Провадження № 22-ц/783/3793/14 Доповідач в 2-й інстанції: Гірник Т. А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Гірник Т.А.

суддів - Бакуса В.Я., Левика Я.А.

секретар - Глинський О.А.

з участю представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за заявою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа Відділ у справах неповнолітніх Галицької районної адміністрації про визнання права власності на квартиру, визнання втративши права на користування житловим приміщенням та скасування реєстрації ,визнання права спільної сумісної власності подружжя та поділ майна, зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності, визнання права власності на ? ідеальної частки квартири, усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року за наслідками розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, яку задоволено частково, рішення Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_4 задоволено частково. Позов ОСОБА_5 задоволено частково.

Визнано об'єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - квартиру АДРЕСА_1 зареєстровану в цілому на Мороз /ОСОБА_4/ ОСОБА_7 та об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку АДРЕСА_2, зареєстрованого за ОСОБА_5.

Визнано за кожним із колишнього подружжя право на ? ідеальну частку: у квартирі АДРЕСА_1 та в об'єкті незавершеного будівництвом будинку АДРЕСА_2.

Вселено ОСОБА_5 з неповнолітнім ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1.

Зобов'язано ОСОБА_4 не чинити перешкод у користування ОСОБА_5 та неповнолітньому ОСОБА_8 квартирою АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У лютому 2015 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_2 , який також є учасником процесу ,звернувся в суд із заявою про роз'яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року та просив роз'яснити дане рішення в частині розподілу земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, оскільки вказує на те, що суд апеляційної інстанції поділив об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку АДРЕСА_2, який розташований на земельній ділянці за вказаною адресою згідно Державного акту про право власності НОМЕР_1 від 02.12.1996 року загальною площею 0,2592 без її поділу.

Скасовуючи рішення Галицького районного суду м. Львова від 8 квітня 2014 року, суд апеляційної інстанції прийняв нове рішення, в резолютивній частині якого не зазначив земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва житлового будинку, та яку необхідно було поділити між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ? ідеальної частки права спільної сумісної власності подружжя, оскільки не зазначення цього в резолютивній частині, суд фактично позбавив її можливості зареєструвати ? ідеальну частину об'єкта незавершеного будівництва будинку АДРЕСА_2 так як при поданні заяви до державної реєстраційної служби з реєстрації її частини будинку необхідно зазначити правовий статус земельної ділянки.

При розгляді заяви представник заявника доводи такої підтримав.

Інші учасники в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлені про дату розгляду справи , про що до справи долучено розписки. Тому колегія суддів можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 3 ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз"яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Заява про роз'яснення рішення суду розглядається протягом десяти днів. Неявка осіб, які брали участь у справі, і (або) державного виконавця не перешкоджає розгляду питання про роз»яснення рішення суду.

Пунктом 8 Постанови ВСУ від18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій статтею 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Згідно п.13 вищезазначеної постанови резолютивна частина повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають зі встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог і залежно від характеру справи давати відповіді на інші питання, зазначені у статтях 215-217 ЦПК України.

У пункті 21 Постанови ВСУ від18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз'яснено, що відповідно до ст.221 ЦПК України роз'яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

На думку колегії суддів, доводи, викладені заявником ОСОБА_2 у його заяві, не можуть бути підставою для роз'яснення рішення від 21 липня 2014 року з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, та неодноразово уточнених позовних вимог сторін, жодною із них не ставилось питання про поділ земельної ділянки, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 ,право власності на яке по 1/2 визнано за кожним із сторін.

Остаточними позовними вимогами ОСОБА_4, згідно її заяви від 19.03.2014 року, до ОСОБА_5, що у тому числі і як до законного представника малолітнього ОСОБА_5 та до ОСОБА_2 були: визнання квартири АДРЕСА_1 та незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_4 та ОСОБА_5; здійснення поділу спільного майна подружжя; визнання за ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_1, визнання за ОСОБА_5 право власності на незавершене будівництво будинку АДРЕСА_2.

Аналогічно ОСОБА_5 не заявлялось жодної вимоги з приводу поділу земельної ділянки на якій розташований незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2

Із змісту судового рішення вбачається, що в ньому наведені норми права, які застосовані судом, а також мотиви, якими керувався суд при його ухваленні з приводу кожної позовної вимоги, яка була предметом розгляду в справі.

Враховуючи те, що рішення апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року ухвалене відповідно до вимог ст. 316 ЦПК України, є мотивованим, чітким і зрозумілим, спір вирішено у межах позовних вимог, які заявлялись сторонами. Резолютивна частина рішення є чіткою стосовно кожної вимоги. Тому тлумачення резолютивної частини рішення, в тому числі, шляхом зазначення про вирішення вимоги з приводу земельної ділянки, яка не була предметом судового розгляду, не узгоджується з вимогами ст. 221 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст. 221, 313 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні заяви представника ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про роз'яснення рішення Апеляційного суду Львівської області від 21 липня 2014 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з моменту набрання ухвалою законної сили.

Головуючий

Судді