Справа № 456/887/15-ц
Провадження № 2/456/683/2015
РІШЕННЯ

іменем України

11 березня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Саса С. С.

при секретарі Петренко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Стрию цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні спільним проїздом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду та просить зобов'язати відповідача ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у вільному користуванні спільним проїздом шириною 3,5 м по АДРЕСА_1 та знести самовільно встановлені ним ворота на цьому проїзді. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що йому на праві власності належить житловий будинок із господарськими будівлями по АДРЕСА_1. Поруч його житлового будинку розташований також житловий будинок відповідача ОСОБА_2 під АДРЕСА_1. До їхніх будинків є спільний проїзд шириною 3,5 м. Відповідач на спільному проїзді самовільно встановив металеві ворота, які закриває на замок, ключ від якого не дає позивачу, випускає велику собаку, чим позбавив позивача можливості користуватися цим проїздом та створив перешкоди у доступі до його житлового будинку та господарських споруд. Відповідач на неодноразові звернення позивача не реагує, надалі створює перешкоди позивачеві у користуванні спільним проїздом, а тому позивач змушений звернутися до суду із вказаним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що дійсно встановив ворота на спільному проїзді до будинків для того, щоб сторонні особи не мали доступу до подвір'я. Ключ від замка на воротах він готовий надати позивачеві на його вимогу, однак просить відмовити у демонтажі воріт на спільному проїзді.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки площею 0,0857 га, яка передана для обслуговування вказаного житлового будинку, що підтверджується договорами купівлі-продажу від 07.12.1999 року серії АВЕ № 861471 та АВЕ № 861472 та Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ 1391 від 11.01.2000 року (а.с.4-5, 7).

З технічного паспорта житлового будинку і земельної ділянки від 08.10.1968 року та викопіювання фрагменту кварталу забудови АДРЕСА_1 вбачається, що повз будинок відповідача АДРЕСА_1 до будинку позивача АДРЕСА_2 проходить проїзд шириною 3,50 м. (а.с.6, 10).

Згідно відповіді виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 18.02.2015 № Б-47/3.22 вбачається, що проведеною перевіркою підтверджено факт загородження частини проїзду загального користування, що з'єднує ділянку по АДРЕСА_2 та створює незручності в користуванні вищезгаданою ділянкою ОСОБА_1 (а.с.9).

З довідки Комунального підприємства "Мрія" від 23.02.2015 року № 567 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований та проживає в приватному будинку за адресою АДРЕСА_2. Разом з ним у даному будинку зареєстровані його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 (а.с.12).

Крім пояснень сторін, факт неодноразового створення ОСОБА_2 перешкод ОСОБА_1 у користуванні проїздом загального користування, що веде до житлових будинків АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 підтверджується також рішенням Стрийського міського суду Львівської області від 30.04.2002 року, яким було зобов'язано відповідача ОСОБА_2 не чинити перешкоди в користуванні цим проїздом (а.с.8).

На підставі зібраних доказів суд вважає необхідним зобов'язати відповідача ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні позивачем ОСОБА_1 спільним проїздом шляхом знесення самовільно встановлених воріт на цьому проїзді.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 215, 218 ЦПК України, ст. ст. 92, 158 ЗК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Зобов'язати ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні ОСОБА_1 спільним проїздом шириною 3,5 м. до його житлового будинку та господарських будівель, розташованих по АДРЕСА_1 шляхом знесення самовільно встановлених ним воріт на цьому проїзді.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1300 грн. витрат на правову допомогу та 243,60 грн. сплаченого судового збору, а разом 1543,60 грн. (одна тисяча п'ятсот сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Сас С.С.