Справа № 526/2284/15-ц
Провадження № 2/526/1005/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2015 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Тищенко Л.І.

при секретарі Лопушняк Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

до суду звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя однокімнатної квартири АДРЕСА_1.

У своєму позові позивач вказує, що 31 липня 2004 року, між нею та ОСОБА_2, укладено шлюб, від якого вони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 12.03.2013 року, шлюб між нею та відповідачем розірвано, дитина залишилась проживати з нею. 10 січня 2014 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_4, в результаті чого змінила своє прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_4. У період шлюбу з відповідачем у грудні 2004 року за їх спільні кошти придбано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1, інвентаризаційною вартістю 24000 грн. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, власником даної квартири є відповідач, його частка складає 1/1. Після розірвання шлюбу вона та дочка ОСОБА_3 продовжують проживати у спірній квартирі разом відповідачем ОСОБА_2 Між ними не досягнуто домовленості про порядок поділу нерухомого майна, тому позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила виділити їй та відповідачу у власність по ? частині квартири кожному та стягнути з ОСОБА_2 судовий збір.

19.11.2015 року від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про зміну предмету позову, в якій вона уточнила свої позовні вимоги, а саме просила визнати за нею право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, жилою площею 11,5 кв.м., загальною площею 23,3 кв.м., ринковою вартістю 209146 грн у праві спільної сумісної власності подружжя і виділити їй та відповідачу у власність по ? частині вказаної квартири кожному.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, направила до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та без участі її представника адвоката ОСОБА_5, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 надав заяву про можливість розгляду справи без його участі, позовні вимоги позивача визнав у повному обсязі.

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю сторін, на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 лютого 2013 року, яке набрало законної сили 12 березня 2013 року, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, зареєстрований 31 липня 2004 року відділом РАЦС Гадяцького РУЮ, актовий запис № 70, розірвано.

Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про що свідчить свідоцтво про народження.

Позивач 10 січня 2014 року - після реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 змінила прізвище ОСОБА_3 на прізвище чоловіка ОСОБА_4, про що свідчить свідоцтво про шлюб.

Згідно договору купівлі-продажу від 14.12.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Гадяцького районного нотаріального округу ОСОБА_8, ОСОБА_2, як покупець, прийняв у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_3, житловою площею 11,5 кв.м., загальною площею 23,3 кв.м.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу належить вищевказана квартира, його частка складає 1/1.

Як зазначено у довідці КП «Гадяч-житло» від 16.10.2015 року № 2778, ОСОБА_1 проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з чоловіком ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3.

Згідно звіту про оцінку майна ФОП ОСОБА_9, встановлено, що вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_2 становить 209146 грн.

Статтею 60 Сімейного кодексу України та ч. 3 ст. 368 ЦК України передбачено, що майно, придбане подружжям в період шлюбу, належить чоловіку й дружині на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлене законом чи договором.

У відповідності до норм ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка визнаються рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Як встановив суд, квартира АДРЕСА_4 є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки була придбана під час шлюбу, тому сторони мають право на поділ цієї квартири, їх частки є рівними, оскільки іншого не визначено домовленістю між ними.

Між позивачем та відповідачем не досягнуто взаємної згоди про поділ спірної квартири.

Згідно ч. 1 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Згідно п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 не досягнуто будь-якої згоди на отримання одним з них грошової компенсації та попереднього внесення відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Згідно викладеного та враховуючи те, що квартира АДРЕСА_2 належить сторонам на праві спільної сумісної власності, є неподільною річчю, тому не може бути поділена між позивачем та відповідачем в натурі, відповідно до їх часток, суд вважає можливим визнати ідеальні частки сторін у цьому майні без його реального поділу та залишити майно у їх спільній частковій власності.

Таким чином, вимоги позивача ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя підлягають до задоволення.

Частина 1 ст. 88 ЦПК України передбачає, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1045 грн (тисяча сорок п`ять) грн 74 коп., що підтверджується квитанцією ПАТ «ПриватБанк» про сплату від 27.10.2015 року, тому згідно ст. 88 ЦПК України, сплачена ОСОБА_1 сума судових витрат, підлягає до стягнення з відповідача на її користь.

Керуючись ст.ст. 60, 61, 68, 70, 71 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 212-215 ЦПК України суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину квартири АДРЕСА_2, жилою площею 11,5 кв.м., загальною площею 23,3 кв.м.

Виділити ОСОБА_1 у власність ? частину квартири АДРЕСА_5.

Виділити ОСОБА_2 у власність ? частину квартири АДРЕСА_5.

Залишити у спільній частковій власності ОСОБА_1 до ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 жилою площею 11,5 кв.м., загальною площею 23,3 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1045 грн (тисяча сорок п`ять) грн 74 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Гадяцький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча: Л. І. Тищенко