АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790//1882/15 Головуючий 1 - інстанції - Ткаченко О.Д.
Справа № 408/863/14-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
Категорія - стягнення
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - КРУГОВОЇ С.С.,

- ГАЛЬЯНОВОЇ І.Г.,

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитом,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до Біловодського районного суду Лугансьокої області з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 12591,75 грн. заборгованості за кредитним договором від 28.03.2011 року та 243,60 грн. судового збору.

Заочним рішенням Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року позов ПАТ КБ " ПриватБанк" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 28.03.2011 року станом на 12.08.2014 року в розмірі 1423,10 грн. ( 1323,10 борг за кредитом і 100,00 грн. - комісії) , а також 243,60 грн. судового збору і 462,00 грн. витрат на виклик відповідача через оголошення в пресі.

У стягненні пені та штрафів відмовлено на підставі ЗУ "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" від 02.09.2014 року за № 669-У11.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк" просить змінити вказане заочне рішення, та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі і стягнути з відповідача витрати зі сплати судового збору за апеляційну скаргу.

В обгрунтування скарги зазначає, що рішення в частині відмови у стягненні неустойки є незаконним і необгрунтованим через недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального і матеріального права.

Зазначає, що у зв"язку з порушенням зобов"язань за кредитним договором заборгованість відповідача станом на 12.08.2014 року становила загальну суму 12591,75 грн. та складалась з 1323,10 грн.- заборгованості за кредитом; 1,37 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом; 859,75 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 9331,73 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором, 500,00 грн. - штрафу (фіксована частина)) 575,80 грн. штрафу (процентна складова).

Відмовляючи у стягненні неустойки суд першої інстанції виходив з того, що на спірні правовідносини розповсюджується дія ЗУ 02.09.2014 року № 669-У11 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", проте погодитись з такою позицією не можна, виходячи з того, що згідно ч.1 ст. 2 вказаного Закону на час проведення терористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов"язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція.

Таким чином, вирішуючи питання щодо правомірності стягнення неустойки суд мав встановити наявність або відсутність одночасно двох обставин:

-період часу, за який здійснено нарахування неустойки;

-чи проживає відповідач на території населеного пункту, де проводиться антитерористична операція.

Частина 1 ст.1 Закону від 02.09.2014 року № 669-У11 встановлює, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України від 14.04.2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або віськових дій на території України.

Таким чином заборона на нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості вводиться з 14.04.2014 року, проте з вказаного часу пеня нараховувалась лише тричі на суму 361,00 грн. , у той час як загальний її розмір складає 9331,73 грн. і на різницю в сумі 8970,73 грн. дія ЗУ № 669-У11 не поширюється.

Крім того, розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р " Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась терористична операція" ( місто Свердловськ входило до цього переліку). Таким чином, на час ухвалення рішення не діяв жодний нормативно-правовий акт, який би відносив місто Свердловськ до населених пунктів, на території яких здійснювалась терористична операція.

Заслухавши доповідь судді; перевіривши законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України: у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстації, судова колегія доходить висновку, що скарга ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що 28.03.2011 року між ПАТ «КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_4 було укладено договір кредиту № LGXRFB35950011, за умовами якого банк надав позичальнику споживчий кредит у сумі1323,04 грн. строком на 19 місяців зі сплатою 01% на місяць на суму залишку заборгованості та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 42,25 грн.

Сторонами також було досягнуто згоди про те, що нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов"язань, передбачених п.п.2.4.5.1, 2.4.5.2, 2.4.5.3, 2.4.5.4,2.4.5.5.,2.4.5.6 здійснюється протягом 3-х( трьох) років від дня, коли відповідне зобов"язання має бути виконано Позичальником. (а.с.14 зв.)

ОСОБА_4 погодився із запропонованими банком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, подав до банку заяву позичальника, отримав кредитні кошти шляхом перерахування їх на розрахунковий рахунок для повного розрахунку за товар, тобто скористався кредитними коштами, однак жодного платежу за графіком повернення коштів не здійснив.

У зв'язку з невиконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору станом на 12.08.2014 року заборгованість становила загальну суму 12591,75 грн. та складалась з 1323,10 грн. - заборгованості за кредитом; 1,37 грн.- заборгованості по процентам за користування кредитом; 859,75 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом; 9331,73 грн. - пені за несвоєчасність виконання зобов"язань за договором (у межах трирічного строку), 500,00 грн. - штрафу (фіксованої частини) 575,80 грн. штрафу (процентна складова).

Проте, вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивач вимагає стягнення комісії в сумі 9331,73 грн, яка не передбачена діючим законодавством та перевищує ті збитки, які несе банк та дійшов висновку, що комісія може бути стягнута в розмірі не більше 100,00 грн., а у задоволенні вимог позивача про стягнення пені та штрафів відмовив на підставі Закону України від 02.09.2014 року за № 669-У11 "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції".

Між тим, нарахування щомісячно комісіїйної винагороди за надання фінансового інструменту в розмірі 45,25 грн. прямо передбачено договором, про що зазначено в заяві позичальника в розділі "Кредит".

Вказані нарахування не є неустойкою чи штрафом, розмір стягнення комісійної винагороди обрахований позивачем у відповідності до умов договору і підстави для звільнення відповідача від сплати заборгованості по комісії чи зменшення її розміру відсутні у зв"язку з чим рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні комісії в розмірі 759,75 грн. підлягає скасуванню у зв"язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи і неправильним застосуванням норм матеріального права.

У стягненні неустойки: пені та штрафів суд першої інстанції відмовив на підставі ст. 2 ЗУ від 02.09.2014 року № 1669-УП "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", пославшись при цьому на те, що відповідач значиться зареєстрованим в місті Свердловськ Луганської області.

Проте погодитись з цим висновком суду неможна з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 2 вказаного Закону на час проведення терористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов"язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам, які зареєстровані та постійно проживають або переселились у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція.

Місто Свердловськ входило до переліку таких населених пунктів, затвердженого розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року за № 1053-р.

Але, з доданого до позову розрахунку заборгованості убачається, що з 14 квітня 2014 року пеня нараховувалась тільки 15.04. 2014 року - 242,00грн., 17.07.2014 року - 93,00 грн. та 12.08.2014 року - 26,00 грн. та нараховані одноразово штраф в сумі 500,00 грн. (фіксована частина) і 575,80 грн. ( процентна складова).

Крім того, розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року № 1079-р зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 року № 1053-р "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась терористична операція."

Таким чином, на час ухвалення рішення не діяв жодний нормативно-правовий акт, який би відносив місто Свердловськ до населених пунктів, на території яких здійснювалась терористична операція.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню і в частині відмови у стягненні пені і штрафів як ухвалене з неповним з"ясуванням обставин, що мають значення для справи і при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Разом з тим, судова колегія вважає, що розмір пені на підставі ч.3 ст.551 ЦК України може бути зменшений до 1500,00 грн. як такий, що значно перевищує розмір збитків. Підстави для звільнення відповідача від сплати штрафів відсутні.

Рішення в частині стягнення заборгованості за кредитом в сумі 1323,10 грн., відсотків за користування кредитом в сумі 1,37 грн., комісії в сумі в сумі 100,00 грн. та в частині розподілу судових витрат позивачем не оскаржено і не підлягає зміні у зв"язку з частковим задоволенням апеляційної скарги. Також з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за апеляційну скаргу, пропорційно до задоволеної її частини, а саме в сумі 40,60 грн.

Керуючисьст.ст.303,304,п.3ч.1ст.307,п.п.1,3,4ч.1ст.309,ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Заочне рішення Біловодського районного суду Луганської області від 14 січня 2015 року скасувати в частині відмови у стягненні комісії в сумі 759,75 грн., пені в сумі 9331,73 грн., штрафів: 500,00 грн. (фіксована частина), 575,80 грн. - процентна складова.

Позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" про стягнення комісії і штрафів задовольнити, про стягнення пені - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2, виданий Свердовсьим МВ ГУМВС України в Луганській області 16.01.2010 року, ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комеційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором від 28.03.2011 року № LGXRFB 35950011 зі сплати комісії в сумі 759 (сімсот п"ятдесят дев"ять) грн. 75 коп., 1500 (одну тисячу п"ятсот) грн. пені, 500,00 (п"ятсот) грн. штрафу (фіксована частина), 575 ( п"ятсот сімдесят п"ять) грн. 80 коп. штрафу (процентна складова) і 40 (сорок) грн. 60 коп. витрат зі сплати судового збору за апеляційну скаргу.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляцйного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюдчий суддя -підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -