Справа № 192/1712/15-ц
Провадження № 2/192/608/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"08" грудня 2015 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:
головуючого судді Щербини Н.О.,
за участі секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей,
Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що 19 грудня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Бабушкінським відділом реєстрації атів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції був зроблений актовий запис №891. В період шлюбу у них народилися діти син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
ОСОБА_1 посилається на те, що діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дітей, ухиляється від виконання свого обовязку їх утримувати, тому вона змушена звернутися за стягненням аліментів до суду.
При цьому ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, а тому просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 583 гривні 50 копійок щомісячно на кожну дитину, оскільки Законом України «Про державний бюджет України» прожитковий мінімум на одну особу віком до 6 років становить 1 167 гривень, тобто для нормальної життєдіяльності кожної людини такого віку щомісячно необхідно витратити не менше вказаної суми.
Позивач вважає, що оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, то як вона, так і відповідач, повинні забезпечувати дітей з розрахунку суми не менше ніж 1/2 частини від мінімального прожиткового мінімуму щомісячно кожний, а при визначенні розміру аліментів просить суд врахувати, що дітям необхідні нормальні харчування, одяг та інші речі для забезпечення нормального фізичного та духовного розвитку та те, що вона ніде не працює, оскільки займається доглядом за малолітніми дітьми.
Позивач ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання 08 грудня 2015 року не зявилась, надавши суду письмову заяву (а.с.19), за якою прохала розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та прохала їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2, який про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим місцем свого проживання в м.Дніпропетровськ, пров.Стасова, буд.7 (а.с.16), звідки повістка про виклик до суду повернулася з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.22-24), в судове засідання 08 грудня 2015 року не зявився, причини неявки суду не повідомив, як не повідомив суд і про зміну місця свого проживання,заперечень проти позову не подав. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, яке надійшло на адресу суду 12 листопада 2015 року, відповідач ОСОБА_2 10 жовтня 2015 року отримав судову повістку разом з копією позовної заяви та копією ухвали суду про відкриття провадження у справі за зареєстрованим місцем свого проживання в м.Дніпропетровськ, пров.Стасова, буд.7 (а.с.21), що свідчить про його обізнаність судового розгляду та про його проживання за місцем своєї реєстрації.
У звязку з зазначеним суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за відсутності відповідача, оскільки відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
У звязку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд у відповідності з ч.2 ст.197, ст.224 ЦПК України ухвалив здійснювати розгляд справи у відсутність сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але не зявились в судове засідання, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та у звязку з неявкою належним чином повідомленого відповідача за письмовою згодою позивача у порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобовязані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.
Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, батьками малолітніх ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, є: мати ОСОБА_1, батько ОСОБА_2 (а.с.6,7), які перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5).
Згідно довідки Привільнянської сільської ради Солонянського району Дніпропетровської області за №1130 від 01 жовтня 2015 року, діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.9).
Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей позивачці не надає, хоча зобовязаний це роботи, у звязку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідача в примусовому порядку від дня предявлення позову до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків, в тому числі щодо утримання дітей, є рівними за законом.
На підставі наведеного, суд при визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів, який не надав до суду доказів про своє працевлаштування та про розмір отримуваного заробітку, матеріальне становище позивачки, яка не працює, оскільки займається доглядом за малолітніми дітьми, стан здоровя як відповідача, так і дітей, їх вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 583 гривні 50 копійок щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, оскільки права та обовязки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей, а з 01 вересня 2015 року до цього часу в Україні прожитковий мінімум, встановлений Законом України «Про державний бюджет України на 2015 рік» на одну особу віком до 6 років становить 1 167 гривень.
Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоровя як відносно дітей, так і відносно відповідача, сторонами не надано, а інших утриманців, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.
Крім цього, у звязку із задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивачка при зверненні з позовом до суду звільнена від цих витрат.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 224-228, 367 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі по 583 (пятсот вісімдесят три) гривні 50 копійок на кожну дитину щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2015 року до досягнення дітьми повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, а строк на апеляційне оскарження рішення суду починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина