Справа 206/8377/13-ц
Провадження 2/206/4/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" квітня 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Кудрявцев Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на ? частину домоволодіння як спільної сумісної власності подружжя, визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння обов'язкової частки у спадщині,

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2013 року ОСОБА_1 звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на 1/2 частину домоволодіння, визнання права власності на 1/12 частину домоволодіння в порядку спадкування за обов'язкової частки у спадщині.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 1981 року вона мешкала однією сім'єю з ОСОБА_3. Мешкали з ним в 45/100 частині домоволодіння АДРЕСА_1. 55/100 частині вказаного домоволодіння належало крлишній дружині ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на підставі рішення народного суду Самарського району м. Дніпропетровська від 20.04.1979 року та від 24.10.1979 року. 31 липня 1982 року вона з ОСОБА_3 за спільні кошти купили за договором купівлі-продажу у ОСОБА_4 55/100 частин домоволодіння, але оформили на ОСОБА_3 На період 1982 року домоволодіння АДРЕСА_1 знаходилось на земельній ділянці площею 700 кв.м і складалося: з житлового будинку А-1, сараю Б, сараю Е, вбиральня И, душу Д, гаражу В і огороджень. Житловий будинок складався із двох квартир. Всього по житловому будинку 71,60 кв.м. 28 грудня 1983 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 Вони вирішили житловий будинок повністю перебудувати з двоквартирного в одноквартирний. Восени 1984 року вони почали будівництво, яке закінчили у 1987р. За період перебудови будинку були проведені роботи: перебудовані дві кімнати 1-4 і 1-5 в житлову кімнату 1-5, площею 28,7 кв.м; побудована житлова прибудова А1-1, яка складається із коридору 1-1 площею 5,6 кв.м, санвузол 1-2 площею 3,9 кв.м, котельна 1-3 площею 2,6 кв.м; в будинок введений водопровід та каналізація; в котельній був встановлений обігріваючий прибор типу АГБ; перебудована система обігріву; збільшений розмір віконних прийомів і встановлені віконні рами великих розмірів; перебудована кухня зі збільшенням площі кухні; повністю перебудована система електроосвітлення; будинок повністю був відштукатурений, пофарбований та поклеєні шпалери. В результаті будівництва житловий будинок став складатися із однієї квартири № 1. Загальна площа 74,7 кв.м, житлова площа квартири 44,5 кв.м. Сарай Б вони перебудували в літню кухню Б, побудували вбиральню М, душ Л. Тобто за період сумісного проживання вони повністю перебудували житловий будинок і деякі підсобні приміщення. Згідно договору купівлі-продажу від 31.07.1982р. вартість домоволодіння 12500 крб., а згідно оціночної вартості станом на 16.02.2015р. вартість домоволодіння складає 508566,00грн., тобто вартість збільшилася з урахуванням проведеного ремонту. Тому вважає, що майно ОСОБА_3 за період шлюбу істотно збільшилося в своїй вартості в наслідок їх сумісних трудових та грошових затрат. Тому їй, як дружині належить 1/2 частина домоволодіння. ІНФОРМАЦІЯ_1 її чоловік ОСОБА_3 помер. 21 вересня 1993 року її чоловік склав заповіт на своїх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Крім того вона 30 жовтня 1937р.н. є непрацездатною вдовою ОСОБА_3 і тому у відповідності до ст. 1241 ЦК України має право на обов'язкову долю незалежно від змісту заповіту, половину долі, яка б належала любому із них у випадку спадкування за законом. Тому вважає, що ОСОБА_3 мав право заповідати тільки 1/2 частину домоволодіння.

На підставі викладеного та з урахуванням уточнень від 24 лютого 2015 року позивач суд визнати домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку А-1, який складається з: коридор літ. 1-1 площа 5,6 кв.м; санвузол літ. 1-2 площею 3,9 кв.м; котельня літ. 1-3 площею 2,6 кв.м; кухня літ. 1-4 площею 7,1 кв.м; житлова кімната літ. 1-5 площею 28,7 кв.м; житлова кімната літ. 1-6 площею 15,8 кв.м; передня літ. 1-7 площею 11,0 кв.м. Загальна площа 74,7 кв.м, житлова площа 44,5 кв.м. Літньої кухні літ. Б; гаражу літ. В; оглядової ями під. В; сараю літ. Е; сараю літ. Д; сараю літ. И; душу літ. Л; вбиральні літ. М; споруд № 1-5, І - спільним сумісним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_1. Визнати за нею, як дружиною ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину домоволодіння. Визнати за нею в порядку спадкування на обов'язкову долю на 1/12 частину домоволодіння (а.с.126-128).

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, обґрунтувавши його з підстав, викладених у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 зазначила, що в домоволодінні були здійснені суттєві переобладнання та добудови, що описані в позові, її вклад в це є значним.

Представник відповідача ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні. Зазначив, що всі правовідносини, що були до 2004р. не можуть застосовуватися до Сімейного кодексу. Крім того рішення суду, яке набрало законної сили, де визнано частку власності за відповідачкою. Переобладнання не суттєво збільшили площу, не доведено хто їх робив і за чиї кошти. В подальшому надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позов не визнають у повному обсязі (а.с.166).

Представник третьої особи, державний нотаріус Восьмої дніпропетровської державної контори, подав до суду письмові пояснення в якому зазначив, що просять проводити розгляд справи за їх відсутності, згодні з будь-яким рішенням суду (а.с.41, 138).

Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити частково, з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено, 30.07.2012 року помер ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області 09 серпня 2012 року (а.с.16).

28 грудня 1983 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (до шлюбу ОСОБА_1) зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_3 від 28.12.1983р. (а.с.17).

Право власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_3 на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва будинку від 07 січня 1957 року Виконкому Дніпропетровської райради депутатів трудящих, зареєстрованого Дніпропетровським БТІ 8 квітня 1967 року в реєстрову книгу під НОМЕР_4, та на підставі договору купівлі-продажу 55/100 частин домоволодіння з ОСОБА_4, посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 31 липня 1982 року,зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_5, що зареєстровано Дніпропетровським БТІ 2 серпня 1982 року в реєстрову книгу під НОМЕР_4 (а.с.22-25).

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонеркою, що підтверджується посвідченням НОМЕР_6 від 16.01.2002р. безстроково (а.с.26).

Із технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленого станом на 02 вересня 2013 року, вбачається, що домоволодіння складається із житлового будинку А-1, який складається з: коридор літ. 1-1 площею 5,6 кв.м; санвузол літ. 1-2 площею 3,9 кв.м; котельня літ. 1-3 площею 2,6 кв.м; кухня літ. 1-4 площею 7,1 кв.м; житлова кімната літ. 1-5 площею 28,7 кв.м; житлова кімната літ. 1-6 площею 15,8 кв.м; передня літ. 1-7 площею 11,0 кв.м. Загальна площа 74,7 кв.м, житлова площа 44,5 кв.м. Літньої кухні літ. Б; ганку літ. а; гаражу літ. В; оглядової ями під. В; сараю літ. Е; сараю літ. Д; сараю літ. И; душу літ. Л; убиральні літ. М; споруд № 1-5, І (а.с.11-13).

З технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 станом на 13.11.1980р. домоволодіння складалося з житлового будинку А-1, сараю Б, сараю Е, вбиральня И, душу Д, гаражу В і огороджень. Житловий будинок складався із двох квартир. Всього по житловому будинку 71,60 кв.м., житлової 42,8 кв.м (а.с.47-50).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1035/1036-14, виконаної 11.12.2014 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз, при візуальному дослідженні та наданої технічної документації експертом було встановлено, що станом на 1980 рік житловий будинок АДРЕСА_1 складався з двох окремих житлових квартир з окремими входами, а станом на теперішній час будинок складається з однієї квартири з одним входом. Відповідно до наведеного перебудова житлового будинку АДРЕСА_1 з двоквартирного в одноквартирний можлива.

При переплануванні житлового будинку з двоквартирного в одноквартирний були проведені наступні будівельні роботи: демонтаж старих перегородок та встановлення нових, переобладнанням віконних прорізів в дверні та дверних прорізів у віконні, улаштування нового віконного прорізу, улаштування частини зовнішньої несучої стіни.

В житловому будинку АДРЕСА_1 був проведений перехід з пічного опалення будинку на газову опалювальну систему яка здійснюється за допомогою газового опалювального котла.

В матеріалах справи відсутня інформація в який саме час був здійснений перехід з пічного опалення будинку на газову опалювальну систему, то експерту не надається за можливе встановити коли саме був здійснений перехід з пічного опалення будинку на газову опалювальну систему, але згідно даних з наданої технічної документації станом на 1980 рік перехід з пічного опалення будинку на газову опалювальну систему був здійснений в період з 1980 року.

При переплануванні житлового будинку з двоквартирного в одноквартирний були проведені роботи по демонтажу перегородок та встановлення нових перегородок та стін,

В житловому будинку АДРЕСА_1 проводилась штукатурка стін, фарбування та обклеювання шпалерами.

При дослідженні було встановлено, що підлога, стеля, дах, віконні отвори знаходяться в доброму технічному стані та виконують своє функціональне призначення, але потребують поточного косметичного ремонту. Візуально або інструментально експерту не надається за можливе встановити чи проводився капітальний ремонт підлоги, стелі, даху, встановлення віконних блоків в житловому будинку АДРЕСА_1.

В будинку №14 улаштовані мережі опалення та водопостачання. Система водопостачання здійснюється за допомогою розгалуження труб по приміщенням санвузла, котельної та кухні. Загальна довжина труб системи водопостачання, які улаштовані в будинку, складає 6м.

При дослідженні було встановлено, що в будинку були виконані роботи по перепланування з двоквартирного будинку в одноквартирний, при цьому проводився демонтаж та встановлення нових перегородок та зовнішніх стін, в зв'язку з чим було утворено нові приміщення, зменшена або збільшена площа старих приміщень, улаштовано нові віконні та дверні отвори. В будинку також улаштовані мережі водопостачання, газопостачання, каналізації, улаштована система опалення, в зв'язку з чим було встановлено індивідуальний газовий котел, на стінах та стелі проведенні оздоблювальні роботи (обклеювання шпалерами, фарбування, оздоблення керамічною плиткою), а зміна зовнішніх габаритів несучих стін призводить до зміни конструктивного рішення даху. Відповідно до ДБН В.3.2-2-2009 наведений вище перелік робіт відноситься до капітальних ремонтно-будівельних.

При дослідженні наданих матеріалів справи (а.с.23), з результатів обстеження, усних пояснень мешканки будинку №14 було встановлено, що вартість домоволодіння АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу станом на 31 липня 1982 рік складала 12 500 крб. В матеріалах справи відсутня інформація в якому технічному стані знаходився будинок з господарськими будівлями та спорудами на момент продажу та відсутні документи, які підтверджують в якому обсязі, з використанням яких машин і механізмів виконувались роботи по переобладнанню житлового будинку та вартості і обсяг використаних матеріальних ресурсів. Тому визначити у процентному співвідношенні

вартість вкладених грошових коштів по відношенню до старої вартості домоволодіння експерту не надається за можливе.

При проведенні перебудови в будинку АДРЕСА_1 житлова та загальна площа змінилася, а саме: згідно технічної документації станом на 1980 рік загальна площа житловому будинку складала 71,6 м2 з них жила складала 42,8 м2, а станом на теперішній час загальна площа по житловому будинку складає 74,7 м2 з них жила складає 44,5 м2 (а.с.105-114).

З звіту про оцінку майна від 16.02.2015р. домоволодіння, загальною площею 74,7 кв.м, житловою площею 44,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ринкова вартість, без урахування ПДВ становить 508566грн. (а.с.129).

Згідно ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не потребують доведення при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили 02 грудня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Дніпропетровської міської ради, ОСОБА_1, третя особа - Восьма дніпропетровська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частин автомобіля марки ВАЗ 2101 1973 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_7.

Також встановлено, що ОСОБА_3 у передбаченому законом порядку отримав у постійне користування земельну ділянку та дозвіл на будівництво на ній житлового будинку, то на здійснене будівництво він набув права власності, і воно не може вважатись самочинним.

21.09.1993 року ОСОБА_3 склав заповіт, відповідно до умов якого, належну йому одну другу частину жилого будинку, «що знаходиться в АДРЕСА_1 та автомашину марки ВАЗ-2101, випуску 1973 року, державний номерний знак НОМЕР_8, заповів ОСОБА_5, а одну другу частину жилого будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та мисливську рушницю, Інмарка НОМЕР_9 заповів ОСОБА_6(а.с.154).

З матеріалів спадкової справи № 525/2015, заведеної 16 серпня 2012 року після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.145-162) вбачається, що з заявою, яка надійшла до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори 12.10.2012 року ОСОБА_6 відмовився від належної йому за законом та за заповітом частки у спадщині, що залишилась після смерті його батька, ОСОБА_3, на користь ОСОБА_2 (а.с.146). 17.08.2012 року ОСОБА_1 звернулась до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 (а.с.148). 08 серпня 2012 року ОСОБА_2 звернулась до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька та з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину (а.с.149). Відповідно до відповіді КП «ДМБТІ» ДОР від 01.03.2013 року № 1691 на запит Державного нотаріуса, станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі містяться відомості про право власності за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 - 45/100 частин на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 23.01.1957 року та на 55/100 частин на підставі договору купівлі-продажу від 31.07.1982 року (а.с.158).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 Вони проживали разом та робили переобладнення будинку по АДРЕСА_1. Будинок був двоквартирний, вони його переобладнали в одноквартирний. Все там поміняли, а до цього були голі стіни.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона сусідка позивача. Спочатку будинок був поділений на дві квартири. Позивач з чоловіком переобладнали його в одноквартирний, зробили капітальний ремонт.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що коли вона перший раз прийшла до будинку позивачки там було багато маленьких кімнат, брудно. Потім позивач з чоловіком зробили капітальний ремонт, переобладнали кімнати, провели водопостачання, опалення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що він сусід позивачки. Її знає з 1982 року, коли вона почала мешкати з ОСОБА_3 Будинок раніше був поділений на дві квартири. Позивач з ОСОБА_3 переобладнали його в одноквартирний. Він особисто допомагав їм, міняв вікна, клали кахель. Вони зробили капітальний ремонт, простінки робили, двері міняли, опалення переробляли. Зробили туалет, ванну їх в домі раніше не було. Провели водопостачання в будинок. Міняли підлогу, дах.

Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, показами свідків та нормами матеріального і процесуального права, суд доходить до наступного.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ст. 20 Кодексу про шлюб та сім'ю України, кожен з подружжя користується в сім'ї рівними правами і несе рівні обов'язки. Питання виховання дітей та інші питання життя сім'ї вирішуються подружжям спільно.

За змістом ст. 25 КпШС України, якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

В обґрунтування своїх позовних вимоги позивач посилається на те, що за спільні кошти, а також при її безпосередній участі, домоволодіння АДРЕСА_1 було суттєво перебудовано, внаслідок чого збільшило свою вартість, зокрема: перебудовані дві кімнати 1-4 і 1-5 в житлову кімнату 1-5, площею 28,7 кв.м; побудована житлова прибудова А1-1, яка складається із коридору 1-1 площею 5,6 кв.м, санвузол 1-2 площею 3,9 кв.м, котельна 1-3 площею 2,6 кв.м; в будинок введений водопровід та каналізація; в котельній був встановлений обігріваючий прибор типу АГБ; перебудована система обігріву; збільшений розмір віконних прийомів і встановлені віконні рами великих розмірів; перебудована кухня зі збільшенням площі кухні; повністю перебудована система електроосвітлення; будинок повністю був відштукатурений, пофарбований та поклеєні шпалери. В результаті будівництва житловий будинок став складатися із однієї квартири № 1. Загальна площа 74,7 кв.м, житлова площа квартири 44,5 кв.м. Сарай Б вони перебудували в літню кухню Б, побудували убиральню М, душ Л.

Внаслідок цього, при її затратах і вкладах домоволодіння суттєво збільшило своє вартість і просить суд визнати спірне домоволодіння спільною сумісною власністю, в порядку ст. 25 КпШС України.

Однак з даними твердженнями позивача суд погодитися не може, оскільки такі твердження є безпідставними і не відповідають дійсним обставинам справи.

Із технічного паспорту на домоволодіння АДРЕСА_1 вбачається, що станом на 1980 рік загальна площа по житловому будинку 71,60 кв.м., житлової 42,8 кв.м.

В технічному паспорті станом на 2013 рік на домоволодіння АДРЕСА_1 вказано, що загальна площа 74,7 кв.м, житлова площа 44,5 кв.м.

З висновку судової будівельно-технічної експертизи вбачається, що при проведенні перебудови в будинку АДРЕСА_1 житлова та загальна площа змінилася, а саме: згідно технічної документації станом на 1980 рік загальна площа житловому будинку складала 71,6 м2 з них жила складала 42,8 м2, а станом на теперішній час загальна площа по житловому будинку складає 74,7 м2 з них жила складає 44,5 м2.

Тобто з 1980 року по 2013 рік загальна площа житлового будинку А-1 по вул. Відпочинку у м. Дніпропетровська суттєво не збільшилася.

На думку суду вагомих підстав вважати, що домоволодіння суттєво збільшилося у цінності немає, оскільки сам житловий будинок зазнав лишень внутрішнього переобладнання, новостворена добудова компенсувала знесену. Дані переобладнання домоволодіння суд не може розцінювати як таке, що суттєво вилинуло на його цінність.

У відповідності до ч. 3 ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника будинку зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі у витратах вирішуються в судовому порядку.

Виходячи з наведеної правової норми, окрім всього, ОСОБА_1 проживаючи в спірному будинку, як член сім'ї власника, зобов'язана була нести витрати на його утримання та ремонт, що фактично і було зроблено.

За змістом ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставі своїх вимог так і заперечень.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У зв'язку із вищевикладеним, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання домоволодіння спільною сумісною власністю та визнання за нею права власності на 1/2 частину домоволодіння, як на майно подружжя.

За змістом ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу).

У відповідності до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Розмір обов'язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. До обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. Будь-які обмеження та обтяження, встановлені у заповіті для спадкоємця, який має право на обов'язкову частку у спадщині, дійсні лише щодо тієї частини спадщини, яка перевищує його обов'язкову частку.

Положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Статтею 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_3, які у встановленому законом порядку звернулися із завами про прийняття спадщини до нотаріальної контори. За рішенням суду за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за заповітом на 5/6 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Обов'язкова частка позивача ОСОБА_1 становить 1/6 частина.

Позивач заявляє позовні вимоги про визнання за нею права власності на 1/12 частину домоволодіння в порядку спадкування за обов'язкової частки у спадщині.

Судом роз'яснювались сторонам положення ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України та наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також те, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь справі, при цьому суд приймає до розгляду тільки ті докази, які мають значення по справі.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

При таких обставинах, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовну вимогу про визнання права власності в порядку спадкування обов'язкової частки у спадщині на 1/12 частину домоволодіння АДРЕСА_1, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 в заявлений позивачем спосіб та у межах заявлених позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходив з наступного.

Змістом ч. 1 ст. 88 ЦПК України визначено, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 423,80грн. та 674,75грн. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 22, 25 Кодексу про шлюб та сім'ю України, ст.ст. 60, 62 Сімейного кодексу України, ст. 1218, 1220, 1222, 1241, 1261, 1267, 1268 ЦК України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 131, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) право власності на 1/12 (одну дванадцяту) частину домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається в цілому із житлового будинку літ. А-1 площею основи 80,5 кв. м, прибудови літ. АІ-1 площею основи 16,5 кв. м, разом по будинку з прибудовою загальною площею 74,7 кв.м, житловою площею 44,5 кв. м; ґанку літ. а, літньої кухні літ. Б, гаражу літ. В, оглядової ями під В, сараїв літ. Е, Д, И, душа літ.Л, убиральні літ. М, споруд 1-5,І (ворота, огорожі, колодязь, басейн для води, замощення), в порядку спадкування обов'язкової частки у спадщиніпісля померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2на користь ОСОБА_1судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 423 грн. 80 коп. та 674 грн. 75 коп. витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи, загалом 1098 грн. 55 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.О. Сухоруков