Справа № 661/5268/14-ц
Провадження № 2/661/63/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року

Новокаховський міський суд Херсонської області в складі :

Головуючого судді Матвєєвої Н.В.

При секретарі Чорномурко І.В.

З участю представника позивачів - адвоката Безкровного С.О.

З участю представника відповідача - адвоката Мироненко В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Нова Каховка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою ,

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом, посилаючись на те, що їм на праві спільної сумісної власності належить житловий будинок та земельна ділянка площею 0,1350 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та підтверджується договором купівлі-продажу будинку та державним актом на земельну ділянку. Суміжними сусідами з однієї сторони є ОСОБА_5, яка в 2012 році самовільно змінила межу суміжного землекористування між їх земельними ділянками і перенесла спільну огорожу - сітку - рабицю та опірні стовпчики в сторону їх земельної ділянки, заблокувала в'їзд на їх земельну ділянку, чим створила їм перешкоду в користуванні земельною ділянкою. Вони звернулися з позовом до суду, в ході судового розгляду відповідачка розблокувала в'їзд на земельну ділянку і їм рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області було відмовлено в позові. В 2013 році було складено кадастровий план їх земельної ділянки, площа якого склала 0,1342 га замість 0,1350 га, тим самим встановлено порушення меж суміжного землекористування між їх земельною ділянкою по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою відповідача по АДРЕСА_2. Для уточнення меж суміжного землекористування та усунення порушення вони звернулися до Дніпрянської селищної ради, відповідно до висновку засідання робочої групи по розгляду земельних спорів Дніпрянської селищної ради від 30.12.2013 року було встановлено перенесення огорожі зі сторони земельної ділянки ОСОБА_5 на їх земельну ділянку та запропоновано їй перенести огорожу на попереднє місце станом на 28.12.2012 року. До цього часу порушення відповідачкою не усунені, вона продовжує перешкоджати їм в користуванні земельною ділянкою. В результаті неправомірних дій відповідача їм спричинено моральну шкоду, вони не можуть користуватися всією своєю земельною ділянкою, вимушені витрачати вільний час для захисту свого права, що негативно відображається на стані їх здоров'я. Моральну шкоду оцінюють в 5 000 грн. кожний.

Просили суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належною їм на праві власності і перенести огорожу - сітку-рабицю і 19 опорних стовпиків, встановлених на межі між земельною ділянкою по АДРЕСА_1 і земельною ділянкою АДРЕСА_2 , в сторону земельної ділянки по АДРЕСА_2, поновивши колишню межу суміжного землекористування між цими земельними ділянками, що існувала до її порушення 28.12.2012 року. Стягнути з відповідачки на їх користь моральну шкоду в сумі 5 000 грн. кожному, судові витрати.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала заявлені вимоги.

Позивач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні збільшили позовні вимоги, просили суд зобов'язати відповідачку не чинити перешкоди в користуванні земельною ділянкою, належною їм на праві власності шляхом переносу ОСОБА_5 огорожі (сітки-рабиці) довжиною 38, 46 м. від кута суміжної земельної ділянки ОСОБА_7 на відстань 0,75 м. та прибирання 19 шт. опорних стовпиків та перенесення їх на межу між спірними ділянками станом до 28.12.2012 року. Стягнути з відповідачки на користь ОСОБА_3 витрати на лікування в сумі 341,65 грн., моральну шкоду в сумі 10 000 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн., витрати на правову допомогу в сумі 3500 грн.

Відповідачка у судовому засіданні позову не визнала, пояснивши, що вона дійсно замінила сітку-рабицю на межі земельної ділянки з позивачами, але межу суміжного землекористування не порушувала, рішенням Новокаховського міського суду Херсонської області від 05.06.2013 року позивачам було відмовлено в позові. Позивачі в обґрунтування свого позову посилаються на рішення комісії Дніпрянської селищної ради, яка встановила порушення меж суміжного землекористування на підставі повторної геодезичної зйомки, де розмір земельної ділянки позивачів зазначено, як і в їх державному акті на землю - 0,1350 га. З часу винесення рішення суду від 05.06.2013 року нічого не змінилося. Тобто, розмір земельної ділянки позивачів не змінився і вона не здійснювала захоплення земельної ділянки. Про те, що межа земельної ділянки не порушувалася нею свідчить той факт, що впритул до сітки росте виноград, який був посаджений 10 років тому. Крім того, нею зроблено теж геодезичну зйомку її земельної ділянки, з якої вбачається, що межі її земельної ділянки в порівнянні з розміром земельної ділянки, зазначеної в технічному паспорті в місці, де позивачі вказують на самовільне захоплення землі , не змінилися.

Суд заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши докази по справі в їх сукупності приходить до наступного висновку.

Судом встановлено.

Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 25.12.2009 року, укладеного між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, позивачі придбали по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці площею 1350 кв.м., кадастровий номер земельної ділянки :01:009:0036. З державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 30.06.2006 року на підставі рішення Дніпрянської селищної ради № 247 від 21.09.2005 року, вбачається, що власником земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 площею 0,1350 га є ОСОБА_9. З плану меж земельної ділянки, що є додатком до Державного акту на право власності на землю слідує, що вказана земельна ділянка межує з земельною ділянкою, яка належить до земель Дніпрянської селищної ради. З генерального плану з будівлями по АДРЕСА_2 вбачається, що користувачем земельної ділянки по АДРЕСА_2, яка межує з земельною ділянкою позивачів є ОСОБА_5. З витягу з протоколу № 24 засідання робочої групи по розгляду суперечок щодо суміжного землекористування громадян Дніпрянської селищної ради від 30.12.2013 року, слідує, що під час розгляду заяв ОСОБА_3 на підставі повторної геодезичної зйомки виявлено порушення : перенесення паркану зі сторони земельної ділянки ОСОБА_5, на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_5 вказано перенести свій паркан на межі із земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 терміном до 28.12.2012 року. З кадастрового плану земельної ділянки ОСОБА_3, виготовленого ФОП ОСОБА_10 слідує, що на даний час площа земельної ділянки позивачів становить 0,1342 га. На межі земельної ділянки зі сторони земельної ділянки ОСОБА_5 спеціалістом ОСОБА_10 зазначено про відхилення в точках повороту - 32,03 по факту 36,34, 4,90 по факту 0,75. З плану земельної ділянки ОСОБА_5, виготовленої 18.12.2014 року Каховською філією ТОВ «Альянс» слідує, що площа земельної ділянки, яка знаходиться в користуванні ОСОБА_5 складає 0,0706 га, в генеральному плані з побудовами по АДРЕСА_2 зазначено площу земельної ділянки 695 кв.м.

З пояснень свідка ОСОБА_10 слідує, що до нього звернувся ОСОБА_3 з проханням перевірити зменшення розміру земельної ділянки, під час проведення геодезичної зйомки його земельної ділянки, було встановлено самозахоплення частини земельної ділянки зі сторони ОСОБА_5 На кадастровому плані він відобразив площу земельної ділянки ОСОБА_3, що вказана в державному акті на вказану земельну ділянку, оскільки замовник не просив зазначати фактичну площу земельної ділянки. Коли ОСОБА_3 вдруге звернувся до нього, він знову зробив геодезичну зйомку і виявив, що самозахоплення земельної ділянки існує, вказав на кадастровому плані земельної ділянки, що зменшення земельної ділянки відбулося зі сторони землекористувача по АДРЕСА_2 на 0,75 м. вздовж межі земельної ділянки довжиною 37 м. та зазначив фактичну площу земельної ділянки замовника, що зменшилася в порівнянні з площею, яка зазначена в плані земельної ділянки у виді додатку до Державного акту на право власності на землю.

З пояснень свідка ОСОБА_11, спеціаліста - землевпорядника, який виготовляв геодезичну зйомку на замовлення ОСОБА_5 слідує, що він виїхав для здійснення кадастрової зйомки земельної ділянки ОСОБА_5, яка перебуває в фактичному користуванні останньої. Земельна ділянка ОСОБА_5 огороджена бетонною основою, по бокам - сіткою, що кріпиться на бетонних вкопаних стовпиках. Для визначення порушення меж необхідно мати кадастрову документацію та координати земельної ділянки, визначити самовільне захоплення та зміну меж земельної ділянки може лише експерт. Заміри земельної ділянки ОСОБА_5 здійснювалися приладом-тахометром.

З пояснень свідка ОСОБА_12 слідує, що ОСОБА_3 неодноразово звертався до Дніпрянської селищної ради з заявами про порушення меж земельної ділянки зі сторони АДРЕСА_2, де проживає ОСОБА_5 Вказане питання розглядалося земельною комісією, здійснювався вихід на місце для обстеження земельної ділянки, виявлено перенесення сітки ОСОБА_5 в сторону земельної ділянки ОСОБА_3, було видно сліди від стовпчиків. ОСОБА_3 запропоновано зробити геодезичну зйомку земельної ділянки. Земельна комісія вирішила зобов'язати ОСОБА_5 усунути виявлені порушення та відновити межі земельної ділянки, які існували до порушення. Потім вона була присутня під час відновлення меж в натурі. ОСОБА_3 пішов до ОСОБА_5, щоб вона надала дозвіл на обмір її земельної ділянки, але та почала лаятися і не пустила спеціаліста та представників Дніпрянської селищної ради. На даний час межі земельної ділянки ОСОБА_3 не відновлені, оскільки спеціалістом виготовляється технічна документація по відновленню меж земельної ділянки в натурі, яка підписується всіма суміжними землекористувачами. Наданий для огляду документ, що представник позивача називає актом відновлення меж земельної ділянки в натурі, є кадастровою зйомкою по факту.

З технічної документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1350 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ОСОБА_8, ОСОБА_9 АДРЕСА_1 наданої на запит суду, слідує, що в акті узгодження зовнішніх меж землекористування, який є складовою технічної документації, межі земельної ділянки зі сторони АДРЕСА_2 не узгоджувалися, підписи ОСОБА_5 та представника Дніпрянської селищної ради відсутні.

З плану земельної ділянки, наданого представником позивача в судовому засіданні на підтвердження відновлення меж земельної ділянки в натурі, виготовленого ОСОБА_10 слідує, що площа земельної ділянки по АДРЕСА_1 складає 0,1342 га.

ОСОБА_3 оплатив правову допомогу в сумі 3100 грн. за участь адвоката в судовому засіданні, 400 грн. за складання позову та підготовку матеріалів до суду. З висновку ВКК №415 від 01.12.2014 року вбачається, що ОСОБА_3 звертався за допомогою до лікаря - психіатра 27.11.2014 року, йому встановлено діагноз : посттравматичний стресовий стан, який він пов'язує з конфліктною ситуацією із сусідкою, йому призначено амбулаторне лікування. Позивачем витрачено грошові кошти на ліки в сумі 341,65 грн., що підтверджується призначеннями лікаря та чеками про придбання медикаментів.

З журналів судового засідання вбачається, що представник позивача - адвокат Безкровний С.О. брав участь в судових засіданнях загальною тривалістю 3 год. 28 хв.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 152 ЗК України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

Відповідно до ст. 107 ЗК України, основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про землеустрій», документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Види документації із землеустрою: и) технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

Відповідно до ст. 55 Закону України «Про землеустрій», встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів. Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Документація із землеустрою щодо встановлення меж житлової та громадської забудови розробляється у складі генерального плану населеного пункту, проектів розподілу територій і є основою для встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка. У разі, якщо межі земельних ділянок в натурі (на місцевості) збігаються з природними та штучними лінійними спорудами і рубежами (річками, струмками, каналами, лісосмугами, шляхами, шляховими спорудами, парканами, огорожами, фасадами будівель та іншими лінійними спорудами і рубежами тощо), межові знаки можуть не встановлюватися.

Власники землі та землекористувачі, у тому числі орендарі, зобов'язані дотримуватися меж земельної ділянки, закріпленої в натурі (на місцевості) межовими знаками встановленого зразка. Межові знаки здаються за актом під нагляд на збереження власникам землі та землекористувачам, у тому числі орендарям.

Відповідно до п.1.13, 1.14 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою та договорів оренди землі, затвердженої Наказом Державного комітету України по земельним ресурсах № 43 від 04.05.1999 року, складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Довгострокові межові знаки передаються на зберігання власнику або користувачу земельної ділянки, про що складається відповідний акт. Акт складається у трьох примірниках, підписується власником або користувачем земельної ділянки, виконавцем робіт і представником районного (міського) відділу (управління) земельних ресурсів Держкомзему України. Один примірник додається до технічної документації зі складання відповідного державного акта, другий - передається виконавцю робіт, третій - видається разом з державним актом на землю власнику або користувачу земельної ділянки. Власник або користувач земельної ділянки попереджається про відповідальність за порушення чи знищення вказаних знаків.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі є власниками житлового будинку та земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу житлового будинку від 25.12.2009 року, укладеного між ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_3, ОСОБА_4, та Державного акту на право власності на земельну ділянку серія НОМЕР_1, виданого 30.06.2006 року. Земельна ділянка позивачів зі сторони АДРЕСА_2 межує із земельною ділянкою, на якій розташований житловий будинок ОСОБА_5 Позивач ОСОБА_3 звертався з заявами до Дніпрянської селищної ради про порушення меж земельної ділянки ОСОБА_5 На засіданні робочої групи по розгляду суперечок щодо суміжного землекористування громадян Дніпрянської селищної ради від 30.12.2013 року, з урахуванням уточнень, було виявлено порушення меж земельної ділянки внаслідок перенесення паркану ОСОБА_5 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 та вказано ОСОБА_5 усунути допущене порушення. Позивачем ОСОБА_3 неодноразово замовлялися геодезичні зйомки земельної ділянки, що виготовлялися спеціалістом землевпорядником, на яких площа земельної ділянки позивачів становила 0,1342 га, що менша площі, вказаної в правовстановлюючому документі на земельну ділянку - 0,1350 га. Проте відповідачкою теж виготовлена кадастрова зйомка земельної ділянки спеціалістом - землевпорядником, яким не встановлено зменшення розміру земельної ділянки ОСОБА_5 зі сторони виявлення порушення меж земельної ділянки, на яке вказують позивачі.

В технічній документації по складанню державного акта на право власності на земельну ділянку позивачів відсутнє узгодження меж земельної ділянки зі сторони АДРЕСА_2, відповідачка стверджує, що нею не узгоджувалися межі земельної ділянки по АДРЕСА_1. Сторонам судом в порядку ст. 10 ч.4 ЦПК України неодноразово роз'яснювалося право на призначення по справі судової земельно-технічної експертизи для визначення порушення меж земельної ділянки позивачів, проте обидві сторони відмовилися від проведення вказаної експертизи.

Також судом роз'яснювалося позивачам право на відновлення меж їх земельної ділянки в натурі та складення технічної документації, проте представником позивача на підтвердження відновлення меж земельної ділянки в натурі надано лише чергову зйомку земельної ділянки, виготовлену по факту використання її позивачами та вказано на неможливість відновлення меж земельної ділянки та встановлення межових знаків через створення перешкод відповідачкою ОСОБА_5

Таким чином, за наявності доказів наданих сторонами, суд позбавлений можливості встановити наявність порушення меж земельної ділянки позивачів зі сторони земельної ділянки відповідачки ОСОБА_5 та усунути порушення, оскільки межі земельної ділянки позивачів із земельною ділянкою, на якій знаходиться житловий будинок відповідачки не встановлені, до компетенції суду не належить встановлення меж земельної ділянки, на проведення судової земельно-технічної експертизи сторони не згодні, технічної документації по відновленню меж в натурі на місцевості суду не надано, геодезичні зйомки в розумінні ст. 59 ЦПК України не є допустимими доказами, які беззаперечно підтверджують факт порушення меж земельної ділянки зі сторони відповідачки ОСОБА_5, оскільки в них не зазначено, в чому полягає порушення, яким чином слід відновити межі земельної ділянки, на плані земельної ділянки, виготовленої ФОП ОСОБА_10 на замовлення позивачів, зазначені відстані у виді цифр, проте висновку не зроблено, суд не є спеціалістом в області геодезії, представником позивачка спочатку зазначено про перенесення огорожі ОСОБА_5 довжиною 38,46 м., потім уточнено до 37 м., в дебатах зазначено про 32 м., бо з доказів наданих позивачами неможливо встановити на яку відстань відповідачці необхідно перенести огорожу, яку довжину огорожі (сітки-рабиці) слід переставити, тому у суду немає підстав для задоволення позову в частині зобов'язання відповідачки не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою позивачів ОСОБА_3 та перенести огорожу і опірні стовпики в сторону земельної ділянки АДРЕСА_2, відновивши існуючу межу землекористування до її порушення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про стягнення з відповідачки матеріальної та моральної шкоди, судових витрат, в тому числі на правову допомогу є похідними від вимог про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.321 ЦК України, 107, 152 ЗК України, ст. 25, 55 Закону України «Про землеустрій», ст. 10,60,79,84,86,88, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Новокаховський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. В. Матвєєва