Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/2724/15-ц
Номер провадження: 2/511/1007/15
17 листопада 2015 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді Панчук А. І.,
при секретарі Кінаш Г.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Сільськогосподарського багатофункціонального кооперативу "Україна", третя особа реєстраційна служба по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області про розірвання договору оренди земельної ділянки, зобовязання повернути земельну ділянку.
ВСТАНОВИВ:
У жовтні 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що йому на праві власності відповідно до Державного акту від 22.06.2006 року, серія ЯА № 860088, належить земельна ділянка загальною площею 5,64 га, кадастрові номери: яка розташована на території Кам.янської сільської Ради Роздільнянського району Одеської області. 25.03.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 7 років. Враховуючи те, що відповідач з 2013 року по 2015 рік повністю не сплачував позивачу орендну плату, а також не використовував орендовану земельну ділянку за цільовим призначенням, порушив обовязки орендаря щодо недопущення погіршення екологічного стану й родючості земельної ділянки, відповідальності і плати за всі витрати, повязані з використанням земельної ділянки, здійснення комплексу заходів щодо охорони орендованої землі згідно з чинним законодавством, тобто порушив і не виконав умови договору, просив зазначений договір розірвати, зобовязати відповідача повернути позивачу, належну йому на праві власності земельну ділянку у стані, придатному для використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та стягнути з відповідача судові витрати по справі.
Представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, справу розглянути та постановити заочне рішення без його участі.
Представники відповідача у судове засідання повторно не зявилися, належним чином повідомлялися про час і місце судового розгляду справи згідно вимог ч.4 ст.74 ЦПК України за місцезнаходженням юридичної особи, заперечень на позов та доказів, які спростовують доводи позивача, суду не надали. Таку поведінку відповідача суд розцінює як недобросовісне здійснення своїх прав і невиконання процесуальних обовязків, визначених ст.27, ст.31 ЦПК України. За згодою представника позивача суд ухвалює по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та ухвали відповідно до вимог ст.224,225 ЦПК України.
Третя особа заяв та заперечень не надала, суд визнає її неявку неповажною та проводить розгляд за її відсутності.
Суд, дослідивши заяву представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ст.3 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 4 ЦПК України встановлює способи захисту, які застосовуються судом та визначає, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог, і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статті 15 та 16 ЦК України передбачають право на захист цивільних прав та інтересів та захист цивільних прав та інтересів судом.
З дослідженого в судовому засіданні договору оренди вбачається, що він розроблений на підставі типового Договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03 березня 2004 р. №220, та у ньому визначені і зафіксовані письмово всі істотні умови, зокрема термін оренди, розмір та форма орендної плати, права, обовязки та відповідальність сторін тощо. Умови орендної плати визначені у п.9п.14 договору, де вказано, що вона сплачується у розмірі 1500 кг зерна за 1 рік. Також зазначено про індексацію зазначеної суми.
Судом встановлено, що зазначеного обовязку про оплату орендної плати відповідач не виконав, не сплачував орендну плату у повному обсязі за період 2013-2015 років, в результаті чого виникла заборгованість станом на 01.10.2015 року. Незважаючи на наявність спору у суді, відповідач продовжує порушувати права позивача на одержання орендної плати та не сплатив вказану плату за 2013-2015 рік у термін до 01.10. 2015 року.
Суд встановив та приймає до уваги, що питання виконання договору оренди відповідачем в частині оплати орендної плати було предметом обговорення. Позивач звертався з листом до відповідача про переукладення договору оренди.
Крім істотного порушення даного договору оренди землі в частині несплати орендної плати, відповідач не виконує зобовязання щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно умов договору. Дана земельна ділянка, не засіяна та заросла буряном, що призводить до погіршення її стану та родючості.
Позивач, у встановлені договором строки, повторно направив лист пропозицією розірвати договір оренди землі, укладений між сторонами. Однак відповідач відмовився від добровільного припинення договору оренди, згідно п.8 Договору.
Відповідно до ст.2 Закону України Про оренду землі(далі Закон) відносини, повязані з орендою землі регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно ст.526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов. За змістом ст.611 ЦК України правовим наслідком порушення зобовязання є, зокрема, розірвання договору, якщо це передбачено договором або законом. За умовами договору (п.31) сторони дійшли згоди про те, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яка істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідно до ст.32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.
Одним із основних обовязків орендаря відповідно до ст.24 Закону України Про оренду земліє своєчасне внесення орендної плати. Цьому положенню кореспондуються умови розділу 4 (п.11) щодо внесення орендної плати не пізніше 01 лютого поточного року.
В силу приписів ч.5 ст.17 Закону України Про оплату за землю, несплата земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності виробниками сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами протягом року, іншими платниками протягом півроку вважається систематичною і є підставою для припинення права користування земельними ділянками.
Згідно з п. ач.1 ст.96 ЗК України землекористувачі зобовязані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. У свою чергу, орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди ст.24 Закону Про оренду землі. Відповідно до ст.141 Земельного кодексу України, серед підстав припинення права користування земельною ділянкою зазначені такі як використання її не за цільовим призначенням, та систематична несплата орендної плати. Згідно зі ст.34 ЗУ Про оренду землі у разі припинення або розірвання договору оренди землі, орендар зобовязаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Відповідно до п.21 Договору після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.
Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ(зі змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року №2) питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди вирішується шляхом предявлення позову про розірвання договору.
Відповідно до ст.651 ЦК України договір може бути змінено чи розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та і інших випадках, встановлених договором або законом.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського Суду від 29.11.1991 р. у справі ОСОБА_3 Девелопментс ЛТДпроти Ірландіїта у справі від 20.11.1995 року "Прессе Компанія Навієра СА" проти Бельгії", зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися свою власністю. Зазначені сподівання, тобто те, на що розраховував позивач, відповідачем порушені.
Оскільки СБК "Україна " не виконує взяті на себе зобовязання за укладеним з позивачем договором оренди землі № 311 від 25.03.2013 року щодо цільового використання земельної ділянки та виплати орендної плати, то на вимогу позивача даний договір слід достроково розірвати, зобовязати відповідача повернути позивачу належну йому на праві власності земельну ділянку.
Розподіляючи судові витрати по справі, суд враховує, що позивачем сплачено 487,20 грнивен судового збору розгляду справ у суді, на стягненні яких з відповідача на свою користь він наполягає.
На підставі ст.ст. 526,610,611,651 ЦК України, ст.ст.25,32,34 Закону України Про оренду землі, ст.96, ст.141 Земельного кодексу України, ст.17 Закону України Про плату за землю, керуючись ст.ст. 10,11,60,209,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.
Розірвати договір оренди землі №311 від 25 березня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та Сільськогосподарським багатофункціональним кооперативом "Україна", місцезнаходження: Одеська область, Роздільнянський район, село Кам.янка, вул. Леніна, №32 який зареєстрований у Роздільнянському райвідділі ДП ОРФ Центр ДЗК.
Зобовязати Сільськогосподарський багатофункціональний кооператив "Україна" повернути ОСОБА_1 , належну йому на праві власності згідно Державного акту, серія серія ЯА № 860088, належить земельна ділянка загальною площею 5,64 га у стані придатному для використання для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Стягнути з СБК "Україна", місце знаходження Одеська область, Роздільнянський р-н, село Кам.янка вул. Леніна, № 32 на користь ОСОБА_1 487,20 гривен судового збору.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів після проголошення рішення. Особи,які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмово.
Суддя А. І. Панчук