Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Юровської Г.В., Леванчука А.О., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому зазначала, що 12 липня 2013 року на проспекті Праці в м. Бердянську ОСОБА_5, керуючи автомобілем марки «Опель Вектра», державний номерний знак НОМЕР_1, здійснила зіткнення з автомобілем марки «Маzdа СХ 7», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Внаслідок зіткнення автомобілі зазнали пошкоджень. Винною у скоєнні ДТП визнано ОСОБА_5 Вартість ремонту автомобіля була оплачена страховою компанією. Однак, за час відновлювальних робіт (близько місяць) для відвідування СТО їй довелося користуватися машиною приятеля, у зв'язку з чим, на пальне було витрачено 2 761 грн 48 коп. Крім того для власних потреб довелось користуватись орендованим автомобілем на оплату якого внесено 18 600 грн. Від дорожньо-транспортної пригоди

позивачка мала емоційні та душевні страждання, а тому оцінила завдану їй моральну шкоду у 10 тис. грн.

На підставі наведеного, ОСОБА_4 просила суд стягнути із ОСОБА_5 21 361 грн 48 коп. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, а також 10 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

від 10 червня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада

2014 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 на відшкодування моральної шкоди 3 тис. грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У решті рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову в частині вирішення позовних вимог про відшкодування витрат на пальне, взятого в оренду автомобіля, а також вартості оренди, обґрунтовано виходив із того, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів у справі на підтвердження заявлених вимог.

Апеляційний суд погодився з висновками суду першої інстанції в цій частині. Крім того, апеляційний суд, керуючись ст. 23 ЦК України, дійшов правильного висновку про наявність підстав для відшкодування моральної шкоди.

Із матеріалів справи та змісту ухвалених судами рішень не вбачається, що апеляційним судом при вирішенні спору допущено порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Частиною 3 статті 332 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а рішення апеляційного суду у справі - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 25 листопада

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г.В. Юровська
А.О. Леванчук
Т.О. Писана