АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції -Вернидубов Я.І. № 88-ц/796/6/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року в справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан -СП» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан», ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ТОВ «Комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан» (надалі ТОВ «КВВФ «Сапсан») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в якому просило:

- визнати недійсним договір іпотеки, укладений 09 липня 2013 року між ним та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за №1026;

- визнати недійсним договір про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом передачі іпотекодежателю права власності на предмет іпотеки від 22 липня 2013 року, укладений між ним та ОСОБА_1, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 та зареєстрований у реєстрі за №1137.

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до суду із зустрічним позовом до ТОВ «КВВФ «Сапсан», ОСОБА_2 в якому просила визнати за нею право власності на торговельний комплекс, який розташований по АДРЕСА_1 і складається із нежитлових будівель під літ. «А» загальною площею 3420 кв.м, під літ. «Б» загальною площею 2850 кв.м, під літ. «В» загальною площею 900 кв.м, під літ. «Г» (другий поверх) загальною площею 136,1 кв.м, під літ. «Д» загальною площею 12,8 кв.м, під літ. «Е» загальною площею 120 кв.м, під літ. «Ж» загальною площею 12,9 кв.м, під літ. «З» загальною площею 230 кв.м.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2013 року в задоволенні позову ТОВ «КВВФ «Сапсан» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на торговельний комплекс, який розташований по АДРЕСА_1 і складається із нежитлових будівель під літ. «А» загальною площею 3420 кв.м, під літ. «Б» загальною площею 2850 кв.м, під літ. «В» загальною площею 900 кв.м, під літ. «Г» (другий поверх) загальною площею 136,1 кв.м, під літ. «Д» загальною площею 12,8 кв.м, під літ. «Е» загальною площею 120 кв.м, під літ. «Ж» загальною площею 12,9 кв.м, під літ. «З» загальною площею 230 кв.м. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «Сапсан-СП» звернулося до суду з апеляційною скаргою в якій посилалось на те, що не брало участі у розгляді справи, проте оскаржуваним рішенням порушено його права. Зазначило, що вказаний торговельний комплекс належить йому на праві власності та розташований на земельній ділянці, яка виділена йому у довгострокове користування для обслуговування цього комплексу. Просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року апеляційну скаргу ТОВ «Сапсан-СП» в частині задоволених зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в їх задоволенні.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено.

Рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року залишено без змін.

08 вересня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій просила вказане рішення суду скасувати.

Свої доводи заявник обгрунтувала тим, що ТОВ «Сапсан-СП» фактично передало до статутного капіталу ТОВ «Дитячий квартал» та ТОВ «Дитячий пасаж» спірне нерухоме майно, а в подальшому вийшло зі складу згаданих господарських товариств з одночасним отриманням вартості частки майна (вкладу) та втратило можливість посилатися на порушення своїх майнових прав та охоронюваних законом інтересів при вирішення судом питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно.

06 листопада 2014 року ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами відмовлено.

17 грудня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про перегляд рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року у зв'язку з нововиявленими обставинами, в якій просить вказане рішення суду скасувати, апеляційну скаргу ТОВ «Сапсан-СП» відхилити, рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2013 року залишити без змін.

Свої доводи заявник обґрунтує тим, що після ознайомлення 08 грудня 2014 року з матеріалами адміністративної справи №826/17256/14 в Окружному адміністративному суді м. Києва їй стало відомо про договір про спільну діяльність (простого товариства) від 06 червня 2012 року укладеного між ТОВ «Сапсан-СП»,ТОВ «Дитячий квартал» та ТОВ «Дитячий пасаж», згідно з п.1.1 якого сторони визначили, що вони спільно, без створення юридичної особи, своїми силами, засобами, за рахунок власних і залучених коштів та матеріальних ресурсів здійснюють організацію будівництва об'єкту, визначеного в статті цього договору, з метою отримання у власність завершених будівництвом часток Об'єкту (в матеріальній або грошовій формі), визначених цим договором.

Розділом 2 вищевказаного договору визначено, що об'єктом є торговельний комплекс відповідної назви за погодженою в установленому порядку проектно-кошторисною документацією за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 0,4922 га, яка передана у строкове платне користування ТОВ «Сапсан-СП» на підставі договору оренди земельної ділянки, посвідченого 14 липня 2005 року за реєстровим №506 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис №66-6-00283. Кадастровий номер земельної ділянки: 800000000:66:172:0002.

Відповідно до умов пункту 2.3 договору під час здійснення будівництва об'єкт являє собою об'єкт незавершеного будівництва, який перебуває на окремому балансі спільної діяльності. Сторони погоджуються, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва належить стороні 2 та стороні 3 (ТОВ «Дитячий пасаж» і ТОВ «Дитячий квартал») і може бути зареєстровано і оформлено на них в рівних долях згідно із Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 07 лютого 2002 року № 7/5.

Пунктами 7.2.1, 7.2.2, 7.2.3 договору сторонами визначено розподіл результатів спільної діяльності, відповідно до яких ТОВ «Сапсан-СП» набуває у власність - 10% загальної площі об'єкту, ТОВ «Дитячий пасаж» - 45% загальної площі об'єкту і ТОВ «Дитячий квартал» - 45% загальної площі об'єкту.

06 серпня 2014 року між ТОВ «Сапсан-СП», ТОВ «Дитячий пасаж» та ТОВ «Дитячий квартал» було укладено договір про внесення змін до договору про спільну діяльність від 06 червня 2012 року реєстровий №4174, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5. і зареєстровано в реєстрі за №2875, відповідно до якого пункт 7.2 було викладено в новій редакції, згідно з якою ТОВ «Дитячий пасаж» у власність набуває 100% об'єкту. Пункти 7.2.1, 7.2.2, 7.2.3, 7.2.4, 7.3, 7.4, 7.5, 7.6 - втратили свою чинність.

Зазначає, що згадані документальні докази повністю спростовують посилання ТОВ «Сапсан-СП» про те, що саме він є власником спірного майна, з огляду на умови пункту 2.3 договору про спільну діяльність (простого товариства) від 06 червня 2012 року, з якими ТОВ «Сапсан-СП» погодився та відповідно до яких право власності на об'єкт незавершеного будівництва належить ТОВ «Дитячий пасаж» і ТОВ «Дитячий квартал».

А тому заявник вважає, що ТОВ «Сапсан-СП» втратило можливість посилатися на порушення своїх майнових прав та охоронюваних законом інтересів при вирішення судом питання про визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно.

Посилається на те, що вищевказані договори є нововиявленою обставиною, яка є підставою для перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року.

З огляду на те, що вказані обставини є істотними для справи, оскільки свідчать про відсутність порушення прав ТОВ «Сапсан-СП» при відчуженні спірного майна на користь ОСОБА_1, з огляду на добровільну його передачу третім особам, які рішення Дніпровського районного суду м. Києва у вказаній справі не оскаржували, просила заяву задовольнити.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - ОСОБА_6 подану заяву підтримала та просила її задовольнити.

Представник ТОВ «Сапсан-СП» - Фролькіс С.Е. просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами, оскільки заявник фактично намагається переоцінити раніше досліджені судом докази та спрямувати справу на повторний розгляд без достатніх процесуальних підстав, що є порушенням принципу правової визначеності, а також виключності і неспростовності судового рішення.

Інші особи, що беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з'явились, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої заяви, колегія суддів дійшла висновку, що заява не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку із нововиявленими обставинами.

У п.3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» роз'яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти покладені в основу рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи договір від 06 серпня 2014 року про внесення змін до договору про спільну діяльність (простого товариства) від 06 червня 2012 року не є нововиявленою обставиною в розумінні приписів ч. 2 ст. 361 ЦПК України, так як не існував на момент розгляду справи, а тому не може бути підставою для перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року.

Посилання заявника на те, що договір про спільну діяльність (простого товариства) від 06 червня 2012 року є нововиявленою обставиною колегія суддів відхиляє, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для скасування судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 та ухвалення нового рішення про відмову у їх задоволенні було те, що спірний торговельний комплекс знаходиться в користуванні та володінні ТОВ «Сапсан-СП» з часу його створення (1998 рік) і до цього часу, останнє здійснює господарську та фінансово-звітну діяльність відносно цих приміщень. Без залучення до участі в справі ТОВ «Сапсан-СП» неможливо вважати вчинення договору іпотеки та договору про передачу ОСОБА_1 іпотечного майна законним.

При цьому судом апеляційної інстанції було встановлено, що постановою Вищого господарського суду України від 02 липня 2013 року залишено без змін рішення Господарського суду м. Києва від 19 грудня 2012 року та постанову Київського апеляційного господарського суду м. Києва від 10 квітня 2013 року, якими відмовлено у задоволенні позовних вимог ТОВ «КВВФ «Сапсан» до ТОВ «Сапсан-СП», ТОВ «Дитячий пасаж», ТОВ «Дитячий квартал» про визнання права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння та усунення перешкод у реалізації права власності щодо будівель і споруд торговельного комплексу по АДРЕСА_1.

Як встановлено рішенням Господарського суду м. Києва від 19 грудня 2012 року, оскільки позивачем ТОВ «КВВФ «Сапсан» не було доведено належними і допустимими доказами в силу вимог статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України вимог того, що він є власником спірного майна, тому позовні вимоги щодо витребування з незаконного володіння відповідачів ТОВ «Сапсан-СП», ТОВ «Дитячий пасаж», ТОВ «Дитячий квартал» на користь позивача спірного нерухомого майна та зобов'язання відповідачів 1, 2, 3 усунути перешкоди у реалізації права власності позивача на спірне майно не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

З огляду на те, що відсутність у ТОВ «КВВФ «Сапсан» права власності на спірне нерухоме майно було встановлено судовим рішенням, останнє не мало права на розпорядження ним без згоди власника.

Крім того, як вбачається з відповіді ТОВ «Дитячий пасаж» від 12 березня 2015 року за ТОВ «Дитячий пасаж» об'єкти нерухомості які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно не зареєстровані, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11 березня 2015 року.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що наявність договору про спільну діяльність (простого товариства) від 06 червня 2012 року та договору про внесення змін до договору про спільну діяльність від 06 червня 2012 року за якими ТОВ «Сапсан-СП», ТОВ «Дитячий пасаж», ТОВ «Дитячий квартал» розподілили результати спільної діяльності (п.7.2 договору) не спростовують фактів покладених в основу рішення та не можуть істотно вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається, а тому у задоволенні заяви про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 218, 317, 361, 363, 365 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Апеляційного суду м. Києва від 14 травня 2014 року в справі за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Сапсан-СП» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 27 грудня 2013 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна виробничо-впроваджувальна фірма «Сапсан», ОСОБА_2, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: