Провадження № 2-812/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою розпискою, -

У Х В А Л И В :

24.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за борговою розпискою у розмірі 943 500 ,00 грн.

25.02.2015 року представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду повторне клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

В обґрунтування заявленого клопотання представник позивача зазначає, що ОСОБА_3 знаходиться в скрутному матеріальному становищі та не бажає повертати борг, а тому в позивача є підстави вважати, що відповідач буде намагатись відчужити належне їй на праві власності майно, що унеможливить виконання рішення суду.

В судовому засіданні представник позивача подане клопотання підтримала.

Відповідач в судове засідання не з»явився, проте його неявка не перешкоджає розгляду поданого клопотання позивача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для застосування позову.

Законом передбачено, що забезпечення позову можливе лише у разі достатньо обґрунтованого припущення про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна вбачається, що відповідачу на праві власності належала 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1.

Разом з тим, право власності на дану частку було припинено 04.02.2015 року .

Доказів в підтвердження належності на праві власності іншого майна відповідачу, позивачем не надано.

З огляду на викладене суд не знаходить підстав для задоволення поданого клопотання.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: