Справа № 379/631/15-ц
УХВАЛА

23.04.2015 року м.Тараща

Суддя Таращанського районного суду Київської області Зінкін В.І., одноособово розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Банк Київська Русь про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, відшкодування втраченої вигоди,

ВСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшла вищезазначена заява про забезпечення позову.

Відповідно до поданої заяви у порядку забезпечення позову ОСОБА_1 просить вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлову будівлю площею 353, 1 кв.м, що розташована за адресою: Київська область, м. Тараща, вул. К.Лібкнехта, 47, що належить ПАТ Банк Київська Русь до розгляду цивільної справи по суті. Мотивує наявністю загрози відчуження активів банку та майна третій особі, що унеможливить подальше виконання рішення суду. Зазначив, що даний вид забезпечення позову не буде перешкоджати господарській діяльності банку та не буде суперечити інтересам інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заяви з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог пересвідчитися зокрема в відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження своїх вимог про забезпечення позову ОСОБА_1 надала незавірену копію договору купівлі-продажу означеної нежитлової будівлі від 23.01.2003 року, в якій вказана ціна за договором 72 156 гривень.

Суд вважає, що надана незавірена копія ніяким чином не дає можливості визначитися суду щодо в відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірності.

Позивач, зазначаючи що даний вид забезпечення позову не буде перешкоджати господарській діяльності банку та не буде суперечити інтересам інших осіб при цьому не наводить жодних даних на підтвердження цієї обставини.

Крім того, відповідно до ч.6 ст. 152 ЦПК України не допускається забезпечення позову шляхом заборони вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації. Суд вважає, що накладення арешту на зазначену будівлю є фактично тотожнім забороні вчиняти певні дії Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В порушення вимог ст. 151 ЦПК України позивачем не наведено достатніх доказів щодо того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що слід відмовити у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Керуючись статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_2