Справа № 148/296/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання права забудовника на незавершене будівництво в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тульчинської міської ради Вінницької області про визнання права забудовника на незавершене будівництво в порядку спадкування, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 30 серпня 2006 року помер чоловік позивача ОСОБА_2, який проживав та був прописаний в м. Тульчин, Вінницької області, по вул. Воїнів Інтернаціоналістів, 43. Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, площею 600, 0 кв.м., наданої для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: місто Тульчин, Вінницької області, по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів, 47. На підставі довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради згідно даних адресної книги міста Тульчина станом на 25.04.2014 року будинок № 47 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів, раніше рахувався будинком № 43 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів.

Даний незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці 600, 0 кв.м., прижиттєво, був куплений чоловіком позивача - ОСОБА_2 у ОСОБА_3. Для укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_3 надала належно оформлені правовстановлюючі документи: - дозвіл №30 на право виконання будівельних робіт; - договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, на правах особистої власності загальною площею 600, 0 кв.м., виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Тульчинської міської ради №160 від 11.05.1988 року; - акт про відвід в натурі земельної ділянки загальною площею 600, 0 кв.м., - проект забудови житлового будинку з господарськими будівлями.

Договір купівлі-продажу №1-2925 від 28 липня 1992 року був укладений і посвідчений державним нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори ОСОБА_4. Згідно даного договору купівлі-продажу, ОСОБА_2 мав зареєструвати його за місцем знаходження будинку у Тульчинському міжрайонному бюро технічної інвентаризації, після закінчення будівництва, але це зроблено не було, так як житловий будинок з господарськими будівлями був не добудований. Відповідно довідки Тульчинського МБТІ стан готовності житлового будинку з господарськими будівлями складає 78%.

Після смерті ОСОБА_2, його син ОСОБА_5, як спадкоємець першої черги претензій до позивача не мав і до цього часу не має, з приводу частки будинку та земельної ділянки, після смерті батька, і відповідну заяву до нотаріальної контори не подавав.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями незакінчений будівництвом, що розташований на земельній ділянці, загальною площею 600, 0 кв.м., розташований за адресою: Вінницька область, м. Тульчин, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. № 47, (колишній № 43), позивач звернулась до Тульчинської державної нотаріальної контори, однак отримала Постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю зареєстрованого права власності на житловий будинок незавершений будівництвом.

Позивач є єдиним спадкоємцем на спадщину за законом, оскільки вона єдина прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори, на підставі якої була заведена спадкова справа.

Оскільки право спадкодавця ОСОБА_2 на забудову припинено узв'язку з його смертю, позивач вважає, що воно може бути успадковане нею.

Вказані обставини змусили позивача звернутись до суду з даним позовом.

Просить суд визнати за нею право забудовника в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого 30 серпня 2006 року, щодо незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 600, 0 кв. м., наданої для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями за адресою Вінницька область, місто Тульчин, вулиця Воїнів Інтернаціоналістів, будинок № 47, з правом отримання на своє імя правовстановлюючих документів.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягла.

Представник відповідача в судове засідання не з"явився, на адресу суду надійшла заява Тульчинської міської ради, згідно якої міська рада позов визнає, справу просить розглядати без її представника.

Вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що 30 серпня 2006 року в м. Тульчин Вінницької області помер ОСОБА_2, про що свідчить свідоцтво про його смерть (а.с. 7). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, площею 600, 0 кв.м., наданої для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого за адресою: місто Тульчин, Вінницької області, по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів, 47 (а.с. 20). На підставі довідки виконавчого комітету Тульчинської міської ради згідно даних адресної книги міста Тульчина станом на 25.04.2014 року будинок № 47 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів, раніше рахувався будинком № 43 по вулиці Воїнів Інтернаціоналістів (а.с. 21).

Даний незавершений будівництвом житловий будинок з господарськими будівлями, розташований на земельній ділянці 600, 0 кв.м., прижиттєво, був куплений чоловіком позивача - ОСОБА_2 у ОСОБА_3, про що свідчить копія договору купівлі-продажу (а.с. 12). Для укладання договору купівлі-продажу ОСОБА_3 надала належно оформлені правовстановлюючі документи: дозвіл №30 на право виконання будівельних робіт (а.с. 14); договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, на правах особистої власності загальною площею 600, 0 кв.м. (а.с. 15), виданого на підставі рішення Виконавчого комітету Тульчинської міської ради № 160 від 11.05.1988 року (а.с. 17); акт про відвід в натурі земельної ділянки загальною площею 600, 0 кв.м. (а.с. 18), проект забудови житлового будинку з господарськими будівлями (а.с. 19).

Відповідно до довідки Тульчинського МБТІ (а.с. 20) стан готовності житлового будинку з господарськими будівлями складає 78%.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки.

В даному випадку спадкоємцями першої чарги після смерті ОСОБА_2 є позивач, як дружина померлого та син - ОСОБА_5. ОСОБА_5 від своєї частини спадщини відмовився на користь матері - ОСОБА_1 (а.с. 11).

Свідоцтво про народження (а.с. 10) підтверджує, що ОСОБА_5 дійсно є сином спадкодавця ОСОБА_6.

Свідоцтво про одруження (а.с. 8) підтверджує, що ОСОБА_1, тобто позивач, дійсно є дружиною спадкодавця ОСОБА_2.

Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем на спадщину за законом, після смерті чоловіка.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями незакінчений будівництвом, що розташований на земельній ділянці, загальною площею 600, 0 кв.м., розташований за адресою: Вінницька область, м. Тульчин, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, буд. № 47, (колишній № 43), позивач звернулась до Тульчинської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено в оформленні, та видано Постанову державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю зареєстрованого права власності на житловий будинок незавершений будівництвом (а.с. 8).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок смерті.

Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, що якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Відповідач по справі позов визнав і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Керуючись ст.. ст. 1261, 1218 ЦК України, ст.. ст.. 174 ч. 4, 209, 212, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право забудовника в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, померлого 30 серпня 2006 року, щодо незавершеного будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого на земельній ділянці площею 600, 0 кв. м., наданої для будівництва житлового будинку з господарськими будівлями за адресою Вінницька область, місто Тульчин, вулиця Воїнів Інтернаціоналістів, будинок № 47, з правом отримання на своє імя правовстановлюючих документів.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_7