Справа № 589/1311/15-ц
Провадження № 2/589/431/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 р. Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:головуючої судді - Стародубцевої Л.О., з участю секретаря судового засідання - Бойко М.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання,

ВСТАНОВИВ:

12.03.2015 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. 182,191,198-200 СК України, просить стягнути аліменти з відповідача, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно на час навчання дитини, починаючи стягнення з 12.03.2015 року і до закінчення навчання - 30.06.2017 року, але не більше як до досягнення ним двадцяти трьох років, мотивуючи тим, що позивач з 1995 року по 2008 рік перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 13.08.2008 року шлюб між сторонами розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачкою.

На даний час син є студентом другого курсу денного ветеринарного відділення Путівльського коледжу Сумського національного університету Міністерства аграрної політики та продовольства України, який закінчує 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою з місця навчання. Оскільки син на повному державному забезпеченні не знаходиться, тому всі витрати на навчання та по утриманню несе позивачка.

Син постійно потребує матеріальної допомоги для проживання в гуртожитку (2000 грн. на рік), проїзду до м. Путивль, придбання методичної літератури, канцелярського приладдя, продуктів харчування, одягу, взуття. У зв'язку з навчанням син не має змоги працювати.

Існуючих коштів не вистачає на нормальне забезпечення учбового процесу, оскільки витрати на навчання та обов'язкові платежі за комунальні послуги практично перевищують дохід.

Позивачка не працює, на даний час займається пошуком роботи, що підтверджується копією трудової книжки.

Відповідач працює в фірмі «АТТІК», отримує заробітну плату, тобто має офіційний постійний заробіток, іншим особам аліментів не платить, тому на думку позивачки має можливість надавати матеріальну допомогу на час навчання свого сина.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, надала на огляд суду наступні документи: квитанцію від 21.01.2015 року про сплату сином коштів в сумі 1000 грн. Путивльському коледжу за проживання в гуртожитку, товарний чек для придбання одягу (куртки), проїзні документи, чек від магазину «Книголюб». Пояснила, що крім наданих документів, вона не буде відповідним чином надавати докази, що підтверджують потребу сина у матеріальній допомоги у зв'язку з навчанням, а також не буде дооформляти документи які є у неї на даний час з особистих міркувань. Син про час та місце розгляду справи повідомлений, але у зв'язку з навчанням він не має змоги бути присутнім у судовому засіданні.

Представник відповідача - ОСОБА_4, в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та посилаючись на ст. 199-200 СК України просить відмовити в позові, пояснивши наступне.

Відповідач працює з оформленням трудових відносин в ТОВ «АТТІК», отримує заробітну плату в розмірі 1476 грн. на місяць про що надав копію трудової книжки та довідку про заробітну плату за останні 6 місяців.

Відповідач уклав шлюб з іншою жінкою, яка на даний час не працює, перебуває на обліку як безробітна в Шосткинському МРЦЗ з 02 квітня 2015 року. Ніякої допомоги не отримує, тому дружина знаходиться на утриманні свого чоловіка -відповідача по справі.

Крім цього, відповідач на даний час продовжує сплачувати аліменти позивачці в розмірі 1/4 частини заробітку як заборгованість, що підтверджується відповідною довідкою.

Просить врахувати ту обставину, що ст. 199 СК України містить вимоги щодо потреби матеріальної допомоги на час навчання за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Надані позивачкою документи не містять належного доказу. Так, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти, проте сама позивачка ніде не працює, пояснивши, що витрати за навчання несе нібито вона, проте зазначила, що допомагають грошима її батьки, тобто бабуся з дідусем. Надані позивачкою документи не відображають певних обставин, а тому викликають сумнів. Так, проїзні документи не містять інформації щодо особи переїзду, чек про придбання шкіряної куртки не містить інформації та печатки щодо особи її придбання та інформацію продавця, чек з магазину «Книголюб» також не містить інформації щодо особи придбання певного товару.

Тому з урахуванням цих обставин відповідач не в змозі сплачувати аліменти, оскільки отриманої заробітної плати не вистачить на проживання сім'ї відповідача.

Зазначив також, що син відповідача є повнолітньою особою, а тому має змогу особистого звернення з позовом про потребу йому такої допомоги, що на думку відповідача є суттєвою обставиною.

Третя особа: ОСОБА_3 в судове засідання не прибув.

Суд вважає можливим розглянути справу без участі 3-ї особи, позивач та представник відповідача не заперечують.

Вислухавши сторони, дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з свідоцтвом про народження дитини позивачки, відповідач є її батьком, а згідно ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня дитина продовжує навчання і в зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років, або до закінчення терміну навчання за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який з 01.09.2013 року є студентом другого курсу денного ветеринарного відділення Путівльського коледжу Сумського національного університету Міністерства аграрної політики та продовольства України та закінчує 30 червня 2017 року, що підтверджується довідкою з місця навчання.

Вказана довідка не містить інформації щодо форми навчання та отримання стипендії.

Надані позивачкою на огляд суду документи не відображають певних обставин щодо понесених витрат у зв'язку з навчанням, тому не можуть бути враховані судом. Так, проїзні документи не містять інформації щодо особи переїзду, чек про придбання шкіряної куртки не містить інформації та печатки щодо особи її придбання та інформацію продавця, чек з магазину «Книголюб» також не містить інформації щодо особи придбання певного товару.

Щодо посилання позивачки на квитанцію про сплату за проживання у гуртожитку, як додаткові витрати, суд зазначає наступне.

Зазначені витрати не можна вважати такими, що пов'язані з розвитком здібностей дитини в розумінні ст. 185 СК України, а факт навчання сина у навчальному закладі та проживання у гуртожитку не свідчить про його особливі здібності і потребу в стягненні додаткових витрат на їх розвиток.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Позивачкою з цього приводу також не надано належних доказів, а саме ні копії укладеного договору та інших доказів щодо цієї сплати.

Статтєю 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи доводи позивачки, суд дійшов висновку, що всупереч вимогам статті 60 ЦПК України позивачкою не надано належним чином доказів щодо обставин, які свідчили б про те, що син потребує матеріальної допомоги саме у зв'язку з навчанням, тобто не підтверджена їх кількість, вартість придбання додаткові витрати на їх покриття.

Домовленості щодо утримання повнолітньої дитини сторони не досягли.

Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до ст.182 СК України суд враховує матеріальний стан як позивачки, яка не працює, перебуває на обліку в ЦЗ, матеріальний стан повнолітньої дитини, який навчається та матеріальний стан відповідача.

Відповідач має на утриманні дружину яка не працює, перебуває на обліку як безробітна в Шосткинському МРЦЗ з 02 квітня 2015 року.

З наданої довідки про доходи відповідача вбачається, що відповідач працює з оформленням трудових відносин в ТОВ «АТТІК», отримує заробітну плату в розмірі 1476 грн. на місяць про що надав копію трудової книжки та довідку про заробітну плату за останні 6 місяців. Згідно довідки з місця роботи відповідача, вбачається, що відповідач на даний час продовжує сплачувати аліменти позивачці в розмірі 1/4 частини заробітку як заборгованість в сумі 442.80 грн., щомісячно.

Враховуючи довідку відповідача про заробітну плату з урахуванням сплати аліментів та знаходження на утриманні його дружини, відповідачу на проживання залишається 1033 грн.20 коп. на двох з дружиною, тобто по 516 грн.60 коп. на кожного.

Таким чином, суд дійшов висновку, що на даний час з урахуванням наведених вище обставин, відповідач не в змозі надавати позивачки матеріальну допомогу у визначеному позивачкою розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно на час навчання дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208-209, 212-215, 218, 223, 224-228 ЦПК України, ст.ст.182, 185, 199, 200 СК України, суд,

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в позові до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину на час навчання.

Відповідно до ст. 218 ЦПК України вступна та резолютивна частини рішення проголошені в судовому засіданні.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Сумської області через Шосткинський міськрайсуд шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення апеляційної скарги, а особам, які не були присутніми під час проголошення рішення суду, протягом цього строку з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

У разі оскарження рішення, якщо воно не було скасованим, воно набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області Л.О.Стародубцева