Справа № 323/2332/15-ц
№ провадження 2/323/891/15
РІШЕННЯ

іменем УКРАЇНИ

08.12.2015 м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Мінаєва М.М,

при секретарі - Тахтаул А.Л.,

у присутності

у присутності позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про визнання права власності на спадщину, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, в якому просили визнати за ними в порядку спадкування за заповітом право власності на нерухоме майно, яке належало спадкодавці ОСОБА_4, а саме:

- визнати за ОСОБА_1 (69092, м. Запоріжжя, вул. Цегельна, б. 162, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частку житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна в с. Кірове Оріхівського району Запорізької області;

- визнати за ОСОБА_2 (69000, м. Запоріжжя, вул. Капьонкіна, б. 25, кв. 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частку житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна в с. Кірове Оріхівського району Запорізької області.

Крім того, позивачі просили визнати за кожним з них право власності по ? частці на земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачі є спадкоємцями вказаного майна на підставі заповіту, зареєстрованого за № 1580 від 10.07.1997 року, складеного на їх користь ОСОБА_4, та посвідченого приватним нотаріусом Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 У встановлений законом строк позивачі звернулися до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі якої нотаріусом заведено спадкову справу № 83/2013. Однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом на вказане майно позивачам було відмовлено через відсутність у них правовстановлюючих документів на спадкове майно.

В судовому засіданні позивачі свої вимоги підтримали повністю, пославшись на факти та норми права, викладені в позовній заяві.

03.12.2015 року позивачі подали заяву про залишення без розгляду позову в частині вимог про визнання права власності на земельну ділянку, яка була судом задоволена.

Відповідач письмовою заявою просив суд розглянути справу без його участі, заперечував проти визнання права власності на земельну ділянку, проти решти позову не заперечував.

Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши наявні у справі докази, проаналізувавши законодавство, яким регулюються спірні правовідносини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до відомостей свідоцтв про народження, свідоцтв про шлюб позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є відповідно донькою та сином спадкодавця ОСОБА_5.

10.07.1997 року спадкодавець ОСОБА_4 склала на користь позивачів заповіт, в якому на випадок своєї смерті розпорядилась, що все своє майно, де б воно не знаходилося, і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповідається її дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в рівних частинах кожному. Даний заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстровим №1580.

14.10.2013 року ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС №276042, виданим 16.10.2013 року віділлом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Оріхівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис за № 235.

У звязку із смертю ОСОБА_4 відкрилась її спадщина, до складу якої входить житловий будинок №4 по вул. Гагаріна в с. Кірове Оріхівського району Запорізької області.

За заявами спадкоємців, позивачів по справі, приватним нотаріусом Оріхівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 заведено спадкову справу №83/2013, номер у спадкову реєстрі 55221807.

Постановою приватного нотаріуса Оріхівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_3 від 30.07.2014 року позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане нерухоме майно через відсутність у позивачів правовстановлюючих документів на це майно.

У позивачів відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, оскільки спадкодавець належним чином оформлений правовстановлюючий документ за життя не виготовила. Дані факти відповідачем не заперечуються. Єдиний документ, на який посилаються позивачі, є дублікат договору купівлі-продажу від 03.08.1990 року, посвідчений 22.08.2012 року секретарем виконкому Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, за яким спадкодавець ОСОБА_4 купила у ОСОБА_7, ОСОБА_8 житловий будинок, розташований с. Кірове Оріхівського району Запорізької області по вул. Гагаріна, 4.

При вирішенні питання про законність та обґрунтованість вимог позивача суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). При цьому потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3. ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав.

Станом на час набуття спадкодавцем спадкового майна були чинними Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, а також Перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджені заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року.

Право власності спадкодавця на зазначений спадковий будинок підтверджується: дублікатом договору купівлі-продажу від 03.08.1990 року, технічним паспортом на житловий будинок від 20.05.1996 року, інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 23.10.2015 року № 46167993, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна від 23.10.2015 №46167659.

Таким чином, згідно матеріалів справи спадкодавець ОСОБА_4 набула спірне нерухоме майно у власність відповідно до законодавства, чинного на момент його придбання, у звязку з чим воно може виступати обєктом спадкування.

Позивачі є спадкоємцями за заповітом, спадщину прийняли, що ніким не оспорюється, інші спадкоємці за законом чи за заповітом відсутні, однак через відсутність правовстановлюючих документів позивачі не можуть в позасудовому порядку оформити право власності в порядку спадкування, що саме по собі не може бути підставою для відмови у захисті права.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене, на підставі ст. ст. 392, 1258, 1261, 1268, 1275, 1297 Цивільного кодексу України, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затверджених заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, керуючись ст. ст. 10-11, 61, 209, 212, 214-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Кіровської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, третя особа приватний нотаріус Оріхівського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, про визнання права власності на спадщину, - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 (69092, м. Запоріжжя, вул. Цегельна, б. 162, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частку житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна в с. Кірове Оріхівського району Запорізької області.

Визнати за ОСОБА_2 (69000, м. Запоріжжя, вул. Капьонкіна, б. 25, кв. 7, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) в порядку спадкування за заповітом право власності на ? частку житлового будинку № 4 по вул. Гагаріна в с. Кірове Оріхівського району Запорізької області.

Повний текст складено 08.12.2015року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Запорізької області через Оріхівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі, якщо рішення було ухвалене без участі особи, яка її оскаржує, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_9