Марківський районний суд
Справа № 417/266/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.02.2015 року Марківський районний суд Луганської області

в складі головуючого судді Чернік А .П.

при секретарі Білянській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Марківці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач 15.08.2014 року звернувся до суду з даним позовом до відповідача про поділ спільного майна подружжя, посилаючись у своїх вимогах на те, що з 10.03.1995 року по 21.11.2011 року він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

Під час шлюбу рішенням виконавчого комітету Марківської селищної ради Марківського району Луганської області №135 від 17.10.2001 року за відповідачкою було визнано право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач просить визнати за ним право власності на ? квартири АДРЕСА_1 з надвірними будівлями, оскільки вона належить їм на праві спільної сумісної власності.

Позивач надав заяву, в якій на позовних вимогах наполягав та просив справу розглянути без його участі.

Представник позивача ОСОБА_3 надав заяву ,в якій на позовних вимогах наполягав та просив справу розглянути без його участі.

Відповідач надала заяву, в якій позовні вимоги не визнала, надавши письмові заперечення,та просила розглянути справу без її участі.

В своїх запереченнях відповідач посилається на те, що в 1991 році, після закінчення інституту, вона була прийнята на роботу в Марківську міжколгоспну будівельну організацію бухгалтером і їй була виділена кімната в гуртожитку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (по бухгалтерським документам значився під №29). Після реєстрації шлюбу будівельна організація виділила їй ще одну кімнату, в якій вони стали жити з відповідачем. Будівля гуртожитку в АДРЕСА_1 була збудована в 1960 році. З 1978 року знаходилась на балансі Марківської міжколгоспної будівельної організації. В 1999 році будівлю визнано такою, що знаходиться в аварійному стані та не придатною для проживання. В зв'язку з цим її було списано з балансу та продано як таку, що підлягає зносу та розібранню на будівельні матеріали. Всім мешканцям гуртожитку було запропоновано викупити будівлю, як будматеріали, що підтверджується довідкою, виданою ККП «Марківський Агробуд». Квартира, в якій вона проживає була викуплена за 2500 грн. в рахунок заборгованості по заробітній платі. На підставі рішення Марківської селищної ради від 17.10.2001 року на її ім'я було видане Свідоцтво про право власності на спірне домоволодіння житловою площею 42,40 кв. м . З 16.01.2004 року ОСОБА_1 був звільнений з роботи з Марківського районного об'єднання «Сільгосптехніка», а в січні 2007 року поїхав до міста Сургут Російської Федерації . З того часу вони разом не проживали. Тому ОСОБА_2 просить відмовити позивачу в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що з 10.03.1995 року по 21.11.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Рішенням виконавчого комітету Марківської селищної ради №135 від 17.10.2001 року за ОСОБА_2 було визнано право приватної власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 та видано свідоцтво про право власності на це домоволодіння.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того , що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми , хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Оскільки житловий будинок був набутий за час шлюбу сторін, він належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач, заперечивши проти позову , не довела , що спірний будинок належить їй і не є об'єктом права спільної сумісної власності, тому вимоги позивача є обґрунтованими і підстав для відмови в їх задоволенні немає.

Керуючись ст.ст.6,10,60 ЦПК України та ст. 60, 70 СК України,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана через Марківський районний суд протягом десяти днів з дня його отримання .

Суддя: А.П.Чернік