АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/3416/2015 Головуючий у 1 інстанції: Андрейчук Т.В. справа №756/840/13-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

за участю

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 17 грудня 2014 року у справі за заявою ОСОБА_2 про зупинення стягнення на нерухоме майно у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15 серпня 2013 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги, вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором від 01 квітня 2008 року №2709/0408/71-160 у сумі 1267468,71 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30 квітня 2014 року та Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 вересня 2014 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року залишено без змін.

04 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, у якій просить зупинити стягнення на підставі Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

В обґрунтування заяви посилається на встановлений мораторій, який поширюється на її випадок; порушення проти представників кредитора кримінальної справи; визнання у судовому порядку виконавчого напису нотаріуса від 13 травня 2014 року про звернення стягнення на майно таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 грудня 2014 року заяву про зупинення стягнення на нерухоме майно залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу обґрунтовує доводами заяви, посилається на помилковість висновків суду, а також на ту обставину, що не була повідомлена про розгляд справи.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності осіб, що не з»явились, на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявника, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зупинення стягнення на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з того, що згідно ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов»язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Чинним цивільно-процесуальним законодавством України не передбачено правового механізму зупинення виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Проте, з такими висновками колегія суддів повністю погодитися не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи убачається, що рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 15 серпня 2013 року, залишеним без змін ухвалами судів апеляційної та касаційної інстанцій, задоволено позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки позовні вимоги, вирішено в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором від 01 квітня 2008 року №2709/0408/71-160 у сумі 1267468,71 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_2 шляхом проведення прилюдних торгів.

10 жовтня 2014 року на виконання рішення виданий виконавчий лист № 2/756/1337/13 про стягнення з ОСОБА_2 суми боргу, його пред"явлено до виконання та 20 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження.

Згідно із ст.124 Конституції України судові рішення є обов»язковими до виконання на всій території України.

07 червня 2014 року, після набрання рішенням законної сили, набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно із п.1 ч.1 якого протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Згідно із ч.3 цього Закону, він набирає чинності з дня його опублікування та втрачає чинність з дня набрання чинності законом, який врегульовує питання особливостей погашення основної суми заборгованості, вираженої в іноземній валюті, порядок погашення (урахування) курсової різниці, що виникає у бухгалтерському та/або податковому обліку кредиторів та позичальників, а також порядок списання пені та штрафів, які нараховуються (були нараховані) на таку основну суму заборгованості.

Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 25 березня 2015 року ухвалив постанову у справі №6-44цс15, зробив правовий висновок, згідно якого, зокрема, визначено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, що закріплено у частині 1 статті 58 Конституції України. До події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Заборона зворотної дії є однією з важливих складових принципу правової визначеності. Водночас Конституція України передбачає зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів у часі лише у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують юридичну відповідальність особи. Разом з тим мораторій у юридичному розумінні має значення відстрочки виконання певних обов'язків, відкладення певних дій на визначений чи невизначений період на підставі спеціального акта. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення передбачені статтею 309 ЦПК України, проте на жодну з них апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції, не послався. Норми Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 7 червня 2014 року, тобто після ухвалення рішення судом першої інстанції, з огляду на вищезазначене, самі по собі не можуть бути підставою для скасування рішення суду апеляційним судом. Рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню протягом дії Закону.

Відтак, суд першої інстанції, не з»ясувавши всі обставини, що мають значення для справи, не перевіривши, чи є заявник особою, щодо якої можливо застосування норм Закону України від 03 червня 2014 року №1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», дійшов передчасного висновку про відмову в задоволенні заяви.

Відповідно до ст.311 ЦПК України неповне з»сування судом обставин , що мають значення для справи, є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 308, 311, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м.Києва від 17 грудня 2014 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов