Провадження № 2/712/293/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі

головуючого/судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з з-під арешту, посилаючись на те, що 01.11.2008 року він придбав автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області 03.04.2008 року у ОСОБА_2, про що було укладено договір купівлі-продажу від 01.11.2008 року в письмовій формі.

На підтвердження укладення договору купівлі-продажу від 01.11.2008 року сторонами було складено розписку від 01.11.2008 року про передачу коштів від покупця продавцю в розмірі 7100,00 доларів США за автомобіль.

Враховуючи, що у нього на той момент не було достатньо коштів на постанову даного автомобіля на облік в органах ДАІ, з обліку автомобіль він не знімав, а отримав довіреність від ОСОБА_2, посвідчену приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Черкаської області 01.11.2008 року, зареєстрована в реєстрі за № 13877, згідно якої ОСОБА_2 уповноважив його керувати, розпоряджатись відчужувати на умовах за своїм розсудом та знімати (ставити) на облік вище вказаний автомобіль.

Таким чином ОСОБА_2 продав йому належний Автомобіль, уклавши договір купівлі-продажу автомобіля від 01.11.2008 року у відповідності до ст.ст. 205, 208, 639, 655 ЦК України.

Вважає, що він набув право власності на автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області 03.04.2008 року який з 01.11.2008 року фактично знаходиться у його володінні згідно договору купівлі-продажу від 01.11.2008 року.

26.10.2014 року при огляді автомобіля на 121 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя інспектором ДПС ДАІ Золотоніського взводу ДПС ст. сержантом міліції йому було повідомлено, що на автомобіль накладено арешт за постановою Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції та складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.10.2014 року.

Накладений арешт перешкоджає йому користуватися автомобілем, так, як на момент, накладення арешту, автомобіль належав йому на праві приватної власності, а в подальшому він збирався зняти його з обліку та зареєструвати на себе, а тому такий арешт порушує його права, як власника даного автомобіля.

Просить суд визнати за ним, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, код НОМЕР_2, паспорт серії НОМЕР_5 виданий Придніпровським РВУ МВС України в Черкаській області 26.07.2003 року право власності на автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер CA2187AP, кузов НОМЕР_3, 2004 року випуску. Зобов'язати Соснівський відділ державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції зняти арешт з автомобіля марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, 2004 року випуску накладений постановою державного виконавця Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції.

27 січня 2015 року позивач скерував до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить визнати таким що відбувся договір купівлі-продажу від 01.11.2008 року автомобіля SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕВ при УДАІ УМВС України в Черкаській області 08.04.2008 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Скасувати постанову Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції про накладення арешту на автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕВ при УДАІ УМВС України в Черкаській області 08.04.2008 року, оскільки ця постанова була винесена після укладення договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля. Зобов'язати Черкаське ВРЕВ при УДАІ УМВС в Черкаській області зареєструвати автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕВ при УДАІ УМВС України в Черкаській області 08.04.2008 року на його ім'я.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовну заяву в повному обсязі, та просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник Соснівського ВДВС в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 01 листопада 2008 року ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 продати або обміняти належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕВ при УДАІ УМВС України в Черкаській області 03.04.2008 року, автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, тип ТЗ - легковий комбі - В, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказана довіреність посвідчена приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України, за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя.

Нормами статей 237, 238 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представник має право діяти від імені і за рахунок особи, яку він представляє. Повноваження, надані представнику на підставі довіреності, повинні виконуватися у відповідності до змісту цієї довіреності та у її межах.

Позивач в своїй позовній заяві та в судовому засіданні стверджує, що 01.11.2008 року він придбав автомобіль марки SKODA FABIA COMFORT, державний номер НОМЕР_1, кузов НОМЕР_3, свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4, виданого Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області 03.04.2008 року у ОСОБА_2, про що було укладено договір купівлі-продажу від 01.11.2008 року в письмовій формі. Також доказами про дійсну купівлю-продаж є генеральне доручення на автомобіль від ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_1 та розписка про передачу коштів в розмірі 7100 доларів США ОСОБА_1, ОСОБА_2 за зазначений автомобіль.

Положеннями ст. 203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правом власності, відповідно до ст. 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно вимог ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

В Україні існує спеціальний порядок переходу права власності на транспортні засоби, що регламентується Законом України «Про дорожній рух» та Постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. N 1388 «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів».

Зокрема ст. 34 Закону «Про дорожній рух» передбачає обов'язкову реєстрацію транспортного засобу при вчиненні угоди про його придбання.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про дорожній рух» забороняється експлуатація незареєстрованих (не перереєстрованих) транспортних засобів.

А п.8 Постанови Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 р. № 1388 обов'язковою умовою для переходу права власності на транспортний засіб передбачає його попереднє зняття в установленому порядку з обліку в підрозділах Державтоінспекції.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пленум Верховного Суду України у п. 25 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року роз'яснив, що в разі, якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про визнання його недійсним.

Згідно з п. 3 ч.1 ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору.

Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена й постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.

Відповідно до п. 4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.

Спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ, залишався зареєстрованим за ОСОБА_2. Заява від останнього про зняття з обліку автомобіля не подавалась і його огляд органами ДАІ не здійснювався.

Відповідно до п. 8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком № 1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року №283. Встановлений же п.п. 2,7,8 вказаних Правил порядок набуття права власності на транспортний засіб передбачає обов'язкову реєстрацію власника придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.

Згідно із ст. ст. ст. 237, 244, 245 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами, ґрунтується на договорі та визначає правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ст. 240 ЦК України представник зобов'язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Видачу генеральної довіреності чи передоручення повноважень на транспортний засіб, що був в експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу, не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону, та допускає перехід права власності до третіх осіб.

Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником і ОСОБА_1 не укладався, а з огляду на викладене посилання позивача як на підставу набуття права власності на автомобіль на доручення від 01.11.2008 року є безпідставним, тому що суперечить вищезазначеним вимогам закону.

За текстом довіреності, представнику надавалося право управляти, розпоряджатися зазначеним автомобілем, представляти інтереси його власника у відповідних органах Державтоінспекції або в будь-яких інших установах з питань, пов'язаних з експлуатацією та продажем автомобіля, його переобладнанням, ремонтом, проходженням технічного огляду, зняттям та постановкою на облік, підписувати договори цивільно-правового характеру щодо продажу автомобіля, одержувати належні йому в результаті згаданих правочинів грошові суми.

За своїм юридичним змістом договір доручення є договором про представництво, оскільки повірений зобов'язується діяти від імені довірителя.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Ч. 1 ст. 638 ЦК України передбачає, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

26.10.2014 року при огляді автомобіля на 121 км. а/д Бориспіль-Запоріжжя інспектором ДПС ДАІ Золотоніського взводу ДПС ст. сержантом міліції йому було повідомлено, що на автомобіль накладено арешт за постановою Соснівського відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції та складено акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 26.10.2014 року.

Відповідно до вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

На день накладення арешту та встановлення заборони на відчуження і на даний час вказаний автомобіль належить ОСОБА_2 За період з 2008 року по даний час позивачем не вчинено ніяких дій щодо переоформлення права власності. Таким чином, доводи позивача про набуття права власності на спірний автомобіль не ґрунтуються на вимогах закону, за таких обставин позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 203, 208, 210, 235, 237, 238, 240, 244, 245, 316, 317, 328, 392, 638, 655, 1000 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Соснівського відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції про визнання права власності на автомобіль та звільнення його з з-під арешту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: