АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2583/15 Справа № 201/2755/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2015 року м. Дніпропетровськ Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 травня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Баранніка О.П., Колодяжної Н.Є.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2014 р. по справі за позовом ОСОБА_2 до голови окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3, терапевта окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

06 березня 2014 р. ОСОБА_2 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що у грудня 2010 р. вона за направленням підрозділу по роботі з особовим складом податкової міліції Дніпропетровської області була направлена до окружної військової лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області для визначення стану здоровя з метою вирішення придатності до служби в органах податкової міліції. 11 березня 2011 р. терапевтом ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 їй було повідомлено, що в акті медичного огляду як кандидата на службу в органи податкової міліції постановлено діагноз НЦД змішаного типу. Однак, на вимогу надати для ознайомлення цей акт медичного огляду ОСОБА_4 та голова ВЛК ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 відмовились. Просила задовольнити позов.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2014 р. у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скаргу задовольнити частково, а рішення суду частково скасувати.

При розгляді справи судом встановлено, що 15.12.2010 р. ОСОБА_2 отримала направлення до ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області на медичний огляд для визначення придатності до служби в органах податкової міліції як кандидата на службу на посаді слідчого податкової міліції ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська.

10.03.2011 р. відповідно до вимог ОСОБА_6 ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 був постановлений діагноз НЦД за змішаним типом, стійкі, помірно виражені прояви та на підставі статті 44 б графи І Розкладу хвороб і фізичних вад ОСОБА_2 була визнана непридатною до служби на посаді слідчого податкової міліції. Про вищевказаний діагноз та постанову ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 було повідомлено терапевтом ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_7 та головою ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 з одночасним ознайомленням ОСОБА_2 з ОСОБА_6 медичного огляду від 10.03.2011 року №7.

Після отримання інформації про свій діагноз та постанову ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо непридатності до служби ОСОБА_2 звернулась до відповідачів видати їй оригінал ОСОБА_6 медичного огляду та відповідної довідки, на що їй було відмовлено.

Відмовляючи в задоволення позовних вимог ОСОБА_2 суд виходив з того, що відповідачі є посадовими особами, а також того, що відповідачкою не надано доказів про порушення відповідачами вимог чинного законодавства.

Однак, з таким висновком повністю погодитись не можна на підставі слідуючого.

Як вбачається з матеріалів ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до Голови окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3, терапевта окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди.

Оцінюючи вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідачів суд виходив, що вони є посадовими особами і не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 є Головою окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України у Дніпропетровській області.

В матеріалах справи мститься відповідь начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Управління кадрового забезпечення ОСОБА_8 про те, що станом на 2010 р. посаду голови військово-лікарської комісії Головного управління МВС України в Дніпропетровській області займав підполковник міліції ОСОБА_3, який відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» від 20.12.1991 р. та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органі внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 р. № 114, був працівником міліції та проходив службу в органах внутрішніх справ України як особа начальницького складу органів внутрішніх справ (а.с.158).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший субєкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п.6 ч.1 ст.3 КАС України).

Згідно ч.1 ст.205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи зазначене, а також те, що критеріями розмежування справи цивільного судочинства від справи адміністративного судочинства є одночасно: субєктивний склад учасників спірних правовідносин та їх характер колегія суддів вважає необхідним рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до голови окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди скасувати і провадження у справі в цій частині закрити.

Статтею 60 ЦПК України на сторін покладено обовязок довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Докзуванню підлягають обставини, щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір.

Що стосується рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до терапевта ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4, то як вбачається із відповіді начальника Головного управління МВС України в Дніпропетровській області Управління кадрового забезпечення ОСОБА_8 станом на 2010 р. посаду лікаря-терапевта військово-лікарської комісії Головного Управління МВС України в Дніпропетровській області займала ОСОБА_4. Вказана посада підлягає заміщенню фахівцями, які не є військовослужбовцями чи особами рядового або начальницького складу органів внутрішніх справ (а.с.158).

Згідно п.1.20 ОСОБА_6 постанови ВЛК, яка приймається при медичному огляді, оформляється Довідкою, яка передається до відповідного управління (відділу) по роботі з особовим складом, а відповідно до п.1.122 ОСОБА_6 медичного огляду і свідоцтва про хворобу підлягають зберіганню в архіві ВЛК, яка здійснювала медичний огляд, протягом року, а потім передаються до архіву МВС.

Враховуючи, що чинним законодавством не передбачено надання кандидату на службу в органи податкової міліції оригіналу або копій ОСОБА_6 медичного огляду, Довідки про проходження ВЛК і врач-терапевт ВЛК ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 не наділена повноваженнями видавати вказані документи суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині за недоведеністю.

Враховуючи, що відповідно до вимог ст.1167 ЦКУ відшкодування моральної шкоди настає лише за вини заподіювача шкоди, а в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до терапевта окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними судом було відмовлено, рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст..ст. 205 ч.1, 303, 307, 309 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21 травня 2014 р. в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до голови окружної військово-лікарської комісії ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними та відшкодування моральної шкоди скасувати і провадження у справі в цій частині закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді О.П.Бараннік

ОСОБА_9