів (ст.549 ЦК України).

Рішеннями Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 липня 2013 року та від 01 грудня 2014 року по цивільним справам за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди з застосуванням індексу інфляції та відсотків від простроченої суми, які набрали законної сили з моменту проголошення, встановлено, що розрахунок заборгованості по договору позики між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладеному 20 жовтня 2007 року здійснюється за кожен день прострочення за формулою: сума боргу помножена на 10% та на кількість днів прострочення.

Відповідно до ст.16 ЦК України та ст.11 ЦПК України кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту в суді своїх прав і розпоряджається предметом спору на власний розсуд.

Станом на 01 червня 2012 року заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу №2-72 від 29.12.2009 року становить 12 326,11 грн., згідно довідки ВДВС Першотравенського МУЮ від 11 квітня 2014 року, заборгованість зі сплати 10% простроченої суми позивач визначив у розмірі 1 232,61 грн.

Станом на 01 липня 2012 року заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу №2-72 від 29.12.2009 року становить 12 286,86 грн., згідно довідки ВДВС Першотравенського МУЮ від 11 квітня 2014 року, заборгованість зі сплати 10% простроченої суми позивач визначив у розмірі 1 228,69 грн.

Станом на 01 серпня 2012 року заборгованість ОСОБА_2 по виконавчому листу №2-72 від 29.12.2009 року становить 12 226,55 грн., згідно довідки ВДВС Першотравенського МУЮ від 11 квітня 2014 року, заборгованість зі сплати 10% простроченої суми позивач визначив у розмірі 1 222,66 грн.

Всього: 1 232,61+1 228,69+1 222,66 = 3 683,96 гривень.

Тому стягненню підлягає сума заборгованості за відсотками в розмірі 3 683,96 гривень та інфляційне збільшення в сумі 109,62 гривень.

У відповідність до п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються інваліди 2 групи.

Згідно висновку МСЕК від 01 листопада 2001 року ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи по трудовому каліцтву безстроково.

За таких умов суд вважає за необхідне сплачений позивачем ОСОБА_1 судовий збір по справі в сумі 243 гривні 60 копійок компенсувати за рахунок держави, як це передбачено ч.2 ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Стягти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості по відсотках від простроченої суми в сумі 3 683,96 гривень та інфляційне збільшення в сумі 109,62 гривень, а всього стягти 3 793 (три тисячі сімсот дев'яносто три) гривні 58 копійок.

Компенсувати за рахунок держави ОСОБА_1 витрати на сплату судового збору в розмірі 243 (двохсот сорока трьох) гривень 60 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Першотравенський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. А. Янжула