22 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П.,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», подану представником Бояринцевою Вікторією Вікторівною, на ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
22 грудня 2014 року,
в с т а н о в и л а:
У червні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (далі - ТОВ «Вердикт Фінанс») звернулось до суду із скаргою на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 6 червня 2014 року скаржник отримав поштою постанову про закінчення виконавчого провадження від 4 червня 2014 року № 43440764, винесену головним державним виконавцем Москаленко О.П. відділу ДВС Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві та вимогу державного виконавця за вихідним № 1028/25 без дати про негайну передачу транспортного засобу боржнику ОСОБА_6 Скаржник вважає вказану вимогу державного виконавця неправомірною, оскільки 30 серпня 2013 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області постановлено ухвалу у цивільній справі № 175/4132/13-ц про накладення арешту, вилучення та передачу на зберігання скаржнику предмет застави, а саме: автомобіль марки Mitsubishi, модель Colt, рік випуску 2006, номер кузову НОМЕР_2, державний номерний знак НОМЕР_1, комплект ключів від даного автомобіля та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що належить на праві власності ОСОБА_7 та знаходиться у нього або інших осіб. Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2013 року заходи забезпечення, а саме: зняття арешту та розшук
автомобіля, скасовані, щодо передачі автомобіля боржнику заходи забезпечення судом скасовані не були, у звʼязку з чим скаржник вважає дії державного виконавця по винесенню вказаної вимоги неправомірними та просив її скасувати.
Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 липня 2014 року скаргу ТОВ «Вердикт Фінанс» задоволено. Визнано неправомірними дії головного державного виконавця відділу ДВС Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П. стосовно винесення вимоги за вихідним № 1028/25 без дати про негайну передачу автомобіля боржнику ОСОБА_6 Скасовано вимогу за вихідним № 1028/25 без дати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломʼянського районного управління юстиції у
м. Києві Москаленко О.П. про негайну передачу автомобіля боржнику ОСОБА_6 Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 липня 2014 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою у задоволенні скарги ТОВ «Вердикт Фінанс» відмовлено.
У касаційній скарзі представник ТОВ «Вердикт Фінанс» -
Бояринцева В.В. просить скасувати ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 грудня 2014 року та залишити в силі ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 9 липня 2014 року, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Визнаючи неправомірними дії головного державного виконавця відділу ДВС Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П. та скасовуючи вимогу за вихідним № 1028/25 без дати про негайну передачу автомобіля боржнику ОСОБА_6, суд першої інстанції виходив із того, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 вересня 2013 року було знято арешт та розшук з автотранспортного засобу, однак дана ухвала не передбачає повернення майна, яке було вилучене під час проведення виконавчих дій.
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та постановляючи нову ухвалу про відмову в задоволенні скарги, суд апеляційної інстанції виходив із того, що на час предʼявлення до виконання та відкриття виконавчого провадження відділом ДВС, ухвала суду про забезпечення позову втратила чинність.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2014 року, позовна заява ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, в рамках якої застосовані заходи забезпечення позову - залишена без розгляду.
Частиною 2 статті 387 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.
Суд апеляційної інстанції встановив, що дії державного виконавця вчинені у відповідності до положень чинного законодавства та в межах його повноважень, разом з тим встановив, що права чи свободи заявника не було порушено, на підставі належним чином оцінених доказів поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні скарги ТОВ «Вердикт Фінанси» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П.
Інші доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а зводяться лише до переоцінки доказів, а тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.
Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,
Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс», подану представником Бояринцевою Вікторією Вікторівною, відхилити.
Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від
22 грудня 2014 року в справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Соломʼянського районного управління юстиції у м. Києві Москаленко О.П. залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко