Справа № 609/1669/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючий суду Ковтуновича О.В.,

при секретарі: Кухарчук О.М.

за участю: позивача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Шумськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням , суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - житловому будинку АДРЕСА_1. Позивачка також просила суд стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати по даній справі.

В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги та суду пояснила, що вона є власником 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане КП «Шумське бюро технічної інвентаризації» 25.05.2010 року за № 26211478.

10.09.1993 року між позивачем та гр..ОСОБА_3 було укладено і зареєстровано шлюб. Після укладення шлюбу відповідач на підставі згоди з позивачем вселився в належне їй на праві власності жиле приміщення і є зареєстрованим у ньому по даний час.

07.02.2014 року рішенням Шумського районного суду, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами по справі розірваний, оскільки відповідач з жовтня 2013 року припинив з позивачем фактичні шлюбні стосунки і пішов жити до батьків, з якими проживає і досі у с.Садки Шумського району.

Від моменту припинення фактичних шлюбних стосунків відповідач не проживає в належній позивачеві частині житлового будинку, не бере участі в її утриманні та сплаті за її користування та комунальні послуги, що є ознакою того, що він припинив виконувати обов»язки члена сім»ї. Позивачка стверджує, що відповідач не проживає і не з»являється в житловому будинку АДРЕСА_1, що підтверджується відповідними актами.

На підстав сказаного позивачка просить її позовні вимоги, зазначені вище, задоволити у повному об»ємі, застосувавши ст..ст. 71,72, ЖКУ.

Відповідач у судове засідання повторно не з»явився, про причини своєї неявки не повідомив, а тому у судовому засіданні ухвалене рішення вирішити справу у відсутності відповідача по наявним у справі доказам.

Суд заслухавши позивачку, дослідивши представлені докази встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини:

Із довідки Бриковецької сільської ради від 25.02.2014 року за № 146 вбачається, що ОСОБА_2 проживає і зареєстрована у АДРЕСА_1, крім неї в згаданому будинку також зареєстровані: син - ОСОБА_4, Дочка - ОСОБА_5, мама - ОСОБА_6, колишній чоловік - ОСОБА_3, сестра - ОСОБА_7 Факт реєстрації ОСОБА_3 в с.Бриків Шумського району також підтверджується ксерокопією паспорту.

У відповідності до рішення Шумського районного суду від 07 лютого 2014 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірваний.

Із актів обстеження житлово - побутових умов жительки с.Бриків Шумського району ОСОБА_2 від 25 лютого 2014 року, 22 лютого 2014 року, 22 грудня 2014 року вбачається, що в АДРЕСА_1, ОСОБА_3 не проживає з жовтня 2013 року.

У відповідності до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 25.05.2010 року за № 26211478 житловий будинок у АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності - по 1/5 частині ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Зі слів позивачки встановлено, що реальний поділ будинковолодіння не проведений.

Дослідивши представлені позивачкою докази суд вважає, що в позові слід відмовити виходячи з наступного:

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У відповідності до ст.. 405 ЦК України Член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Позивачка просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по вул..Українській 159 в с.Бриків Шумського району на підставі ст..ст. 71,72 ЖКУ.

На думку суду зазначені норми ЖКУ можуть застосовуватись лише щодо громадян, які набули права на користування житловим приміщенням у державному чи комунальному житловому фонді. В даному випадку позов пред»явлений щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у приватній власності, а тому мають застосовуватись відповідні норми цивільного кодексу, а саме ст..405,406 ЦКУ. Позивачка не скористалася своїм правом та не уточнила позовні вимоги, а просила лише суд задоволити її позов.

Як на припинення виконання обов»язків члена сім»ї позивачка позивається на те, що відповідач не бере участі в утриманні та платі за користування, сплаті комунальних послуг за належну на праві власності частину будинку позивачки, хоча жодних доказів щодо вартості утримання та комунальних послуг сплачених за будинок, хто сплачує дані кошти не представлено.

Суд також сприймає критично представлені в судове засідання акти обстеження житлово - побутових умов ОСОБА_2 на предмет не проживання у спірному будинковолодінні з жовтня 2013 року відповідача, оскільки вони складені лише зі слів позивачки без участі відповідача.

Як було встановлено в судовому засіданні та вбачається з представлених доказів відповідач зареєстрований у будинку АДРЕСА_1. Даний будинок на праві власності по 1/5 частині також належить іншим трьом співвласникам, реальний поділ будинку не проведений. Жодних документів, які б посвідчували право пред»явлення позову щодо визнання ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням від інших співвласників позивачка не представила.

На підставі вищесказаного та керуючись ст.ст. 391,405 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_2 у позові про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у АДРЕСА_1.

Судові витрати покласти на сторони в межах сум ними оплачених .

Рішення вступає в законну силу після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Ковтунович