Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/5047/14-ц Головуючий у 1-й інст. Колупаєв В. В.
Категорія 27 Доповідач Товянська О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого: судді Товянської О.В.

суддів: Микитюк О.Ю., Гансецької І.А.

при секретарі: Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 21 січня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

В листопаді 2013р. Банк звернувся до суду з позовом. Просив стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку 18247,08дол.США, що по курсу НБУ на час пред'явлення позову становило 145848,91грн., з яких: 15047,29 дол.США, що по курсу НБУ 120272,99грн. - заборгованість за кредитом, 2869,29 дол. США, що по курсу НБУ 22934грн.-%, 219,23дол.США, що по курсу НБУ 1752,29грн. - пеня за прострочення сплати кредиту, 111,27 дол.США, що по курсу НБУ 889,40грн. - пеня за прострочення сплати %. Зазначав, що за умовами кредитного договору №0 від 01.11.2006р., укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_1 та договору поруки №0/п від 01.11.2006р. укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») і ОСОБА_2 відповідачі не виконували свої зобов'язання перед банком, внаслідок чого виникла вказана заборгованість.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 21 січня 2015 року позов залишено без задоволення за безпідставністю.

В апеляційній скарзі Банк просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Зазначає, що 31.01.2013р. в рахунок погашення % ОСОБА_1 було внесено 100дол.США згідно довідки - розрахунку станом на 08.07.2013р. Проте судом першої інстанції не враховано вказану обставину, якою підтверджується визнання ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором та відсутність факту припинення зобов'язань за останньою.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи, 01.11.2006р. між АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк») ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 0, по умовах якого ОСОБА_1 для придбання квартири отримала кредит в сумі 59900дол.США зі сплатою 10,80% річних строком до 01.11.2027р.

В забезпечення виконання вказаного кредитного договору між 01.11.2006р. між Банком і ОСОБА_2 був укладений договір поруки, за яким вона прийняла на себе зобов'язання відповідати перед Банком за виконання зобов'язань, взятих на себе позичальником за кредитним договором в тому ж об'ємі, що і позичальник.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Судом встановлено і матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 виконала свої зобов'язання по умовах кредитного договору № 0 від 01.11.2006р., що стверджується довідкою ПАТ «УкрСиббанк» за № 51-5/531 від 06.08.2012р. У цій довідці, адресованій приватному нотаріусу, зазначено, що «в зв'язку з повним виконанням зобов'язань ОСОБА_1 та припиненням іпотечного договору АТ «УкрСиббанк» просить зняти заборону на відчуження майна, а саме квартиру площею 59,65м2 за адресою : АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1, передану в іпотеку...». Нотаріусу також направлено повідомлення про виключення запису з Державного реєстру іпотек і заяву про вилучення обтяження об'єкта нерухомого майна(а.с.125). В цей же день квартиру було продано.

Як пояснив представник Банку ця довідка недійсною не визнана.

Відповідно до вимог ст.599, 559 ЦК України, зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання

Згідно з вимогами цивільно - процесуального законодавства, зокрема ст.11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін… Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Позивач не надав ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду належних і допустимих доказів, які б спростували вказану довідку.

Доводи Банку про те, що заборгованість не погашена, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний суд враховує, що ознаками судових доказів є їх достовірність і достатність. Достовірність доказів - це їх якість, точність і правильність відображення обставин, що входять в предмет доказування. А достатність - це сукупність доказів, яка дозволяє вирішити справу.

Згідно з п. 6 Постанови Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 14 при ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд першої інстанції дав відповіді на всі доводи позивачів, не порушивши вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як мотивування судового рішення судом.

За таких обставин апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про безпідставність заявлених вимог. При цьому суд виходить з таких засад цивільного законодавства як справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України).

Керуючись ст.ст.209,218,303,304,307,308,313-315,319,324,325 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира Житомирської області від 21 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: