Справа № 683/327/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Цимбалюка О.В.

при секретарі Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права на спадщину, визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2015 року ОСОБА_1. звернулася з позовом до Старокостянтинівської міської ради про визнання в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, та про визнання за нею права власності на іншу 1/2 частину вказаної квартири.

На обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначає, що відповідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 жовтня 1998 року Жмеринським відділом Південно-західної залізниці дистанції цивільних споруд вона та її чоловік ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, набули право власності в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1

Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на 1/2 частину зазначеної квартири, на яку вона має право в порядку спадкування як дружина покійного. Проте державним нотаріусом Старокостянтинівської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв"язку з тим, що правовстановлюючий документ на квартиру не відповідає вимогам закону. З цієї ж причини вона не може зареєструвати своє право власності на 1/2 частину квартири, що обмежує її в користуванні та володінні належною їй часткою квартири. Тому просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на 1/2 частику квартири АДРЕСА_1, та визнати за нею право власності на 1/2 частину цієї квартири.

Представник позивачки в судове засідання не з"явилась, в письмовій заяві просить розглядати справу у її відсутність , позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з"явилася, в письмовій заяві проти задоволення позову не заперечує.

В зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ст. 197 ч. 2 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Стаття 1217 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно статті 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Стаття 1298 Цивільного кодексу України передбачає, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008 р., свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" (в редакції, яка діяла на час виникнення прав на нерухоме майно) приватизація державного житлового фонду (далі приватизація) - це відчуження квартир (будинків) та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до п.5 ст.8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" передача квартир у власність громадян оформлялася свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструвалося в органах приватизації і не потребувало нотаріального посвідчення.

Відповідно до п.п. 13, 14 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 року №56 (яке було чинним на момент виникнення права власності на квартиру) приватизація державного житлового фонду здійснювалася уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною виконавчою владою, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управління яких знаходився державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснювалася на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Таким чином, право власності на приватизовану квартиру що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 виникло у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з моменту видачі розпорядження про передачу квартири їм у власність, тобто з 30 жовтня 1998 року.

Позивачка є спадкоємицею після смерті ОСОБА_2, поскільки була його дружиною. Інших спадкоємців немає.

Спадщину після смерті ОСОБА_2 вона прийняла в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, так як на день смерті ОСОБА_2 (день відкриття спадщини) постійно проживала разом з ним.

Зазначенні обставини підтверджуються Свідоцтвом про смерть ОСОБА_2, Свідоцтвом про одруження ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , технічним паспортом на квартиру, Свідоцтвом про право власності на житло, виданого 30 жовтня 1998 року , довідкою Старокостянтинівської ЖЕК від 27 січня 2015 року про склад сім"ї спадкодавця на час відкриття спадщини та спадковою справою, відкритою Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса Старокостянтинівської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про відмову у вчинені нотаріальної дії №467/02-31 від 04.02.2015 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого ОСОБА_2, яке складається з ? частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло, яке видане Жмеринським відділом Північно-Західної залізниці Дистанція цивільних споруд, тобто органом , який згідно ч. 1 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" від 19 червня 1992 року , не уповноваженим передавати житло у приватну власність.

Через невідповідність правовстановлюючого документу на квартиру позивачка також обмежена в користуванні та розпорядженні належною їй часткою квартири.

Відповідно ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1217, 1266, 1268, 1298 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10-11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 яка належить їй на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 30 жовтня 1998 року Жмеринським відділом Південно -Західної залізниці дистанція цивільних споруд.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя