Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" лютого 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого-судді Драча Ю.І.

при секретарі Івашко Т.А.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні позивача Управління Держземагенства в м. Житомирі про визнання права власності на земельну ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4, на приватну земельну ділянку, площею 0,0814 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 в м. Житомирі, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЖТ №043505, виданого 02.06.1997 року Виконкомом Житомирської міської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2398.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку та приватної земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Житомирі.

Згідно заповіту від 22.06.2004 року вона є спадкоємцем всього майна, яке на день смерті належало ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом.

04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, як єдиному спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 81/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в місті Житомирі. Право власності на спадкове майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, однак оформити свої спадкові права вона не має можливості у зв'язку з відсутністю оригіналу акту на право приватної власності. На даний час державні акти не видаються, а тому позивач змушена звернутися в суд за захистом своїх прав.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову.

Представник третьої особи Управління Держземагенства у Житомирському районі Житомирської області подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду (а.с.21).

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер батько ОСОБА_1 ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8).

Після смерті батька відкрилася спадщина, яка складається з частини житлового будинку та приватної земельної ділянки по АДРЕСА_1 в м. Житомирі.

Згідно заповіту від 22.06.2004 року ОСОБА_1 є спадкоємцем всього майна, яке на день смерті належало ОСОБА_4 (а.с.9).

Відповідач ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом.

04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5, як єдиному спадкоємцю за заповітом ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 81/100 частки житлового будинку АДРЕСА_1 в місті Житомирі. Право власності на спадкове майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.11).

Однак, звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку ОСОБА_1 було відмовлено, про що 04 листопада 2014 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу ОСОБА_5 була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за №110/02-31. Причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: м. Житомир, АДРЕСА_1 є відсутність оригіналів документів, які б підтверджували право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0814 га, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с.14-15).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до пункту 8 статті 126 Земельного кодексу України державний акт на право власності на земельну ділянку видається на одну земельну ділянку.

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Стаття 392 Цивільного кодексу України встановлює, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, всі вищенаведені доводи у сукупності безумовно доводять факт прийняття позивачем спадщини після смерті ОСОБА_4 та має право власності на земельну ділянку розміром 0,0814 га, яка розташована по АДРЕСА_1 в м. Житомирі.

Керуючись ст. 384, 1261 ЦК України, ст.ст. 3,10,60,208,209,212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на приватну земельну ділянку, площею 0,0814 га для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по АДРЕСА_1 в м. Житомирі, яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії 1-ЖТ №043505, виданого 02.06.1997 року Виконкомом Житомирської міської ради, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №2398.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира на протязі 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Ю. І. Драч