Справа № 127/3471/15-ц
Провадження 2/127/2333/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Вохмінової О.С.

при секретарі Коберник О.Л.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

позов мотивований тим, що 12.12.2007 року ОСОБА_4 взяв у борг у ОСОБА_3 грошові в сумі 50 000 доларів США (станом на 12.12.2007 року еквівалентно 252500 грн.) для придбання земельної ділянки по АДРЕСА_1, про що надав розписку. Зазначені кошти відповідач зобов'язувався повернути на першу вимогу позивача. Придбавши земельну ділянку, відповідач розпочав на ній будівництво. Борг не повернув, просив відстрочити його повернення на три роки, написавши розписку 10.12.2010 року, до 12.12.2013 року. Станом на 27.02.2015 року - день звернення до суду, відповідач не повернув борг позивачу, мотивував відсутністю у нього коштів.

05.02.2009 року відповідач ОСОБА_4 позичив у позивача ОСОБА_3 гроші в сумі 150 000 доларів США (станом на 05.02.2009 року еквівалентно 1 155 000 грн.) для будівництва будинку, свердловини, ганку, гаражу, погреба, бані, мансарди по АДРЕСА_1. Зазначені кошти відповідач зобов'язувався повернути на першу вимогу позивача, проте не повернув.

03.06.2010 року відповідач ОСОБА_4 позичив у позивача ОСОБА_3 гроші в сумі 150 000 доларів США (що станом на 03.06.2010 року еквівалентно 1 188 000 грн.) для облаштування двору бруківкою, будівництва кам'яної огорожі з металевими воротами; альтанки, облаштування будинку меблями та проведення ремонтно-оздоблювальних робіт; влаштування опалення, водопостачання, сантехніки, дерев'яних сходів, придбання пластикових вікон, придбання дерев'яних міжкімнатних дверей, броньованих вхідних дверей, проведення сигналізації, проведення відеоспостереження, придбання побутової техніки, придбання керамічної плитки для будинку, влаштування теплого полу, проведення газопостачання, проведення та монтаж дерев'яної підлоги, придбання люстр та світильників, придбання штор та тюлів, автоматичні ворота для гаражу, облаштування ландшафту двору. Позичені кошти відповідач зобов'язувався повернути позивачеві за першою вимогою, однак, коштів на вимогу не повернув.

12.11.2014 року ОСОБА_4 позичив у ОСОБА_3 35000 доларів США (що еквівалентно станом на 12.11.2014 року 550900 грн.) на три місяці, до 14.02.2015 року, для придбання земельної ділянки площею 0,10 га на масиві «Об'їзна» в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, проте борг не повернув.

Загальна сума боргу відповідача по всім зобов`язанням становить 385 000 доларів США, тому на підставі ст.ст. 526, 1049 ЦК України ОСОБА_3 просила стягнути з ОСОБА_4 дану суму.

В судовому засіданні представник позивача - ОСОБА_7 позовні вимоги уточнила, просила задоволити позов у повному обсязі і стягнути з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_3 суму боргу за договорами позики від 12.12.2007 року, 05.02.2009 року, 03.06.2010 року, 12.11.2014 року в розмірі 385 000 доларів США, що станом на день ухвалення рішення - 15.04.2015 року еквівалентно 8 824 200 (вісім мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі двісті) грн., а також судові витрати в сумі 3 654 грн.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_2 позов визнав повністю і пояснив, що ОСОБА_4 дійсно позичав гроші в загальній сумі 385 000 доларів США однак не розрахувався вчасно через важке матеріальне становище. Підтвердив написання відповідачем розписок по всім договорам.

В судове засідання треті особи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не з'явились з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи були повідомлені завчасно.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України про свою участь у справі не заявили.

За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі третіх осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 12.12.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_3 передала у власність позичальнику ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 50 000 доларів США для придбання земельної ділянки по АДРЕСА_1, а позичальник ОСОБА_4 зобов`язався повернути гроші на першу вимогу позикодавця і на підтвердження укладення договору позики та його умов, а також на передання позикодавцем грошової суми позичальник ОСОБА_4 в присутності свідка ОСОБА_8 написав розписку (а.с. 17).

Борг не повернув, тому сторони домовились про відстрочення його повернення на три роки, до 12.12.2013 року, про що також написали розписку 10.12.2010 року (а.с. 20).

05.02.2009 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_3 передала у власність позичальнику ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 150 000 доларів США для будівництва будинку, свердловини, ганку, гаражу, погреба, бані, мансарди по АДРЕСА_1, а позичальник ОСОБА_4 зобов`язався повернути гроші на першу вимогу позикодавця і на підтвердження укладення договору позики та його умов, а також на передання позикодавцем грошової суми позичальник ОСОБА_4 в присутності свідка ОСОБА_8 написав розписку (а.с. 18).

03.06.2010 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_3 передала у власність позичальнику ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 150 000 доларів США для будівництва та облаштування будинку по АДРЕСА_1, а позичальник ОСОБА_4 зобов`язався повернути гроші на першу вимогу позикодавця і на підтвердження укладення договору позики та його умов, а також на передання позикодавцем грошової суми позичальник ОСОБА_4 в присутності свідка ОСОБА_6 написав розписку (а.с. 19).

12.11.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 уклали договір позики, відповідно до якого позикодавець ОСОБА_3 передала у власність позичальнику ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 35 000 доларів США для придбання земельної ділянки площею 0,10 га на масиві в с. Агрономічне Вінницького району Вінницької області, а позичальник ОСОБА_4 зобов`язався повернути гроші через три місяці, тобто 14.02.2015 року, і на підтвердження укладення договору позики та його умов, а також на передання позикодавцем грошової суми позичальник ОСОБА_4 в присутності свідка ОСОБА_6 написав розписку (а.с. 21).

Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договорів позики щодо їх предмету, порядку і строку виконання і дані договори відповідають вимогам ст. 1046 ЦК України.

Позивач ОСОБА_3 виконала умови договорів позики від 12.12.2007 року, 05.02.2009 року, 03.06.2010 року, 12.11.2014 року та передала грошові кошти у визначених сумах відповідачу ОСОБА_4, який, в порушення взятих на себе зобов'язань, борг не повернув.

Таким чином, правовідносини, що виникли між сторонами із договору позики, є зобов`язальними, і регулюються нормами глави 48, 51, 71 ЦК України.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ст. 1047 ч. 2 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оригінали розписок від 12.12.2007 року, 05.02.2009 року, 03.06.2010 року, 10.12.2010 року, 12.11.2014 року були оглянуті в судовому засіданні та знаходяться у позивача, що свідчить про невиконання відповідачем ОСОБА_4 умов щодо повернення боргу та порушення вимог ст.1049 ЦК України.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, який був визнаний представником відповідача, заборгованість за договорами позики від 12.12.2007 року, 05.02.2009 року, 03.06.2010 року, 12.11.2014 року становить 385 000 доларів США, що станом на 15.04.2015 року за курсом НБУ становить еквівалент 8 824 200 грн.

Суд приймає визнання позову представником відповідача ОСОБА_2, оскільки воно вчинене в межах повноважень, визначених в довіреності від 02.04.2015 року, не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (ст. 174 ЦПК України).

Тому дана сума підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_4 в повному обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача судові витрати - 3654 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 629, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий Ленінським РВ УДМС України у Вінницькій області 19.12.2014 року) на користь ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) суму боргу за договорами позики від 12.12.2007 року, 05.02.2009 року, 03.06.2010 року, 12.11.2014 року станом на 15.04.2015 року в розмірі 385 000 доларів США, що становить еквівалент 8 824 200 (вісім мільйонів вісімсот двадцять чотири тисячі двісті) грн., а також судові витрати в сумі 3 654 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області протягом десяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: