Справа № 610/442/15-ц
Провадження №2/610/247/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( заочне )

11.03.2015 року Балаклійський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Тімонової В.М.,

за участі секретаря - Кравченко М.Ю.,

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що будинок АДРЕСА_1 належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, засвідченого 04.08.2001 року нотаріусом ОСОБА_3 та зареєстрованого в Балаклійському БТІ 20.08.2001 року. З 15.12.2010 року в вищевказаному будинку був зареєстрований її брат - ОСОБА_2. Фактично з дня реєстрації за даною адресою він не проживав, будинком не цікавився, добровільно з реєстраційного обліку не знімається, порушуючи права позивача як власника житла.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, пояснивши, що відповідач був зареєстрований у її будинку, однак жодного дня не проживав в ньому.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів щодо взаємовідносин сторін, а також маючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає можливим заочно розглядати справу у відсутності відповідача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 направі приватної власності на підставі договору купівлі-продажу АЕВ №596722 від 04 серпня 2001 року належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7).

Як вбачається із довідки відділу адресно - довідкової роботи ГУДМВС України в Харківській області від 13.02.2015 року, у житловому будинку за вищевказаною адресою з 14.12.2010 року зареєстрований брат позивача - ОСОБА_2 - відповідач по справі (а.с.11).

Як вбачається із акту обстеження сім»ї від 15.01.2015 року, складеного депутатом Петрівської сільської ради Балаклійського району Харківської області ОСОБА_4, під час перевірки за фактом реєстрації мешканців в житловому будинку АДРЕСА_1 встановлено, що на вищезазначеній житловій площі зареєстрований ОСОБА_2, який фактично з дня реєстрації за даною адресою не проживав, що також підтверджено свідками-сусідами ОСОБА_5, ОСОБА_6 (а.с.6).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснили, що відповідач ОСОБА_2 в будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, ніколи не проживав, його особистих речей в будинку не має, його місцезнаходження невідоме. Вони є сусідами позивачки.

Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою, свідоцтва про смерть.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК).

За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України передбачені спеціальні підстави для визнання особи такою, що втратила право на користування житлом власника: у разі відсутності члена сім»ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідач без поважних причин не проживає у зазначеному будинку більш ніж рік, втратив зв'язок і зацікавленість до вказаного житла, а тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України втрачає право на користування цим житлом.

На користь доводів позивача свідчить і та обставина, що судові документи відповідачем за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його місця проживання чи місця перебування отримані не були.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, оскільки судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у спірному будинку більше одного року без поважної причини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10-11, 60, 88, 208-233 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, розташованим в АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Балаклійський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Повний текст рішення виготовлено 13.03.2015 року.

СУДДЯ