"01" грудня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючої судді Ластовки Н.Д.,
при секретарі Фузік Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном, -
ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду, просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; позбавити відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2; призначити її опікуном над дітьми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, мотивуючи свої вимоги тим, що її донька ОСОБА_2 має двох неповнолітніх дітей, відносно старшого сина ОСОБА_4 вона є матірю-одиначкою, а батьком іншого сина ОСОБА_5 є відповідач ОСОБА_3 Починаючи з початку 2011 року відповідачі перестали спілкуватися з дітьми, діти на повному утриманні її та її чоловіка, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано, відповідачка ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями, веде аморальний спосіб життя, з родиною не проживає близько пяти років, відповідачі не приділяють уваги вихованню та утриманню дітей, для розвитку вона прикладає всіх зусиль та можливості, Службою у справах дітей було проведено перевірку та складено акт обстеження житло-побутових умов сімї, за яким встановлено, що для дітей створені всі необхідні умови для здорового та всебічного їх розвитку, при цьому батьки дітей не виконують своїх батьківських обовязків, самоусунулися від спілкування з ними, кошти які отримані на дітей витрачаються на аморальний спосіб життя.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, однак направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомила.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток на адресу, вказану в позовній заяві, причини неявки суду не повідомив.
На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка не заперечує про розгляд справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Як убачається з матеріалів справи, 11.04.2001 року народився ОСОБА_4, в свідоцтві про народження дитини батьками значаться ОСОБА_6 та ОСОБА_7. (а.с. 17)
Позивачкою було вказано, що реєстрація батька в свідоцтві про народження неповнолітнього ОСОБА_4 було записано за вказівкою матері, і на даний час відповідачка ОСОБА_2 вважається матірю-одиначкою.
07.08.2010 року народився ОСОБА_5, в свідоцтві про народження дитини батьками значаться ОСОБА_3 та ОСОБА_2. (а.с. 16)
За рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 16.11.2012 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було розірвано та після розірвання шлюбу прізвище дружини було змінено на «Сибірцеву». (а.с. 10)
Відповідно до довідки Форми 3 № 2396 від 17.06.2015 року в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані ОСОБА_8, її чоловік ОСОБА_6, донька ОСОБА_2 та онуки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4. (а.с. 15)
Позивачка звертаючись з позовом до суду вказала, що відповідачка ОСОБА_2 будучи зареєстрованою у вказаній квартирі в ній не проживає.
В акті складеного сусідами проживаючими по адресу: ІНФОРМАЦІЯ_5 та вул. Бойченка, 6, вказано, що їх сусідка ОСОБА_2 протягом пяти років не проживає по адресу: ІНФОРМАЦІЯ_6, місце її знаходження не відоме, при цьому двоє її малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживають по вищевказаній адресі з бабусею, яка займається їх вихованням і матеріально-побутовим забезпеченням. Їх мати та батько ОСОБА_3 повністю усунулися від виконання своїх обовязків як батьків. (а.с. 18)
В поясненні від ОСОБА_9 від 16.09.2015 року вказано, що її син ОСОБА_3 на даний час проживає в м. Москві, до України повертатися не збирається, телефонує її, іншого звязку з ним немає. (а.с. 19)
Згідно довідки виданої Дніпровським РУ ГУ МВС України в м. Києві встановлено, що фактичне місце перебування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 встановити не надалося можливим. (а.с. 22,38)
Згідно з психологічно-педагогічною характеристикою вихованця дошкільного навчального закладу № 503 ОСОБА_5 встановлено, що Саша відвідує навчальний заклад № 503 з 01.09.2012 року. Вихованням та доглядом за дитиною опікується тільки бабуся, мама хлопчика, ОСОБА_2, в навчально-виховному процесі участі не приймає. Рахунки за харчування дитини сплачує бабуся. Адміністрація дошкільного закладу та вихователі відмічають тісне доброзичливе щоденне спілкування бабусі з онуком. (а.с. 13)
Відповідно до характеристики на ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, учня 9А класу НВК № 183 «Фортуна» в м. Києві встановлено зокрема, що вихованням ОСОБА_4 займається бабуся ОСОБА_8, яка приділяє належну увагу вихованню онука. Регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться досягненнями у навчанні та поведінкою онука. (а.с. 14)
Згідно з ч. 2 ст.165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, орган опіки та піклування, а також сама дитина, яка досягла 14 років.
Як встановлено в судовому засіданні, позивачка ОСОБА_1 являється бабусею неповнолітніх дітей - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка повністю займається вихованням та утриманням дітей, та які проживають разом за адресою: АДРЕСА_2.
Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ч.4 ст.150 Сімейного Кодексу України батьки повинні поважати дитину.
Стаття 155 цього ж кодексу встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обовязків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності.
З цього випливає, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, поведінка батьків повинна бути такою, щоб дитина сама тягнулася до них.
Згідно з пунктом другим частини першої статті 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, серед іншого, ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.
Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» розяснено, що ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Стаття 167 Сімейного Кодексу України покладає на суд обовязок вирішити питання щодо влаштування дитини, позбавленої батьківського піклування.
Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.
Відповідно до Висновку Дніпровської районної в місті ОСОБА_10 державної адміністрації № 9322/41/2/103 від 08.10.2015 року встановлено, що на час розгляду зазначеного питання Комісією встановлено, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_10 проживають з бабусею ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3, яка займається їх вихованням та утриманням. В квартирі створені належні умови для проживання, навчання та розвитку дітей. Батьки дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_3 з дітьми не проживають протягом п'яти років, вихованням та утриманням не займаються, не цікавляться їх життям та здоров'ям, матеріально не допомагають. Громадяни зловживають алкоголем, ведуть аморальний спосіб життя, на даний час місце перебування їх невідомо. Неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, був присутній на засіданні Комісії, підтримав заяву бабусі та підтвердив, що іти з ним не проживає, тривалий час не спілкується ні з ним ні з братом, не цікавиться їх життям та здоров'ям, а тому приймаючи до уваги зазначене вище, враховуючи рекомендації комісії її питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті ОСОБА_10 державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_7 відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_3 відносно дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, у зв'язку з тим, що вони ухилилися від виховання та утримання дітей. (а.с. 5-6)
Відповідно до положень частини четвертої статті 174 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Тому, оцінивши зібрані по справі докази, врахувавши встановлені судом обставини, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що до відповідача ОСОБА_2 може бути застосований крайній захід впливу як до особи, яка не виконує батьківських обовязків, а саме позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 щодо малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Відповідно до ч. 4 ст. 167 Сімейного Кодексу України якщо дитина не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим.
Опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.
Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 60 Цивільного кодексу України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Судом встановлено, що діти ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, позбавлені батьківського піклування, проте у звязку з відсутністю подання органу опіки та піклування про доцільність встановлення позивачем опіки над дітьми позовні вимоги ОСОБА_1 в частині призначення опіки не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 487,20 грн., тобто по 243,60 грн. з кожного.
Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 150, 155, 165, 167 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10,58, 208, 212-215, 224-226, 232-233, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та призначення опікуном задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_10, громадянку України, батьківських прав відносно неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Позбавити ОСОБА_3, 27,03.1962 року народження, громадянина України, батьківських прав відносно малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.