АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/641/15 Справа № 201/4158/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Демидова С. О. Доповідач - Куценко Т.Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

04 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Волошина М.П., Демченко Е.Л.

при секретарі - Назаренко А.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року, по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14.05.2014 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь позивача матеріальну шкоду в сумі 74810 грн., моральну шкоду 5000 грн. та судові витрати в сумі 950 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 748 грн. 10 коп.

Зобов'язано ОСОБА_3 передати ОСОБА_2 мотоцикл «YAMAXA YZF 600R» державний номер НОМЕР_1 2004 року випуску, після відшкодування шкоди у розмірі 74810 грн. /а.с. 60-64/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права /а.с. 73-90/.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитки у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусила зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно зі ст. 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно положень ч.1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За правилами ч.3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судом встановлено, що 16.06.2013 року ОСОБА_2, керуючи автомобілем «Mitsubishi Outlander» державний номер НОМЕР_2, рухаючись у м. Дніпропетровську по вул. Набережна Перемоги з боку вул. Космічної у напрямку вул. 6-ї Стрєлкової Девізії допустив зіткнення з мотоциклом «YAMAXA YZF 600R» державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4, який рухався у зустрічному напрямку.

В наслідок ДТП ОСОБА_4 від отриманих травм загинув на місці пригоди.

Вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15.01.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України /а.с. 12-14/.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2014 року, яке було змінено рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.09.2014 року було частково задоволено позовні вимоги дружини загиблого ОСОБА_5 до ОСОБА_2 та ПАТ «Страхова компанія «ЛАФОРТ» про стягнення матеріальної та моральної шкоди /а.с. 131-136, 137-141/.

Позивач ОСОБА_3 є братом загиблого ОСОБА_4, мотоцикл «YAMAXA YZF 600R» державний номер НОМЕР_1, належить йому на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію /а.с. 11/.

В результаті ДТП автомобіль було пошкоджено, чим позивачу завдано матеріальну шкоду, яка відповідно до висновку спеціаліста № 22/09 від 09.09.2013 року про оцінку майнової шкоди, завданої власнику колісного транспортного засобу складає 74810 грн. /а.с. 15-18/.

За проведення експертизи позивачем було сплачено 950 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру № 12 від 09.09.2013 року /а.с. 20/.

Також позивач посилається на те, що смертю брата, йому було завдано моральну шкоду, яку він оцінює у 50000 грн., та яку просить стягнути з відповідача.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів та незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Щодо посилань ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на те, що в даному випадку суд повинен був керуватися спеціальним законом, а саме Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оскільки ДТП з участю застрахованого автомобіля є страховим випадком, а його настання зобов'язує страхову компанію здійснити виплату страхового відшкодування шкоди в межах ліміту відповідальності, завдані іншому транспортному засобу, що судом враховано не було, то з ними погодитися не можна, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль відповідача був застрахований у страховій компанії ПАТ «Страхова компанія «ЛАФОРТ», сума ліміту 100 000 грн., що підтверджується Полісом № АВ/ 7774038 обов'язкового страхування /а.с. 96/.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 03.06.2014 року стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «ЛАФОРТ» на користь дружини загиблого ОСОБА_5 одноразову компенсацію в сумі 29 512, 43 грн., моральну шкоду в сумі 2550 грн. та компенсацію в розмірі 36636, 12 грн. /а.с. 131-136/. В цій частині рішення залишено без змін /а.с. 137-141/.

Мотоцикл позивача ОСОБА_3 застрахований не був.

За вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред'явлена безпосередньо до винної особи.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, встановивши, що винними діями ОСОБА_2 позивачу в наслідок ДТП заподіяно збитки у вигляді пошкодження мотоцикла, суд першої інстанції, дослідивши наявні у цій справі докази та давши їм належну оцінку, врахувавши характер та обсяг моральних страждань позивача, дійшов обґрунтованого висновку про обов'язок відповідача відшкодувати зазначені збитки та моральну шкоду з урахуванням засад розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності,керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий: Куценко Т.Р.

Судді: Волошин М.П.

Демченко Е.Л.