Справа №463/5101/14-ц
Провадження №2/463/237/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді - Лакомської Ж. І.

при секретарі - Коник О.Б.

за участі позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, та стягнення боргу по виплаті аліментів суд,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів та стягнення боргу по виплату аліментів.

Позов мотивує тим, що в неї з відповідачем є спільна дитина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1. Постановою Галицького районного суду м.Львова від 11.04.2002 року постановлено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ? частки із всіх видів заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 20.03.2002 року і до повноліття ОСОБА_5. На даний час їх спільному сину 13 років і відповідно до віку потреби на утримання дитини значно зросли, крім того позивач несе витрати зокрема на оплату послуг репетитора, оздоровлення дитини. На неодноразові звернення до відповідача з проханням про надання коштів на додаткові витрати на дитину отримала відмову. Крім того, за період з січня 2012 року по 01.03.2012 року у відповідача наявна заборгованість по аліментах, яка становить 12065,91 грн. Тому з врахуванням уточнень позовних вимог, просить ухвалити рішення яким збільшити розмір аліментів шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 кошти у твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., щомісячно і до досягнення сином повноліття, стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті аліментів за період з січня 2012 р. по 01.03.2015 р. у розмірі 12065,91 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2,яка діє на підставі 27.01.2015 р. позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4, який діє на підставі договору - доручення про надання правової допомоги від 06.11.2014 р. проти задоволення позову заперечили, дали аналогічні за змістом пояснення про те, що відповідач добровільно перераховував кошти на утримання дитини в розмірі ? на одну дитину як це передбачено рішенням суду, крім того брав участь у витратах на дитину у вигляді одягу, взуття, підручників та грошових і речових подарунків. Також Відповідач зазначив, що є державним службовцем, отримує постійну заробітну платню у встановленому Законом порядку,тому вважає безпідставною позовну вимогу про збільшення розміру аліментів шляхом стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі. Щодо стягнення з нього заборгованості по аліментах, пояснив, що позивач не зверталась за місцем отримання ним заробітку з вимогою про стягнення аліментів згідно рішення суду добровільно, чи примусово на підставі виконавчого листа, тому в задоволенні позову просив відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 виданого 19 червня 2001 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року, його батьками є позивача та відповідач (а.с.4).

Постановою Галицького районного суду м.Львова від 11 квітня 2002 року постановлено стягувати на з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 розмірі ? частки із всіх видів заробітку, але не менше ? неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісячно, починаючи з 20.03.2002 року і до повноліття дитини (а.с.23).

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням судуза позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, судза заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що позовна вимога про збільшення розміру аліментів шляхом стягнення коштів у твердій сумі в розмірі 1500 грн. до задоволення не підлягає, оскільки згідно довідки про доходи (а.с.74) відповідач має регулярний і постійний заробіток, тому немає законних підстав для стягнення з відповідача аліментів саме в твердій грошовій сумі.

Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по аліментах суд приходить до наступних висновків:

З представленого суду розрахунку заборгованості по аліментах (а.с.85) станом на 01.03.2015р., заборгованість відповідача по аліментах з 01.03.2012 р. по 01.03.2015 р. становить 12065,91 грн.

Відповідно до ч.1 ст.194 Сімейного кодексу України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання.

Згідно з ч.3 ст.197 Сімейного кодексу України судможе звільнити платника аліментів від сплати заборгованості, якщо буде встановлено, що вона виникла внаслідок непред'явлення без поважної причини виконавчого листа до виконання особою, на користь якої присуджено аліменти.

З врахуванням наведених обставин суд приходить до висновку про те,що відповідачем не доведено, а судом не здобуто доказів того, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок непред»явлення позивачкою без поважних причин виконавчого листа до виконання, тому позов в цій частині підлягає до задоволення, відтак суд приймає рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість по виплаті аліментів на утримання їх сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.н. в сумі 12065, 91 грн.

Керуючись ст. 180,184,192,194,197 Сімейного кодексу України, ст. 10, 11, 60, 209, 212 - 215 Цивільного-процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, стягнення боргу по виплаті аліментів - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) заборгованість по виплаті аліментів на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.н. за період з січня 2012 року по 01 березня 2015 року в сумі 12065 (дванадцять тисяч шістдесят п»ять) гривень,91 копійку.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга в строки і порядок передбачені ч.1 ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.