Справа №302/1215/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Собослой Г.Г.

суддів: Павліченка С.В.,Куцин М.М.,

при секретарі: Маринець Д.М.

за участю - представника ПАТ по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" - Бочкара А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ужгород справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", на рішення Міжгірського районного суду від 26 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ПАТ "Закарпатгаз" про зобов'язання демонтувати лінію газопостачання та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтня 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд із даним позовом, мотивуючи тим, що згідно державного акту на землю він є власником земельної ділянки в розмірі 0,0127 га та 0,0078 га для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1. дана земельна ділянка складається з двох частин, розділена дорогою загального користування. Через земельну ділянку позивача, без його відома, як власника, та без встановлення земельного сервітуту ОСОБА_3 проведено трубу газопостачання до належного їй торгового об'єкту кафе "ІНФОРМАЦІЯ_1" та житлової будівлі за адресою: АДРЕСА_2. Про даний факт позивачу стало відомо випадково у 2013 році, коли вирішив скосити траву на земельній ділянці і побачив частину проведеної труби лінії газопостачання.

Наявність на земельній ділянці лінії газопостачання, позбавляє можливості позивача використовувати її за призначенням, зводити заплановані ним господарські будівлі чи інші об'єкти і у проекті забудови земельної ділянки виданого на ім'я спадкодавця ОСОБА_4 та у виданих Державних актах наявність ліній газопостачання та охоронних зон не зазначалося.

Даний газопровід проходить і перетинає належну земельну ділянку позивача площею 0,0127 згідно Державного акту ЯИ №051076 від 22 грудня 2009 року.

Вважає, що проведення лінії газопроводу через його земельну ділянку порушує права позивача, як власника земельної ділянки передбачені ст. 375 ЦК України та ст. 90 ЗК України.

Посилаючись на вказані обставини просив зобов'язати ОСОБА_3 та ПАТ по газопостачанню та газифікації у встановленому порядку демонтувати лінію газопостачання, що проходить через належну йому земельну ділянку площею 0,0127 га по АДРЕСА_1, згідно Державного акту ЯИ 051076 від22 грудня 2009 року з приведенням земельної ділянки у попередній і придатний для цільового використання стан та стягнути з відповідачів солідарно заподіяну порушенням земельного законодавства моральну шкоду в розмірі 10000 грн. та судові витрати по справі.

Рішенням Міжгірського районного суду від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Зобов'язано ПАТ "Закарпатгаз" за власні кошти демонтувати лінію газопостачання, що проходить до будинку АДРЕСА_2 з перенесенням її із земельної ділянки, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 на інше місце в установленому порядку з приведенням ділянки у попередній стан.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ПАТ "Закарпатгаз" в користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду, як таке, що постановлене з порушенням норм процессуального та матеріального права, оскільки підстав передбачених чиним законодавством для задоволення позовних вимог відсутні.

Заслухавши пояснення представника ПАТ "Закарпатгаз" Бочкор А.П., який підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеліційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися, про час, місце розгляду справи були належним чином повідомлені, про що свідчать розписки про вручення ім поштового відправлення і дана обставина не перешкоджає розгялдові справи у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України.

При постановленні рішення суд першої інстанції з посиланням на вимоги ст.373,391 ЦК України констатував, що ОСОБА_2 є належним власником земельних ділянок з усіма правами, які надані законом, відповідачі не довели, що газопровід проведений із погодженням з власником чи належним користувачем земельної ділянки, через яку такий проведений, а тому вимоги позивача в частині перенесення вітки газопроводу з його земельної ділянки є правомірним.

Даний висновок суду не грунтується на фактичних обставинах справи і рішення суду постановлене всупереч вимог ст.ст.373,391 ЦК України, ст.110 ч.2 ЗК України.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення 34 сесії 5 скликання Міжгірської селищної ради від 28.05.2009 року ОСОБА_2 передала земельні ділянки у користування розмірами 0,0078 га та 0,0127 га, які розташовані в АДРЕСА_1 для обслуговування житлового будинку і 22 грудня 2009 року видані Державні акти на право власності на ці земельні ділянки.

Газопровід проходить і перетинає належну земельну ділянку площею 0,0127 га згідно Державного акту ЯИ 051076 від 22 грудня 2009 року, яка належить позивачу.

Встановлено, що проведення будівельних робітпо газифікації будинку АДРЕСА_2 та приєднання данного будинку до вуличного газопроводу мало місцє на прикінці 2003 року на початку 2004 року,що стверджується проектно-технічною документацією на проведення газопостачання -замовником якого є ОСОБА_3

Довідкою Міжгірської селищної ради №02-11/859 від 28.10.2014 року стверджується, що до прийняття рішення від 28 травня 2009 року про передачу в приватну власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,0205 га, що знаходиться в межах населенного пункту для обслуговування житлового будинку перебувала в землях Міжгірської селищної ради, які не надані у власність та користування (землі громадської та житлової забудови) (а.с.41).

У відповідності до ч.2ст.110 ЗК України перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановленого обмеження (обтяження).

Таким чином, реєстрація права власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2. мало місце 7.08.2006 року, а рішення про передачу у власність земельних ділянок було прийнято 28.05.2009 року, яка до того часу перебувала в землях запасу Міжгірської селищної ради, а проклодання трубопроводу для підєдання до системи газопостачання по АДРЕСА_2 відбулося у 2004 році і з моменту набуття права власності на земельну ділянку розміром 0,0127 га за позивачем залишився обов'язок використовувати земельну ділянку з обмеженнями у відповідності до ч.2ст.11.ЗК України.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню у відповідності до п.п.1,3 ч.1 ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішенням, яким у позові ОСОБА_2 слід відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст.ст.307,309,316 ЦПК України, ст.110 ч.2 ЗК України, судова колегія, -

Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПАТ "Закарпатгаз" - задовольнити.

Рішення Міжгірського районного суду від 26 листопада 2014 року скасувати.

В позові ОСОБА_2 відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області Собослой Г.Г.