Справа № 182/4978/15-ц
Провадження № 2/0182/2945/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.11.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого - Тихомирова І.В.

при секретарі - Рахуба О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, суд

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Свої вимоги мотивує тим, що її матері ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 117162, виданого на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 283-р від 29 липня 2002 року належала земельна ділянка площею 2.810 га, кадастровий номер :01:008:0459, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради.

08 серпня 2014 року ОСОБА_3 померла.

Після її смерті відкрилася спадщина на зазначену земельну ділянку.

За життя, а саме, 23 січня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Менжинської сільської ради ОСОБА_4, за реєстровим № 2209, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповіла позивачу.

Осіб які б мали право на обовязкову частку в спадщині після смерті ОСОБА_3 не має.

У встановлений законом строк позивач звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак листом № 16030/02-14 від 03 червня 2015 року завідувач Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 повідомила їй про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що нею не доведений родинний зв'язок зі спадкодавцем.

Проте, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки постійно до дня смерті матері проживала разом з нею та вели спільне господарство.

Враховуючи те, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті матері ОСОБА_3 та фактично прийняла спадщину, тому ОСОБА_1 просила суд встановити юридичний факт родинних відносин між нею та ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2.810 га, кадастровий номер :01:008:0459, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі в якій підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити (а.с.31).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області з позовом ознайомлений, про день та час слухання справи належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився та надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги позивача визнав та не заперечив проти задоволення позову (а.с.26).

Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.1ч.1 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти зокрема родинних відносин між фізичними особами.

Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, не залежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено судом, позивач доводиться рідною донькою ОСОБА_3

Те, що ОСОБА_3 є рідною матір'ю позивачу ОСОБА_1 підтверджується її свідоцтвом про народження, де в графі " мати " зазначена ОСОБА_3 (а.с.14).

20 липня 1984 року позивач уклала шлюб з ОСОБА_6 після чого їй було присвоєно прізвище "Іванова" (а.с.29).

Довідкою № 1957 ОСОБА_2 сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області від 11 серпня 2014 також підтверджується факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: Дніпропетровська область Нікопольський район с. Менжинське, вул. Ковпака, буд. 30 (а.с.12).

Встановлення факту родинних відносин позивачу необхідно для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті матері ОСОБА_3

У суду не викликає сумніву той факт, що позивач дійсно доводиться рідною донькою ОСОБА_3.

Так, ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 117162, виданого на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 283-р від 29 липня 2002 року належала земельна ділянка площею 2.810 га, кадастровий номер :01:008:0459, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради (а.с. 4).

08 серпня 2014 року ОСОБА_3 померла (а.с.8).

Після її смерті відкрилася спадщина на зазначену земельну ділянку.

За життя, 23 січня 2007 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений секретарем Менжинської сільської ради ОСОБА_4, за реєстровим № 2209, згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось заповіла ОСОБА_1 (а.с.6).

У встановлений законом строк позивач звернулася до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Листом № 16030/02-14 від 03 червня 2015 року завідувач Першої Нікопольської державної нотаріальної контори ОСОБА_5 роз'яснила їй про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, у зв'язку з тим, що нею не доведений родинний зв'язок зі спадкодавцем (а.с.15).

Також, ОСОБА_1 прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в володіння і розпорядження спадковим майном, оскільки постійно до дня смерті матері проживала разом з нею та вели спільне господарство.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені.

Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем за заповітом та відповідно до вимог ст. 1267 ЦК України прийняла спадщину після смерті матері, суд вважає доцільним визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2.810 га, кадастровий номер :01:008:0459, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,84,209,212,214-215,217-218,256,259 ЦПК, 1225,1235,1268, ЦК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт родинних відносин, які підтверджують, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що померла 08 серпня 2014 року в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області, доводиться матірю ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 2.810 га, кадастровий номер :01:008:0459, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради та належала ОСОБА_3 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 117162, виданого на підставі розпорядження голови Нікопольської районної державної адміністрації ради народних депутатів № 283-р від 29 липня 2002 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, померлої 08 серпня 2014 року в с. Менжинське Нікопольського району Дніпропетровської області.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Нікопольський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_7