Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

26 лютого 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Декаленко В. С. ,

при секретарі - Кравцовій Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що 04.10.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0.

Зазначає, що відповідно до умов зазначеного кредитного договору, банк надав відповідачу-1 кредит у сумі 19 485, 00 дол. США, а відповідач-1 зобов'язався повертати щомісячно наданий кредит згідно графіку (додаток №1 до кредитного договору), але у повному обсязі повернути кредит не пізніше 01.10.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту (п.1.1, 1.2. кредитного договору ). За користування кредитними коштами відповідач-1 зобов'язався сплатити проценти у розмірі 14,00 % річних.

Посилається на те, що з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань позичальника був укладений договір поруки № 147644 від 04.10.2007 року з ОСОБА_2, згідно умов якого поручитель зобов'язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов'язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору, в тому числі за повернення суми боргу, відсотків за використання кредитних коштів, штрафних санкцій. Відповідальність поручителя і позичальника є солідарною.

Звертає увагу суду на те, що банк виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач-1, всупереч умов кредитного договору, не здійснює своєчасних платежів у повному обсязі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам з листопада, чим тривалий час порушує взяті на себе договірні зобов'язання.

Зазначає, що Банк 07.08.2014 року направляв на адресу відповідачів вимоги про усунення порушень умов кредитного договору на протязі 31 дня, які залишилися не виконаними. Станом на 11.09.2014 року заборгованість за кредитним договором складає 4 297, 99 дол. США, що за курсом НБУ 12.951794 грн. за 1 дол. США еквівалентно 55 666, 71грн.

На підставі вищевикладеного, а також керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 553, 554, 589, 590, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України звертається з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на їх користь вищезазначену заборгованість та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, до суду надав заяву згідно якої в зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні просить розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить ухвали рішення про стягнення заборгованості з відповідачів в розмірі 4 297, 99 дол. США. Проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі також в судове засідання не з'явилися, про день час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, через повідомлення в пресі, причини неявки суду невідомі.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб, відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.10.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», яке змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено Договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 (надалі - кредитного Договору), згідно умов якого Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 19 485, 00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 98 399, 25 грн. за курсом Національного банку України на день укладення Договору, при цьому Сторони обумовили, що гривневий еквівалент суми кредиту має визначатися в Договорі лише в разі надання Банком кредиту в іноземній валюті.

Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 04.10.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін.

За користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 14, 00% річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов Договору. У випадку, якщо Банк не повідомив Позичальника про встановлення нового розміру процентної ставки на наступний місяць строку кредитування відповідно до умов Договору, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим Договором в попередньому місяці (а.с. 10-18).

Суд проаналізувавши зміст відносини, які виникли між сторонами приходить до в висновку, що вони підпадають під регулювання ст.ст. 546-559, 1054-1056-1 ЦК України (Кредит).

Частина перша статті 202 ЦК України визначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як уже зазначалося вище, в п. 1.1. кредитного Договору, сторони погодили, що Банк зобов'язується надати Позичальнику, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 19 485, 00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором.

Судом встановлено, а відповідачами в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що відповідач-1 скористався наданими Банком послугами, а саме отримав кредитні кошти в розмірі 19 485, 00 дол. США, що об'єктивно підтверджується наданою суду Довідками-розрахунками заборгованості за кредитом (а.с. 39-41, 48), які суд визнає правильними, оскільки вони не оскаржені та не спростовані відповідачами, та приймає їх до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність посилань представника позивача в своєму позові про належне виконання Банком своїх зобов'язань за укладеним між сторонами кредитним Договором.

Як вбачається зі змісту кредитного Договору, Позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути Банку кредитні кошти (кредит) в сумі 19 485, 00 дол. США та сплатити плату за кредит в порядку і на умовах, зазначених Договором. Позичальник зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно Додатку № 1 до Договору (якщо сторонами визначено такий графік погашення та укладено Додаток № 1 до Договору), але в будь-якому випадку не пізніше 04.10.2014 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту відповідно до умов Договору та/або умов відповідної угоди Сторін. Кредит вважається повернутим в момент зарахування грошової суми в повному обсязі на рахунок Банку зазначений в п. 3.4.1. Договору (п.п. 1.1., 1.2.2., 3.4.1.).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами було укладено Додаток № 1 до кредитного Договору «Графік погашення кредиту» (а.с. 19-21), який в подальшому був змінений у зв'язку із укладенням Додаткової угоди № 1 до кредитного Договору (щодо зміни умов кредитного договору при реструктуризації) від 24.12.2009 року (а.с. 23, 24-26).

Судом встановлено, а відповідачами в порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України не спростовано, що не зважаючи на вимоги вищезазначених норм ЦК України, умов кредитного Договору та Додаткових угод до нього, відповідач-1 отримавши кредитні кошти на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, погашення та платності, порушив свої зобов'язання за кредитним Договором, що призвело до виникнення у нього заборгованості за кредитом та процентами за його користування, яка станом на 11.09.2014 року становила: 3 355, 23 дол. США (що еквівалентно 43 456, 25 грн.) - заборгованість за кредитом, в тому числі прострочена заборгованість за кредитом у розмірі 3096, 42 дол. США за строк з 11.11.2013 року по 11.09.2014 року та 667, 75 дол. США (що еквівалентно 8648, 56 грн.) - заборгованість за процентами, в тому числі прострочена заборгованість за процентами у розмірі 594,00 дол. США за строк з 01.10.2013 року по 31.08.2014 року, що об'єктивно підтверджується наданими суду Довідками-розрахунками заборгованості за кредитом та по процентам за користування кредитом (а.с. 39-41, 41-46), які суд приймає до уваги як належні та допустимі докази в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, які підтверджують факт наявності у відповідача-1 зазначеної заборгованості та її розмір.

Статті 526, 525, 610 ЦК України, визначають, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Зі змісту статті 611 ЦК України вбачається, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, в пункті 3.1.2. кредитного Договору сторони погодили, що керуючись чинним законодавством України, зокрема, ст. 611 ЦК України, відмовити Позичальнику в наданні кредиту (частково або в повному обсязі) та/або вимагати від Позичальника дострокового повернення всієї наданої суми кредиту згідно вимог Договору та/або «Кредитного договору» та сплати плати за кредит, змінивши при цьому терміни повернення кредиту та плати за кредит в сторону зменшення в порядку, визначеному розділом 6 Договору, у разі, зокрема порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань за Договором та/або «Кредитним договором» строком більше ніж на один місяць.

Як вже зазначалося вище, судом встановлено, що Позичальником порушено терміни погашення своїх грошових зобов'язань за кредитним Договором.

Статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 та ст. 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Згідно п. 4.1., 4.3. кредитного Договору, за порушення Позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов'язань, передбачених Договором та/або «Кредитним договором», зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника додатково сплатити Банку пеню в наступному порядку, а саме: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, якщо сума такої заборгованості виражена у гривні; в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого

(еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості виражена у іноземній валюті; пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування.

Відповідно до вимог законодавства України, зокрема, ст. 611 Цивільного кодексу України Позичальник, який порушив будь-яке із своїх зобов'язань, що передбачені пунктом 3.4.2. Договору, зобов'язаний сплатити Банку неустойку за таке порушення у розмірі 500 (п'ятсот) гривень.

Як вбачається з наданих суду Довідок-розрахунків заборгованості пені (а.с. 46, 47), у зв'язку з порушенням відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним Договором, які стосуються повернення кредитних коштів та процентів за їх користуванням банком було нараховано пеню, яка складається з: 231, 15 дол. США (що еквівалентно 2993, 81 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за строк з 11.11.2013 року по 11.09.2014 року та 43, 86 дол. США (що еквівалентно 568, 09 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за строк з 11.11.2013 року по 11.09.2014 року.

Суд визнає зазначені Довідки-розрахунки правильними і приймає їх до уваги як належні та допустимі докази.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про доведеність факту укладання між позивачем та відповідачем-1 кредитного Договору № 0 від 04.10.2007 року, факту отримання відповідачем-1 кредитних коштів у повному обсязі в розмірі визначеному умовами кредитного Договору, факту порушення відповідачем-1 своїх зобов'язань за Договором, які стосуються повернення кредитних коштів та сплати процентів за їх користування, а також факту виникнення у відповідача-1 заборгованості за кредитним Договором та її розміру.

Крім того, як вже зазначалося вище, статті 546, 548 ЦК України визначають, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним Договором № 0 від 04.10.2007 року, між АКІБ «УкрСиббанк», найменування якого було змінено на ПАТ «УкрСиббанк»» та ОСОБА_2 було укладено Договір поруки № 147644 від 04.10.2007 року (а.с. 27-28).

Як вбачається зі змісту зазначеного Договору поруки, Поручитель зобов'язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позичальником, ОСОБА_1, усіх його зобов'язань перед Кредитором, що виникли з Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 04.10.2007 року (далі - Основний договір), укладеного між Кредитором та Боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Поручитель відповідає перед Кредитором у тому ж обсязі, що і Боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за Основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами Основного договору. Відповідальність Поручителя і Боржника є солідарною (п.п.1.1., 1.3., 1.4.).

Згідно п.п. 2.2., 2.3. Договору поруки, у випадку невиконання Боржником своїх зобов'язань за Основним договором Кредитор мас право пред'явити свої вимоги безпосередньо до Поручителя, які є обов'язковими до виконання Поручителем на 10-й робочий день з дати

відправлення йому такої вимоги (рекомендованим листом). Поручитель зобов'язаний виконати свої зобов'язання за Договором на користь Кредитора в термін, визначений п. 2.2.

Договору, шляхом переказу/перерахування коштів у сумі заборгованості Боржника за Основним договором на рахунки, вказані Кредитором.

Крім того, відповідно розділу 6 кредитного Договору (Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою), в разі застосування Банком права, передбаченого пунктом 6.1.2. Договору, порядок дострокового повернення всієї суми кредиту та дострокової сплати плати за кредит є наступним, а саме: Банк повідомляє Позичальника про встановлення нового (дострокового) терміну повернення всієї наданої йому суми кредиту та сплати плати за користування таким кредитом за Договором шляхом направлення відповідної письмової

вимоги поштою (цінним листом з описом та повідомленням про вручення) за адресою Позичальника; терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обов'язковим до повернення і сплати в повному обсязі Банку з 32 (тридцять другого) календарного дня, рахуючи з дати одержання Позичальником повідомлення (вимоги) Банку про дострокове повернення кредиту за умови, що: а) Банк направив за адресою Позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань Позичальника за Договором та/або «Кредитним договором» та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а б) Позичальник не усунув зазначених Банком порушень зобов'язань Позичальника за Договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання Позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги)

Банку.

Судом встановлено, що Банком відповідно до п. 2.2 Договору іпотеки та розділу 6 кредитного Договору, на адресу як Поручителя так і Позичальника 07.08.2014 року було направлено Вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, які залишилися останніми без виконання (а.с. 35, 36, 37).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості не тільки з Позичальника, а й з Поручителя є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України та умовах укладених між позивачем та відповідачами кредитного Договору та Договору поруки.

Стаття 11 ЦПК України визначає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє доведення в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах чинного законодавства України, у зв'язку з чим позов відлягає задоволенню в повному обсязі.

Крім того, оскільки суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову позивача, в силу ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню солідарно судовий збір в розмірі 556, 67 грн.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 16, 202, 509, 525, 526, 541, 543, 546, 548, 549, 550, 551, 553, 554, 610, 611, 612, 624, 625, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 79, 88, 208, 209, 213-215, 217- 218, 223, 224, 226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 та ОСОБА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», :

- заборгованість за Договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 04.10.2007 року в загальному розмірі 4 297, 99 дол. США (чотири тисячі двісті дев'яносто сім доларів США 99 центів), що станом на 11.09.2014 року за курсом НБУ еквівалентно 55 666 (п'ятдесят п'ять тисяч шістсот шістдесят шість грн.) 71 коп.;

- судовий збір в розмірі 556 грн. 67 коп.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Декаленко