Справа № 345/3262/15-ц
Провадження № 22-ц/779/2543/2015
Головуючий у 1 інстанції Якимів Р. В.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

секретаря Драганчук У.М.

з участю представника відповідача ВДВС Калуського МРУЮ ОСОБА_2, третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ВДВС Калуського МРУЮ, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 про визнання недійсними проведених електронних торгів та протоколу №108215 проведення електронних торгів за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

В серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з наведеним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 10.12.2013 року відділом ДВС Калуського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 10925 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної шкоди, 1278 грн. за виготовлення інженерного висновку, 3000 грн. за проведення судово-будівельної експертизи, 177,20 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ. 01.09.2014 року був складений акт опису і арешту майна, згідно якого арештовано належний йому на праві власності транспортний засіб марки Мерседес-Бенс 809 пасажирський, червоного кольору, 1995 року випуску, обєм двигуна 3972 см.куб., дизель, д.н.з. НОМЕР_1. 14.08.2015 року йому стало відомо, що 10.08.2015 року були проведені електронні торги по реалізації вказаного транспортного засобу. Такі торги проведені з грубим порушенням ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 та п.п. 3.2, 3.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, оскільки проведені без його участі та належного його повідомлення про проведення таких торгів, а також за простроченою оцінкою, так як з моменту складення висновку про оцінку транспортного засобу №194 від 20.10.2014 року до моменту проведення торгів пройшло більше ніж шість місяців. За наведених обставин вказані електронні торги та протокол проведення таких торгів №108215 від 10.08.2015 року не можуть залишатись дійсними. Тому просив позов задовольнити.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ВДВС Калуського МРУЮ, ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними проведених електронних торгів та протоколу №108215 проведення електронних торгів відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне зясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що на момент проведення електронних торгів з реалізації його транспортного засобу, втратила чинність оцінка цього транспортного засобу, оскільки з моменту складення висновку про оцінку транспортного засобу №194 від 20.10.2014 року до моменту проведення торгів пройшло більше ніж шість місяців, що є порушенням ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження». Мотивуючи рішення суд неправильно зіслався на п.п. 1 та 2 розділу VІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5, та помилково дійшов висновку, що оцінка майна та його уцінка (повторна уцінка) відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» є одним і тим самим поняттям.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

У засіданні апеляційного суду представник ВДВС Калуського МРУЮ доводи апеляційної скарги не визнала, рішення суду першої інстанції вважала законним і обґрунтованим. Просила апеляційну скаргу відхилити.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав законним і обґрунтованим рішення суду першої інстанції.

Апелянт і представник відповідача ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явились, про час та день розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

З урахуванням положення ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10.12.2013 року відкрито виконавче провадження №41160493 про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10925 грн. матеріальної шкоди, 3000 грн. моральної шкоди, 1278 грн. за виготовлення інженерного висновку, 3000 грн. за проведення судово-будівельної експертизи, 177,20 грн. державного мита та 120 грн. витрат на ІТЗ.

01.09.2014 року складено акт опису і арешту майна, згідно якого арештовано належний ОСОБА_4 на праві приватної власності транспортний засіб марки Мерседес-Бенс 809 пасажирський, червоного кольору, 1995 року випуску, обєм двигуна 3972 см.куб., дизель, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідно до висновку експерта №194 про оцінку транспортного засобу, складеного 20.10.2014 року СПД-ФО ОСОБА_5, ринкова вартість автобуса Мерседес-Бенс 809, реєстраційний номер НОМЕР_1, на день оцінки становить 93185,48 грн. (в т.ч. ПДВ - 15530,91 грн.; величина вартості об'єкта оцінки без ПДВ - 77654,57 грн.) (а.с. 8-11).

Згідно заявки на реалізацію описаного й арештованого майна державним виконавцем від 26.11.2014 року №18445/07-35 вищевказаний транспортний засіб передано на реалізацію (а.с. 5).

Також судом встановлено, що на перших торгах майно не було реалізовано у звязку з відсутністю покупців, а тому була проведена його уцінка, що підтверджується актами уцінки описаного арештованого майна, яке не реалізувалося на аукціоні від 04.02.2015 року (а.с. 13) та від 21.05.2015 року (а.с. 12). Відповідно до акту від 21.05.2015 року вартість спірного транспортного засобу після повторної уцінки становить 38827,29 грн.

10.08.2015 року були проведені електронні торги по реалізації належного позивачу спірного транспортного засобу та складено протокол №108215 проведення електронних торгів (а.с. 4).

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що представники ДВС та ДП «Інформаційний центр» при проведенні електронних торгів діяли в межах закону, їх дії були правомірними, такими, що ґрунтуються на положеннях діючого законодавства, яке регулює спірні правовідносин, зокрема, Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 1 та 2 розділу VІІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду відповідає.

Примусова реалізація майна, як стадія виконавчого провадження, є сукупністю правовідносин, що в процесі примусового виконання виникають і реалізуються між органами й посадовими особами, які здійснюють примусову реалізацію судових рішень, та особами, які беруть участь у виконавчому провадженні чи залучаються до проведення виконавчих дій відповідно до Закону. Дані правовідносини регулюються ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5, Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5 та іншими нормативно-правовими актами. Правовідносини з проведення електронних торгів (прилюдних торгів, що здійснюються в електронній формі) регулюються Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 16 квітня 2014 року №656/5.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів (закріплених законом матеріально-правових заходів примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника) визначений у ст. 16 ЦК України, згідно з п. 2 ч. 2 якої одним із таких способів є визнання правочину недійсним.

Ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Частиною 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними ст. 58 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

Частинами 2, 3 та 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право сторін виконавчого провадження оскаржити результати оцінки майна та порядок їх оскарження до передачі майна на реалізацію.

У разі коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб'єкта оціночної діяльності в передбачений законом строк, цей звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною, визначеною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Пунктом 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5, передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги, за експертною оцінкою, та інші відомості, передбачені Інструкцією.

Відповідно до ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Судом першої інстанції встановлено, що висновок експерта №194 про оцінку транспортного засобу був складений 20.10.2014 року, а перші прилюдні електронні торги проведені 04.02.2015 року. У звязку з відсутністю покупців майно не було реалізовано, 21.05.2015 року державним виконавцем була проведена його уцінка.

Дії державного виконавця узгоджуються з ч. 5 ст. 65 Закону України «Про виконавче провадження». Адже, ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 7.1 Тимчасового положення, абзацом третім пункту 5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року №74/5 і зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15 грудня 1999 року за №865/4158, передбачено підстави й порядок призначення повторних прилюдних торгів, а також порядок уцінки нереалізованого майна. Так, у разі відсутності покупців або наявності тільки одного покупця та з інших визначених Тимчасовим положенням причин прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися. У такому разі призначаються повторні прилюдні торги, на яких стартова ціна лота може бути зменшена, але не більше ніж на 30 відсотків. Уцінка майна проводиться державним виконавцем у десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, після чого реалізація майна за вказаною ціною повинна бути проведена впродовж місяця з дня проведення уцінки, відповідно до якої не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна. 10.08.2015 року були проведені електронні торги по реалізації належного позивачу спірного транспортного засобу та складено протокол №108215 проведення електронних торгів (а.с. 4).

Наведеним спростовуються доводи апелянта про те, що, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що на момент проведення електронних торгів з реалізації його транспортного засобу, втратила чинність оцінка цього транспортного засобу, оскільки з моменту складення висновку про оцінку транспортного засобу №194 від 20.10.2014 року до моменту проведення торгів пройшло більше ніж шість місяців.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що оцінка майна та його уцінка (повторна уцінка) відповідно до ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» є одним і тим самим поняттям, відтак, що прилюдні торги відбулись у межах шестимісячного строку з часу складення звіту про оцінку майна.

Розглянувши справу в межах заявленого позову та в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що фактичні обставини справи судом першої інстанції зясовано, висновки суду є правильними, оскільки відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Отже, рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 01 жовтня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

ОСОБА_6