03.12.2015 Справа № 469/846/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2015 року Березанський районний суд Миколаївської області у складі :
головуючої-судді - ОСОБА_1,
за участю секретаря судового засідання - Потриваєвої М.А.,
представника відповідача -ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Березанка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ім.Кл.Петровського» про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди,,- в с т а н о в и в :
Після отримання нею державних актів на право власності на вказані земельні ділянки позивачка 22 листопада 2012 року звернулась з заявою до відповідача про те, що вона, як спадкоємець і власник земельних ділянок після смерті чоловіка, відмовляється від укладення нового договору оренди земельних ділянок, проте на початку 2013 року позивачка довідалась, що зазначені земельні ділянки знаходяться в оренді у відповідача на підставі договорів оренди, укладених між позивачкою та відповідачем.
Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21.01.2015 року задоволено позовні вимоги позивачки ОСОБА_3 до відповідача ТОВ «ім.Кл.Петровського» та визнано недійсними договори оренди земельної ділянки від 28.12.2012 року, укладені між нею та відповідачем ТОВ "Ім.КЛ.Петровського" на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №1445, розміром 6,43 га, зареєстрованому у відділі Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області 28.12.2012 року за реєстраційним № 01161, та на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК №1445, розміром 2,35 га, зареєстрованому у відділі Держземагенства у Березанському районі Миколаївської області 28.12.2012 року за реєстраційним № 01165, а постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24.06.2015 року зобов»язано державного реєстратора Березанського районного управління юстиції скасувати запис про державну реєстрацію вказаних договорів.

Протягом 2013-2014 років земельні ділянки перебували у використанні відповідача, у 2013 році вони були засіяні соняшником, а у 2014 році озимою пшеницею, відповідачем зібрано врожай.

Оскільки позивачка не могла користуватися вказаними земельними ділянками на власний розсуд та отримувати з них дохід, так як не були розірвані договори оренди земельних ділянок, і змогла приступити до їх обробки лише після отримання судових рішень, позивачка на підставі ст.ст.22, 1166 ЦК України просила стягнути з відповідача завдані їй матеріальні збитки у сумі 21953.46 грн.

Крім того, посилаючись на те, що відповідач, підробивши договори оренди земельних ділянок та незаконно ним користуючись у 2013-2014 роках, незважаючи на неодноразові звернення позивачки про їх повернення, завдав позивачці моральної шкоди у вигляді душевних страждань внаслідок протиправних дій відповідача та позбавлення її права користуватися своїми земельними ділянками та одержувати з них доходи, внаслідок чого вона знаходилась у нервовій напрузі, часто хворіла, підірвана її віра у Справедливість та Закон, позивачка просила стягнути з відповідача завдану їй моральну шкоду у сумі 20000 грн.

Також просила стягнути з відповідача на свою користь сплачену нею суму судового збору.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що збитки позивачці завдано внаслідок тимчасового зайняття її земельних ділянок відповідачем, який, незважаючи на попередження позивачки про намір самостійно використовувати землю, склав та зареєстрував договори оренди землі, чим обмежив права позивачки на вказані земельні ділянки та позбавив її можливості використовувати належне їй майно. Пояснила, що зазначені неправомірні дії завдали моральної шкоди позивачці, так призвели до погіршення її здоров»я, стресів, необхідності проходження курсів лікування і реабілітації.

Відповідач у судові засідання двічі не з»явився та не повідомив причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи без його участі не надавав. Разом з тим, направив суду заперечення, у яких просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необгрунтованість, так як позивачкою не доведено наявності складу цивільного правопорушення, що є необхідним для застосування норм цивільного законодавства про майнову шкоду, а саме : не надано належних доказів на підтвердження правомірності визначення розміру збитків, оскільки документи щодо роботи комісії не містять даних про посади членів комісії, підстав створення комісії, реквізитів земельної ділянки, а копія розпорядження голово РДА не містить підпису голови РДА; не наведено у позовній заяві, які саме норми права порушено відповідачем, тобто у чому саме полягають його неправомірні дії; відсутній причинний зв»язок між шкодою та діями відповідача; відсутня вина відповідача, оскільки про недійсність договорів оренди землі відповідач дізнався не раніше 21.01.2015 року дати ухвалення рішення апеляційного суду Миколаївської області, а до того часу відповідач використовував землю на підставі укладених і зареєстрованих договорів оренди землі, виплачував позивачці орендну плату та сплачував податок з доходів фізичних осіб, що свідчить про добросовісність користування земельною ділянкою та відсутність вини відповідача у отриманні збитків позивачкою; жодним із зазначених позивачкою рішень судів не встановлено вини відповідача у вчиненні дій, що призвели до недійсності договорів оренди землі. Крім того, посилався на недоведеність факту завдання моральної шкоди, протиправність дій відповідача у завданні такої шкоди, його вини і причинного зв»язку між діями відповідача та завданням моральної шкоди, а також на необгрунтованість розміру моральної шкоди.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, і сторонами не оспорюється, що позивачка є спадкоємцем майна померлого 15.09.2009 року ОСОБА_4, зокрема, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05 серпня 2010 року позивачці 20.09.2012 року видано два державні акти на право власності на земельні ділянки площею 6.4323 га, кадастровий номер :09:000:0061 (державний акт серії ЯК № 933819) та 2.3548 га, кадастровий номер :07:000:0038 (державний акт серії ЯК № 933824) а.с.5-9, які з 28.12.2012 року по 2015 рік перебували у користуванні відповідача; зокрема, у 2013 році відповідачем на вказаних ділянках вирощувався соняшник, в 2014 році - озима пшениця.

Так, за договором оренди землі від 28.12.2012 року, зареєстрованим у Березанському районному відділі Держкомзему 28.12.2012 року за № 01161, ОСОБА_3 передала в оренду ТОВ "Ім.КЛ.Петровського" земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 6.43 га, яка знаходиться на території Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, та має кадастровий номер :07:000:0038, відповідно до державного акту серії МК № 1445 (а.с.10-12).

За договором оренди землі від 28.12.2012 року, зареєстрованим у Березанському районному відділі Держкомзему 28.12.2012 року за № 01165, ОСОБА_3 передала в оренду ТОВ "Ім.КЛ.Петровського" земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 2.35 га, яка знаходиться на території Кімівської сільської ради Березанського району Миколаївської області, та має кадастровий номер :09:000:0061, відповідно до державного акту серії МК № 1445 (а.с.13-15).

Згідно з довідками Державної інспекції сільського господарства (а.с.46, 49, 52), повідомлення відповідача від 20.04.2015 (а.с.45, 55), земельні ділянки площею 6.4323 га, кадастровий номер :09:000:0061 (державний акт серії ЯК № 933819) та площею 2.3548 га, кадастровий номер :07:000:0038 (державний акт серії ЯК № 933824), належні позивачці, з 2012 року по 2015 рік перебували в оренді ТОВ "Ім.КЛ.Петровського" на підставі договорів оренди землі від 28.12.2012 року, зареєстрованими у Березанському районному відділі Держкомзему за № 01165 та № 01161.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 21 січня 2015 року, ухваленим у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ТОВ «ім.Кл.Петровського» про визнання недійсними договорів оренди землі та за зустрічним позовом ТОВ «ім.Кл.Петровського» до ОСОБА_3 про внесення змін до договорів оренди землі та зобов»язання вчинити певні дії первісний позов ОСОБА_3 задоволено та визнано недійсними вище вказані договори оренди землі; залишено у силі рішення Березанського районного суду Миколаївської області від 28 травня 2014 року в частині відмови у зустрічному позові ТОВ «ім.Кл.Петровського» (а.с.16-19).

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2015 року, ухваленою у справі за адміністративним позовом ОСОБА_3 до відділу Держземагентства у Березанському районі Миколаївської області, реєстраційної служби Березанського районного управління юстиції, третя особа ТОВ «ім.Кл.Петровського», про зобов»язання вчинити певні дії, зобов»язано державного реєстратора Березанського районного управління юстиції скасувати запис про державну реєстрацію вказаних договорів оренди землі; залишено у силі постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 лютого 2015 року, зокрема, в частині визнання протиправними дій державного реєстратора віддділу Держземагентства у Березанському районі Миколаївської області щодо реєстрації вказаних договорів оренди землі (а.с.20-23).

Актами обстеження земельних ділянок (а.с.47-48) встановлено неправомірність використання відповідачем земельних ділянок позивачки.

Посилання відповідача на відсутність його вини у завданні позивачці збитків спростовується копіями звернень позивачки до відповідача про намір самостійно обробляти земельні ділянки та з категоричними відмовами від укладення договорів оренди землі, за період з 22 листопада 2012 року (тобто до укладення та реєстрації договорів) по квітень 2015 року (а.с.41-43, 50-51, 53-54), з яких відповідачу було відомо про неправомірність його дій.

Викладеним вище підтверджено посилання позивачки та її представника на те, що внаслідок тимчасового зайняття її земельних ділянок відповідачем вона не могла користуватися вказаними земельними ділянками на власний розсуд та отримувати з них дохід, чим їй заподіяно збитки у виді неодержаного доходу.

Відповідно до положень ч.3 ст.386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно зі статтею 211 Земельного кодексу України, за самовільне зайняття земельних ділянок громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Комісією по визначенню та відшкодуванню збитків власникам землі та землекористувачам, створеною відповідно до розпорядження голови Березанської РДА від 03.04.2015 року № 67, на підставі постанови КМУ від 25.07.2007 року № 963 «Про затвердження Методики визначення розміру шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу» та постанови КМУ від 19.04.1993 р. № 284 «Про Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам» визначено розмір збитків у виді неодержаного доходу, який могла б отримати від земельної ділянки ОСОБА_3, і який вона не одержала внаслідок тимчасового зайняття земельної ділянки ТОВ «Ім.Кл.Петровського» у розмірі 21953,46 грн. (у тому числі за 2013 рік 17371.76 грн., за 2014 рік 4581.70 грн) (а.с.24-26).

Суд не бере до уваги посилання відповідача на неправомірність визначення розміру збитків комісією, зважаючи на те, що акт про результати роботи комісії та розрахунок збитків складені відповідно до вимог зазначених вище нормативних актів КМУ та правил діловодства, містять достатньо інформації про земельні ділянки, з приводу яких вони складені, що узгоджується з іншими матеріалами справи.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року N 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» (п.п.12, 14), при вилученні (викупі) сільськогосподарських угідь, лісових земель, чагарників для потреб, не пов'язаних із сільсько- чи лісогосподарським виробництвом, їх тимчасовому зайнятті для інших видів використання, встановленні обмежень щодо використання земельних ділянок, погіршенні якості грунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників, приведенні сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан, неодержанні доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки, відшкодування збитків згідно зі статтями 156, 157 ЗК здійснюється органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, громадянами та юридичними особами, які використовують земельні ділянки і діяльність яких обмежує права власників та землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу (в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими й іншими відходами та стічними водами). Розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 р. N 284.

Відповідно до довідки ТОВ «Ім. Кл.Петровського» від 02.10.2015 року, позивачці за оренду двох земельних паїв по 8.78 га нараховано за 2013 рік 5495,41 грн., виплачено 4671,10 грн., за 2014 рік нараховано 5495.41 грн., виплачено 4671.10 грн.

Таким чином, сума збитків, яка підлягає стягненню на користь позивачки, повинна бути зменшена на суму виплаченої їй орендної плати, і складає 21953,46 грн. (4671.10 грн.*2=9342.20 грн.) = 12611.26 грн

Разом з тим, факт завдання позивачці моральної шкоди належними і допустимими доказами не доведено.

Надані позивачкою довідка про стан її здоров»я та копія паспорта здоров»я (а.с.27-33) не є належними доказами того, що захворювання позивачки обумовлені діями відповідача.

Виходячи з викладеного, вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають.

У відповідності до ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки пропорційно до задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ім.Кл.Петровського» про відшкодування завданих збитків та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ім.Кл.Петровського" на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування завданих збитків 12611 (дванадцять тисяч шістсот одинадцять) гривень 26 копійок.

У задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ім.Кл.Петровського" на користь ОСОБА_3 судовий збір у сумі 139,94 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Березанський районний суд в десятиденний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09 грудня 2015 року

Суддя :