АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянда М.І.,Винту Ю.М.

секретар Паучек І.І.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2, які діють в інтересах ОСОБА_6, ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 липня 2012 року,-

встановила:

ОСОБА_5 у лютому 2012 року звернувся до суду з позовом.

Просив стягнути з ОСОБА_6 борг за договором позики, а саме 180 000 гривень переданих відповідачу в якості позики , проценти за користування грошовими коштами в розмірі 6139 гривень 73 копійки, пеню в сумі 10242 гривень 74 копійки , інфляційні втрати в сумі 9720 гривень , моральну шкоду в сумі 20000 гривень , а всього грошових коштів на загальну суму 229302 гривень 47 копійок.

Позивач посилався на те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 9 грудня 2009 року уклали договір позики за яким ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 180000 гривень строком один рік.

Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики та

після закінчення строку дії договору не погасив борг перед позивачем.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 16 липня 2012 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 180000 гривень отриманих за договором позики, проценти за користування грошовими коштами в сумі 6139 гривень 73 копійки, пеню в сумі 10242 гривень 74 копійки , інфляційні втрати в сумі 9720 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить заочне рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 липня 2012 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_5 відмовити.

Посилається на те, що суд першої інстанції зробив висновки , які не відповідають обставинам справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору ж умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч.2 ст.640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Згідно ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона /позикодавець/ передає у власність другій стороні /позичальникові/ грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів /суму позики/ або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його суми не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до ч.1 ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

За змістом ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Як вбачається з матеріалів справи і це правильно встановлено судом першої інстанції ОСОБА_5 та ОСОБА_3 9 грудня 2009 року уклали договір позики. за умовами цього договору ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 180000 гривень строком один рік.

Вказані обставини підтверджуються письмовим договором позики від 9 грудня 2009 року та розпискою від 9 грудня 2009 року (а.с. 9-11).

Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики та

після закінчення строку дії договору не погасив борг перед позивачем.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права. а тому його слід залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Колегія суддів вважає помилковими доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення у справі не врахував тієї обставини, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 9 грудня 2009 року не укладали договір позики і відповідач не отримував від позивача кошти в сумі 180000 гривень.

В порушення вимог ст.ст.58, 59, 60 ЦПК України апелянт не надав суду належні та допустимі докази, які би спростовували факт укладення між сторонами договору позики.

Колегія суддів вважає, що висновок експерта № 634-К від 15 травня 2014 року є неналежним доказом у справі, оскільки судова почеркознавча експертиза була проведена з порушеннями вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 8 жовтня 1998 року (із змінами та доповненнями).

Про це зокрема зазначив Вищий спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі від 28 січня 2015 року ( а.с. 230).

Про призначення додаткової або повторної судової почеркознавчої експертизи сторони та їх представники клопотання не заявляли.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16 липня 2012 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її вступу в законну силу.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: