№ производства 2/646/61/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.03.2015 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Шелест І.М.

За участі секретаря - Узденової Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр», третя особа Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітну за час вимушеного прогулу

в с т а н о в и в :

03.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр», в обґрунтування якого зазначив, що з вересня 2008 року був прийнятий на роботу на посаду слюсаря-сантехніка у Харківської філії ТОВ «Аквафор - Центр», з окладом у розмірі 4 500,00грн.

01.08.2014 року його та інших співробітників до робочих місць не пустили, оскільки підприємство мало пропускну систему, потрапити на робоче місце не виявилось можливим. В подальшому йому стало відомо, що відповідно до наказу ТОВ «Аквафор-Центр» від 20.05.2014року за № 156 «Про скорочення штату працівників Харківської філії ТОВ «Аквафор - Центр» та внесення змін до штатного розкладу», з 1 серпня 2014року скорочено та виключено зі штатного розкладу на поточний рік посаду слюсаря - сантехніка Харківської філії ТОВ «Аквафор - Центр».

Оскільки його звільнення є незаконним та таким, що порушує конституційні, трудові та цивільні права, просив поновити його на роботі на посаді слюсаря - сантехніка в Харківській філії ТОВ «Аквафор - Центр», стягнути з Харківської філії ТОВ «Аквафор - Центр» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2014 року до дня поновлення на роботі.(а.с. 1-3).

В подальшому подав уточнений позов, в якому відповідачем зазначив ТОВ «Аквафор - Центр», третьою особою Харківську філії ТОВ «Аквафор - Центр» і просив поновити його на роботі на посаді слюсаря - сантехніка в Харківській філії ТОВ «Аквафор - Центр», стягнути з Харківської філії ТОВ «Аквафор - Центр» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.08.2014 року по 01.01.2015 року у розмірі 22500 грн. (а.с. 23-24)

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підтримала вимоги, заявлені саме в уточненій позовній заяві, зазначивши, що при розрахунку суми виходила із місячної заробітної плати 4500 грн.

Представник відповідача ТОВ «Аквафор-Центр» - Грищук Ю.Г. проти позову заперечував, зазначив, що 12.05.2014 року генеральним директором товариства було видано наказ № 142 «Про проведення організаційних заходів», згідно якого було прийнято рішення про проведення інвентаризації на складі Харківської філії товариства, передання інвентаризаційного товару до товариства та проведення скорочення штату працівників та персональне повідомлення кожного з працівників, які підлягають скороченню. Також зазначив, що філія не є юридичною особою. 14.05.2014 року під час перебування генерального директора ТОВ «Аквафор-Центр» ОСОБА_4 у відрядженні в м. Харкові нею було особисто усно попереджено директора Харківської філії ОСОБА_5 про наступне скорочення працівників, в тому числі і позивача, це повідомлення здійснювалось в присутності ще трьох працівників товариства. Зазначив, що відповідачем були вжиті всі заходи щодо належного повідомлення позивача про майбутнє звільнення. Так. 20 травня 2014 року було видано наказ № 156 «Про скорочення штату працівників Харківської філії та внесення змін до штатного розкладу». Копія вказаного наказу та попередження про майбутнє звільнення з 31.072014 року було направлено на домашню адресу позивача 21.05.2014 року, а також телеграма із попередженням про звільнення 22.05.2014 року, але повернулися не врученими, повторно направлені наказ та попередження, телеграми також повернулися не врученими. Також 21 травня 2014 року копію наказу № 156 та письмове повідомлення про майбутнє вивільнення ОСОБА_1 було направлено на адресу Харківської філії ТОВ «Аквафор-Центр», які були отримані уповноваженою особою Поповим. Вважає, що звільнення позивача було здійснено у відповідності до норм трудового законодавства. При звільненні ОСОБА_1 питання щодо його переважного права алишення на роботі не розглядалося, оскільки була тільки одна посада слюсаря - сантехніка і відсутні інші вакантні посади. Тому відповідач не міг запропонувати позивачу іншу роботу. Крім того, в ТОВ «Аквафор-Центр» відсутня профспілкова організація, однак питання щодо звільнення позивача було погоджено з представником трудового колективу товариства. При звільненні позивачу було виплачено всі належні до виплати суми, заборгованості перед працівником товариство не має. Тому просив відмовити у задоволенні позову. Крім того, просив застосувати строки позовної давності, оскільки про звільнення позивачу стало відомо 07.08.2014 року після отримання наказу про звільнення, трудової книжки та довідки про заробітну плату. Представник відповідача надав письмові заперечення на позов (а.с. 18-20, 48-55).

Представник третьої особи - Харківської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор-Центр» в судове засідання не з'явився був повідомлений про дату та місце судового засідання, про причину неявки до суду не сповістив.

Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши надані ними докази, приходить до наступного.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами у справі, що ОСОБА_1 з 03.05.2009 року перебував у трудових відносинах з ТОВ «Аквафор-Центр» на посаді установника фільтруючих систем (наказ 18-198 від 05.05.2009), на підставі наказу № 30/11-4 від 30.11.2010 року переведений на посаду установника фільтруючих систем Харківської філії ТОВ «Аквафор-Центр»; на підставі наказу № 80 від 29.04.2011 року з 01.05.2011 року посаду установника фільтруючих систем перейменовано на слюсар - сантехнік (а.с. 45).

Як вбачається із штатного розкладу по ТОВ «Аквафор-Центр» та по його Харківській філії станом на 01.05.2014 року рахувалася одна посада слюсаря - сантехніка.

Відповідно до наказу Генерального директора ТОВ «Аквафор-Центр» № 142 від 12 травня 2014 року «Про проведення організаційних заходів» було вирішено провести зміни в організації виробництва і праці Харківської філії ТОВ «Аквафор-Центр», в тому числі провести скорочення штату працівників з дотриманням норм чинного законодавства, директору Харківської філії ОСОБА_5 персонально під особистий підпис повідомити кожного з працівників, які підлягають звільненню у зв'язку із скороченням штату (а.с. 57).

Наказом Генерального директора ТОВ «Аквафор-Центр» № 156 від 20 травня 2014 року «Про скорочення штату працівників Харківської філії та внесення змін до штатного розкладу» у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, зміною обсягів роботи з 31 липня 2014 року скорочено та виключено зі штатного розкладу на поточний рік посади працівників Харківської філії, в тому числі посаду слюсар - сантехнік. (а.с. 95).

Відповідно до ст. 40 п. 1 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно до ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівника персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці, при цьому враховується переважне право на залишення на роботі. Одночасно з попередженням про вивільнення власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, при відсутності роботи чи відмови працівника від переведення на іншу роботу, останній за своїм розсудом звертається за допомогою до держаної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. Водночас власник доводить до відома державної служби зайнятості про наступне вивільнення працівника.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачем приймалися заходи щодо виконання вимог ст. 49-2 КЗпП України в частині попередження позивача ОСОБА_1 за два місяці про вивільнення 31.07.2014 року шляхом направлення за місцем проживання позивача 21.05.2014 року, 26.05.2014 року попередження про вивільнення та копії наказу № 156 від 20.05.2014 року, 22.05.2014 року, 10.07.214 року телеграми з попередженням про майбутнє вивільнення, які повернулися не врученими. Одночасно відповідачем направлялися накази з попередженнями за місцем знаходження філії, які також поверталися не врученими. Позивачем надано зворотне повідомлення з відміткою про вручення уповноваженій особі Попову кореспонденції з наказами та попередженнями, направленими 21.05.2014 року за місцем знаходженням філії. Проте у судовому засіданні доказів щодо того ким є ця особа і чи були у неї повноваження щодо отримання кореспонденції від імені філії - суду не надано. 27 травня 2014 року на адресу Харківської філії Товариством було направлено телеграму з наказом терміново прибути за адресою місцезнаходження ТОВ «Аквафор-Центр» в період з 28 по 30 травня 2014 року працівникам філії, в тому числі позивачу, які підлягають скороченню, для вирішення організаційних питань. Вказану телеграму також не було вручено представнику Харківської філії товариства (а.с. 98-125, 142 - 143).

Таким чином з наданих відповідачем доказів вбачається, що в результаті прийнятих ним заходів, вимоги ст. 49-2 КЗпП України належним чином не виконані, оскільки позивачу ОСОБА_1 попередження про вивільнення 31.07.2014 року персонально не вручено.

Наказом № 242 від 31.07.2014 року ОСОБА_1 звільнено з 31.07.2014 року з посади слюсаря - сантехніка харківської філії ТОВ «Аквафор - Центр» на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Враховуючи, викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено порядок звільнення позивача ОСОБА_1, оскільки його не було у встановленому законом порядку персонально попереджено про майбутнє вивільнення, чим було порушено вимоги ст. 49-2 КЗпП України.

Судом встановлено і не заперечувалося у судовому засіданні представником відповідача і в уточненій позовній заяві, що позивачу не було запропоновано інше місце роботи, оскільки у ТОВ «Аквафор -Центр» і у його Харківській філії була тільки одна посада слюсаря - сантехніка, яку займав позивач, інші вакантні посади були відсутні. Тому при звільненні позивача питання щодо переважного права на залишення на роботі відповідачем не розглядалося і у попередженнях, які персонально вручені позивачу не були, відповідачем повідомлялося позивача про неможливість запропонувати іншу роботу.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що у ТОВ «Аквафор - Центр» були відсутня посада, яку можливо було запропонувати позивачу при скороченні посади слюсаря - сантехніка.

Судом встановлено, що наказ про звільнення № 242 від 31.07.2014 року з трудовою книжкою та довідкою про середню заробітну плату ОСОБА_1 особисто отримав 07.08.2014 року (а.с. 144-146). Тому саме з цієї дати слід вважати, що він був повідомлений про звільнення.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляжу судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 року із змінами та доповненнями, при недодержанні строку попередження працівника про звільнення, якщо він не підлягає поновленню на роботі з інших підстав, суд змінює дату його звільнення, зарахувавши строк попередження, протягом якого він працював.

Тому датою звільнення ОСОБА_1 слід вважати 07.10.2014 року.

При таких обставинах, суд вважає правильним позов в частині поновлення на роботі задовольнити частково, вважати ОСОБА_1 звільненим з роботи за наказом № 241 від 31.07.2014 року за п. 1 ст. 40 КЗпП України з 07.10.2014 року.

Відповідно до ч.2 ст. 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше, як за один рік.

Відповідно до Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» пред'явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред'явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі в справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Враховуючи, що фактично позов пред'явлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр», а його Харківська філія не є юридичною особою, що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (а.с. 56), середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр».

Середній заробіток, який підлягає сплаті позивачеві, у зв'язку з порушенням, допущеним при його звільненні, складає 9173, 24 грн., який розрахований відповідно до Постанови КМУ від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати» та Листа Мінпраці та соціальної політики від 04.09.2013 року № 9884/0/14-13/13 «Про розрахунок норми тривалості робочого часу на 2014 рік», виходячи з середньоденної заробітної плати 173,08 грн. помноженої на 53 дні

Щодо заяви представника відповідача про застосування строків позовної даності, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду у справах про звільнення визначений ч. 1 ст. 233 КЗпП України і складає один місяць.

Правила застосування та переривання перебігу строків позовної давності визначені, зокрема ч. 2 ст. 264 ЦК України, відповідно до якої позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного або кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вперше звернувся з аналогічним позовом про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу 01.09.2014 року і ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 08.10.2014 року у справі № 646/9815/14ц його позов визнаний неподаним та таким, що підлягає поверненню, оскільки не було усунено недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 03.09.2014 року..

Повторно ОСОБА_1 аналогічний позов позов було подано 28.09.2014 року і ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 14.10.2014 року у справі № 646/10787/14ц його позов визнаний неподаним та таким, що підлягає поверненню, оскільки не було усунено недоліки позовної заяви, зазначені в ухвалі від 26.09.2014 року..

Таким чином, позовна давність була перервана шляхом подачі вказаних позовів і підстави для відмови у позові у зв'язку з пропущенням строку позовної давності - відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст. 40, 42, 43, 49-2, 233, 235, 367 КЗпП України, ч. 2 ст. 264 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр», третя особа Харківська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітну за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Вважати ОСОБА_1 звільненим з роботи за наказом № 242 від 31.07.2014 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр» за ч. 1 ст. 40 КЗпП України з 07.10.2014 року.

Стягнути с Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор - Центр» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 9173 (дев'ять тисяч сто сімдесят три)грн. 24 грн.,

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аквафор-Центр» у прибуток держави судовий збір в розмірі 225 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя І.М. Шелест