Номер провадження: 22-ц/785/609/15
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Комаровська Н. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м.Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого - Комаровської Н.В.,

Суддів - Калараша А.А., Короткова В.Д.,

З участю секретаря - Добряк Н.І ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до прокуратури Приморського району м. Одеси, прокуратури Одеської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування майнової та моральної шкоди за апеляційними скаргами ОСОБА_2,Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, прокуратури Одеської області, прокуратури Приморського району м.Одеси на рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.11.2014р.,-

в с т а н о в и л а :

03.09.2014 р. ОСОБА_2 звернулася з позовом до прокуратури Приморського району м. Одеси, прокуратури Одеської області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про стягнення майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог посилалась на те,що посадові особи прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м. Одеси в порушення ст.214 КК України не розглянули її заяву від 25.09.2013 р. про скоєння злочину, не зареєстрували її в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р. скарга ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м. Одеси з цього приводу задоволена.

ОСОБА_2 стверджувала,що неправомірною бездіяльністю посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м. Одеси їй заподіяна майнова шкода в сумі 124 грн.,а також моральна шкода,компенсацію якої в сумі 50000 грн. просила стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області.

Представник прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси вимоги не визнав.

Представник Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області участі в розгляді справи не приймав.

Рішенням Приморського районного суду м.Одеси від 12.11.2014р. позов задоволений частково.

Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів прокуратури Одеської області шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 гривень.

Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_2 за рахунок коштів прокуратури Приморського району м.Одеси шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку компенсацію моральної шкоди в розмірі 500 гривень.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить про скасування рішення в частині відмови в задоволенні її позову про відшкодування майнової шкоди та часткового задоволення позову про відшкодування моральної шкоди,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області просить про скасування рішення в повному обсязі,мотивуючи тим,що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

В апеляційних скаргах прокуратура Одеської області та прокуратура Приморського району м.Одеси просять про скасування рішення та ухвалення нового рішення про відмову в позові ОСОБА_2,мотивуючи тим,що в результаті порушення судом норм матеріального та процесуального права висновки суду,викладені в рішенні,не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,доводи апеляційних скарг та заперечення на них,розглянувши матеріали справи,перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах апеляційних скарг та заявлених вимог,колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційних скарг з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р. встановлено,що 25.09.2013р. ОСОБА_2 звернулась із заявою на ім*я прокурора Одеської області про скоєння кримінальних правопорушень посадовими особами Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ст.ст.356,367,383 КК України.

Вказана заява була зареєстрована в прокуратурі Одеської області та направлена до прокуратури Приморського району м.Одеси для розгляду.

Вищезазначеної ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р. задоволена скарга ОСОБА_2 на неправомірні дії та бездіяльність посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси,які порушили вимоги ст.214 КПК України,не розглянувши заяву протягом 24 годин та не зареєструвавши її в ЄРДР.

Після встановлення вказаною ухвалою слідчого судді факту неправомірних дії та бездіяльності посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси,ОСОБА_2 звернулась з позовом про відшкодування майнової та моральної шкоди,яка заподіяна їй тим,що вона вимушена була звертатися до суду з заявами за захистом своїх прав, витрачати свій час та кошти для того, щоб посадові особи прокуратури виконали свої обов'язки , прийняли і розглянули її заяву, зареєструвавши в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Розглядаючи спір,суд правильно встановив характер вникших правовідносин,застосувавши ч. 6 ст.1176,1166,1167 ЦК України.

При цьому суд обгрунтовано виходив з того,що відповідно до ч. 2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, попереднього слідства, прокуратури та суду, передбачено Законом України "Про порядок відшкодування шкоди незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", відповідно до положень якого така шкода відшкодовується у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 2) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали чи постанови суду про повернення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд) факту незаконного притягнення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів; закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у п. 2 ч. 1 цієї статті; закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній чи юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбачено в частинах 1-5 цієї статті, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

Оскільки ОСОБА_2 заподіяна шкода внаслідок іншої,ніж передбачено в ч.ч. 1-5 ст.1176 ЦК,незаконної дії та бездіяльності посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси,вона повинна відшкодовуватись на загальних підставах.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами ст. ст. 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч.1 яких шкода, завдана фізичній або юридичні особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Вина посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси встановлена ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р.

Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків згідно ст. 1172 ЦК України покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах.

Таким чином,відповідальними особами за заподіяння шкоди ОСОБА_2 є прокуратура Одеської області та прокуратура Приморського району м.Одеси.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди в сумі 124 грн.,суд виходив з того,що питання про судові витрати не можуть вирішуватись іншим судом або шляхом пред'явлення позову в іншій справі.

З таким висновком суду погодитись неможна,виходячи з наступного.

Визначаючи характер та суму майнової шкоди в розмірі 124 грн.,ОСОБА_2 посилалась на те,що 124 грн. вона витратила із свого бюджету на прибуття до Приморського районного суду м.Одеси по справі,розглянутої за її скаргою в порядку КПК України і по якій слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р. постановлена ухвала про задоволення її скарги.

Витрати на суму 124 грн. підтверджені оригіналами квитанцій ( а.с. 13).

Відповідно до ст.118 КПК України витрати,пов*язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження відносяться до процесуальних витрат.

Згідно ч.1 ст.121 КПК України витрати,пов*язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження - це витрати обвинуваченого,підозрюваного,до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,його захисника,представника потерпілого,пов*язані із переїздом до іншого населеного пункту,наймання житла,виплатою добових,а також втрачений заробіток чи витрати у зв*язку із відривом від звичайних занять.

Справа за скаргою ОСОБА_2 на неправомірні дії посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси розглядалась слідчим суддею Приморського районного суду м.Одеси в порядку параграфу 1 глави 26 КПК України ( ст.303-308 КПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України ОСОБА_2 мала статус заявника,який оскаржує бездіяльність посадових осіб прокуратури по невнесенню її заяви про кримінальне провадження до ЄРДР.

Відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Оскільки відомості,викладені в заяві ОСОБА_2 про кримінальний злочин, не були внесені до ЄРДР,досудове розслідування не розпочиналось,тому вона не мала статус осіб, зазначених в ст.121 КПК України,які мають право на стягнення процесуальних витрат,пов*язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження,тобто при розгляді її скарги Приморським судом м.Одеси вона не могла ставити питання про стягнення її витрат в сумі 124 грн.

Виходячи з наведеного,висновок суду першої інстанції про те,що 124 грн. є судовими витратами по іншій справі,є помилковим.

Таким чином, витрати ОСОБА_2 в сумі 124 грн. є майновою шкодою,яка підлягає відшкодуванню в рівних частках з прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси.

Згідно із ч. ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в іншій спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування судом враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до 1167 ЦК України, зокрема моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

П. 9 постанови Пленум Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз*яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), та з урахуванням інших обставин. Зокрема, суд враховує стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього

стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,суд обґрунтовано виходив з того,що моральна шкода заподіяна позивачу неправомірними діями посадових осіб прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси,а розмір компенсації моральної шкоди в сумі 500 грн. відповідає тяжкості страждань позивача.

Судова колегія вважає такими,що не підлягають задоволенню доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 щодо безпідставної відмови в задоволенні в повному обсязі її позову про відшкодування моральної шкоди,оскільки суд першої інстанції виходив з обставин справи та засад розумності, виваженості і справедливості.

Судова колегія вважає такими,що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо безпідставного стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_2 компенсації моральної шкоди в сумі 1000 грн. ( 500 грн. + 500 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 не зазначала Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області як відповідача,який винен в заподіянні їй майнової та моральної шкоди,а пред*явила позов до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області як до організації,яка повинна списати стягнути судом кошти із рахунків прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси.

Виходячи з наведеного,висновок суду про стягнення з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_2 компенсації моральної шкоди в сумі 1000 грн. (500 грн.+ 500 грн.) є помилковим.

Як вже зазначалось вище, майнова шкода та компенсація моральної шкода повинна бути стягнута з винних осіб,якими є прокуратура Одеської області та прокуратура Приморського району м.Одеси.

Згідно зі ст. 121 Конституції України, ст. 6 Закону України "Про прокуратуру" органи прокуратури становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящими.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про прокуратуру" Генеральна прокуратура України та підпорядковані їй прокуратури є юридичними особами і мають свою печатку з зображенням Державного герба України.

Оскільки прокуратура Одеської області та прокуратура Приморського району м.Одеси є самостійними юридичним особами,самостійно несуть відповідальність за своїми забов*язаннями, шкода повинна відшкодовуватись за рахунок коштів прокуратури Одеської області та прокуратури приморського району м.Одеси.

Крім того, законодавством не передбачено, що відшкодування шкоди, завданої фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органівдержавної влади чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень здійснюється з єдиного казначейського рахунку, який належить Державній казначейській службі України.

Наявність рахунків прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси та списання з них стягнутих судом коштів має

встановлюватись державним виконавцем в разі примусового виконання рішення суду,або добровільного перераховуватись відповідачами ОСОБА_2

Не може бути підставою для скасування рішення та відмови в позові ОСОБА_2 в повному обсязі доводи прокуратури Приморського району м.Одеси про те,що ОСОБА_2 не надала безспірних доказів щодо заподіяння їй шкоди,оскільки факт неправомірних дій посадових осіб прокуратури Приморського району м.Одеси встановлений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р. , квитанціями про витрати на поїздки до Приморського суду м.Одеси ( а.с.13),а також поясненнями ОСОБА_2 щодо факту заподіяння їй моральної шкоди.

Судова колегія також не погоджується з доводом апеляційної скарги прокуратури Приморського району м.Одеси про неправильне застосування судом першої інстанції ст.ст. 1166,1167 ЦК України з мотивів,викладених вище щодо встановлення характеру виникших правовідносин та застосування норм матеріального права по справі.

Не може бути підставою для скасування рішення та відмови в позові ОСОБА_2 в повному обсязі доводи прокуратури Одеської області про те,що заяву ОСОБА_2 про кримінальний злочин розглянуто фактично Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області,оскільки ОСОБА_2 неправомірні дії або бездіяльність посадових осіб Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області в даній справі не оскаржувала,а факт неправомірних дій посадових осіб прокуратури Одеської області встановлений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 13.11.2013р.

Судова колегія також не погоджується з доводом апеляційної скарги прокуратури Одеської області про те,що посадовими особами прокуратури Одеської області не заподіяна моральна шкода ОСОБА_2,оскільки вказану шкоду їй не завдано внаслідок її незаконного засудження,незаконного притягнення до кримінальної відповідальності,незаконного застосування запобіжного заходу або незаконного затримання,оскільки ОСОБА_2 не пред*являла вимоги про відшкодування моральної шкоди за Законом України "Про порядок відшкодування шкоди незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду",а моральна шкода стягнута судом за інші неправомірні дії посадових осіб прокуратури Одеської області на загальних підставах,про що зазначено вище.

Відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення чи неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вказані норми процесуального законодавства.судова колегія дійшла висновку про часткове задоволення всіх апеляційної скарг ,скасування рішення та ухвалення нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2

Відповідно до п.3 ч.2 ст.79 та ст.88 ЦПК України на користь ОСОБА_2 з прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси підлягають стягненню судові витрати по справі в сумі 120 грн.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2,309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_2,Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, прокуратури Одеської області, прокуратури Приморського району м.Одеси задовільнити частково.

Рішення Приморського районного суду м.Одеси від 12.11.2014р. скасувати.

Позов ОСОБА_2 про відшкодування майнової та моральної шкоди задовільнити частково.

Стягнути з прокуратури Одеської області на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 62 грн. та компенсацію моральної шкоди в сумі 500 грн.

Стягнути з прокуратури Приморського району м.Одеси на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в сумі 62 грн. та компенсацію моральної шкоди в сумі 500 грн.

Стягнути з прокуратури Одеської області та прокуратури Приморського району м.Одеси на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 120 грн. в рівних частках з кожного.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення.

Рішення може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий Н.В.Комаровська

Судді: А.А.Калараш

В.Д.Коротков