Справа № 386/31/15-ц
Провадження № 2/386/42/15
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

16 січня 2015 року смт. Голованівськ

Суддя Голованівського районного суду Кіровоградської області Гут Ю.О, розглянувши заяву прокурора Голованівського Голованівського району в інтересах держави до Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог : ОСОБА_2 , ТОВ «Горрудпром» та реєстраційна служба Голованівського районного управління юстиції про визнання недійсними наказів та повернення земельної ділянки ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ч. 2 ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно ст. 36-1 Закону України Про прокуратуру підставою для представництва в суді інтересів держави є наявність порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або державою.

При цьому представництво інтересів держави здійснюється шляхом звернення прокурора до суду з заявою (позовом) в інтересах органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно ч. 2 ст. 45 ЦПК України прокурор здійснює у суді представництво інтересів держави в порядку, встановленому цим кодексом та іншими законами, і може здійснювати представництво на будь-якій стадії цивільного процесу.

Відповідно до п. 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно з ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 14 Конституції України земля, її надра, водні та інші природні ресурси, які знаходяться, в межах України є обєктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Статтею 4 Кодексу України «Про надра» передбачено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування. Угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними. Український народ здійснює право власності на надра через ОСОБА_3 України, ОСОБА_3 Автономної Республіки Крим і місцеві ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Конституції України, ч. 1 ст. 1 Земельного кодексу України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави.

Статтею 84 Земельного кодексу України встановлено, що право державної власності на землю набувається і реалізовується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 2, 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, зокрема, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України. Обєктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Отже, порушення вимог закону при відведенні у власність земельної ділянки порушує інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання земельних ресурсів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Таким органом, відповідно до Указу Президента України від 13.04.2011 за № 459/2011, є Державна інспекція сільського господарства України.

Враховуючи викладене, органом уповноваженим здійснювати функції держави у спірних правовідносинах є Державна інспекція сільського господарства в Кіровоградській області.

Разом з тим, ст.ст. 6, 9, 10 вищевказаного Закону, якими передбачено повноваження згаданого органу, не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду з позовами про визнання недійсними (незаконними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, а також визнання недійсними правочинів щодо передачі у власність земельних ділянок державної та комунальної власності.

Зважаючи на викладене, враховуючи вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 ЦПК України та відсутність в органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах повноважень щодо звернення до суду прокурор, у даному випадку, набуває статусу позивача.

Перевіркою встановлено, що внаслідок прийняття низки незаконних наказів Головним управлінням Держземагентства в Кіровоградській області фактично вибули з власності держави земельні ділянки, під якими розташоване Пушківське родовище хромових руд, що є власністю народу України.

Звертаючись з даним позовом до суду прокурор захищає право власності держави на надра та землю як національне багатство.

Так, наказом Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області за № КР/:02:000/00001499 від 27.02.2014 жительці м. Донецьк Донецької області ОСОБА_4 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Пушківської сільської ради (за межами населеного пункту) Голованівського району у південному напрямку від с. Пушкове, з орієнтовним розміром земельної ділянки 2,0 га ріллі, земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, для ведення особистого селянського господарства.

Наказом Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області за № 11-540/14-14-СГ від 20.06.2014 затверджено проект землеустрою щодо відведення зазначеної земельної ділянки ОСОБА_4 та надано у власність останньої земельну ділянку площею 2,0 га ріллі (кадастровий номер :02:000:0056) для ведення особистого селянського господарства.

Однак, вищезазначені накази Головного управління Державного земельного агентства в Кіровоградській області підлягають визнанню недійсними з наступних підстав.

У силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України, землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Частиною 3 статті 22 цього Кодексу визначено, що землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, серед іншого, для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ч.1 33 ЗК України, громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Частиною 6 ст. 118 ЗКУ (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин) визначено, що громадяни, зацікавленів одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення в т.ч. особистого селянського господарства у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Однак, ОСОБА_4 є жителькою м. Донецька Донецької області, на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області не проживає, а тому не була зацікавлена в одержанні земельної ділянки саме для ведення особистого селянського господарства, оскільки не мала на меті задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, та, крім того, фактично позбавлена можливості здійснювати таку діяльність, що суперечить основній меті ведення особистого селянського господарства.

Волевиявлення учасника правочину ОСОБА_4 - на ведення особистого селянського господарства та отримання з цієї метою у власність земельної ділянки з відповідним цільовим призначенням, не відповідало її внутрішній волі, а правочин не був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

В силу вимог п.п. 3, 5 ч. 1 ст. 203, ст. 215 ЦК України, це є окремою підставою недійсності правочинів - вищевказаних наказів Головного управління Держземагентства в області.

Крім того, всупереч вимог ст. 4 Закону України «Про особисте селянське господарство», особисте селянське господарство ОСОБА_4 на обліку не перебуває, що підтверджується довідкою Пушківської сільської ради Голованівського району за № 373 від 24.12.2014.

Водночас, про існування Пушківського родовища хромових руд під означеною земельною ділянкою було достеменно відомо ТОВ «Горрудпром» (, АДРЕСА_1), якому 01.07.2010 видано спеціальний дозвіл на користування надрами за № 3835 для геологічного вивчення, у тому числі дослідно-промислової розробки Пушківського родовища (Північна ділянка) площею 21,6 га, що розташоване на південно-східній околиці с. Пушкове Голованівського району.

Одним із засновників даного товариства є Товариство з обмеженою відповідальністю «Донлексгруп» (), яке зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, офіс 805.

Перевіркою також установлено, що Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області 27.02.2014 загалом видано 11 наказів про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок загальною площею 22,0 га на території Пушківської сільської ради (за межами населеного пункту) Голованівського району жителям ІНФОРМАЦІЯ_2 саме щодо земельних ділянок, які розташовані над вищезазначеним родовищем.

У подальшому землевпорядна документація затверджена та у приватну власність 11 громадян передано земельні ділянки загальною площею 22 га, що розташовані безпосередньо над Пушківським родовищем хромових руд.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 ЗК України, до земель промисловості належать землі, надані для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд промислових, гірничодобувних, транспортних та інших підприємств, їх під'їзних шляхів, інженерних мереж, адміністративно-побутових будівель, інших споруд.

Частиною 4 статті 66 ЗК України визначено, що надання земельних ділянок для потреб, пов'язаних з користуванням надрами, проводиться після оформлення в установленому порядку прав користування надрами і відновлення земель згідно із затвердженим проектом рекультивації на раніше відпрацьованих площах у встановлені строки.

Отже, шляхом реалізації вказаної схеми ТОВ «Горрудпром» фактично вчинено угоду, яка в прихованій формі порушує право власності Українського народу на надра.

Так, дійсною метою отримання підставними громадянами земельних ділянок, у тому числі ОСОБА_4, було подальше їх відчуження вищевказаному товариству, що суперечить вимогам ст. 1 Закону України «Про особисте селянське господарство», ст. 22 ЗК України.

Крім того, внаслідок реалізації схеми щодо відведення громадянам цих земельних ділянок з метою подальшого набуття на них права власності ТОВ «Горрудпром», останнє намагалося уникнути процедури відведення вказаних земельних ділянок для потреб промисловості, визначеної ч. 4 ст. 66 ЗК України, укладення відповідного договору оренди землі, як наслідок - уникнення обовязку зі сплати орендної плати до бюджету за використання вищезазначених земельних ділянок та мінімізації таким чином витрат товариства.

Таким чином, оформлення права власності громадян на вищевказані земельні ділянки нібито для ведення особистого селянського господарства є угодою, яка в прихованій формі порушує право власності Українського народу на надра (Пушківське родовище хромових руд).

Вказане суперечить положенням ст. 4 Кодексу України про надра, де вказано, що угоди або дії, які в прямій або прихованій формі порушують право власності Українського народу на надра, є недійсними, а тому в силу вимог ч. 1 ст. 203 ЦК України, є окремою підставою для визнання правочинів недійсними.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування в порядку, визначеному законом.

Однак, на момент прийняття Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області оспорюваного наказу №КР/:02:000/00001499 від 27.02.2014 земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 2,0 га на території Пушківської сільської ради (за межами населеного пункту) Голованівського району входила до складу земельної ділянки площею 27,20 га, яка перебувала у постійному користуванні ОСОБА_2

Державна реєстрація припинення права постійного користування ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 27,2 га всупереч ч. 4 ст. 142 ЗК України проведена за відсутності відповідного рішення (наказу) Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області, а лише на підставі листа відділу Держземагенства в Голованівському районі від 21.03.2014, тобто органу державної влади який не є уповноваженою особою щодо розпорядження землями державної власності.

Крім того, державна реєстрація припинення цього права користування проведена після видачі наказу Головного управління Держземагенства в Кіровоградській області за № КР/:02:000/00001499 від 27.02.2014, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Одним із способів захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки, відповідно до п. «г» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, є визнання недійними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, Головним управлінням Держземагенства в Кіровоградській області не було дотримано порядку припинення права користування земельною ділянкою ОСОБА_2, а отже, всі подальші накази управління щодо надання дозволу ОСОБА_4 на розробку проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки на території Пушківської сільської ради (за межами населеного пункту) Голованівського району, затвердження вказаного проекту та передачі даної земельної ділянки у власність останньої повинні бути визнані недійсними.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України, ціна позову у позовах про витребування майна визначається вартістю майна.

Згідно з довідкою відділу Державного земельного агентства у Голованівському районі, вартість вищезазначеної земельної ділянки складає 42086,81 грн., що становить ціну позову.

Відповідно до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Згідно з положеннями ст.ст. 1212, 1213 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Набувач зобовязаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

ОСОБА_4 безпідставно набула у власність земельну ділянку, у звязку з чим, відповідно до зазначеної норми закону, зобовязана повернути її державі в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Враховуючи, що спірна земельна ділянка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району позов предявляється до Голованівського районного суду Кіровоградської області.

Просить суд визнати недійсним наказ Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» № КР/:02:000/00001499 від 27.02.2014 року та визнати недійсним наказ Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» №11-540/14-14-СГ від 20.06.2014 року та зобовязати ОСОБА_4 повернути державі в особі Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області земельну ділянку сільськогосподарського призначення кадастровий номер :02:000:0056 площею 2,00 га ріллі вартістю 42086,81 грн., яка розташована на території Пушківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області шляхом складання акту приймання-передачі.

Вважаю, що позивач має право на відкриття провадження у справі

Позовна заява подана з додержанням вимог ст. 119, 120 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 11, 122 ЦПК України, суддя-

У Х В А Л И В :

Відкрити провадження у справі № 386/31/15-ц за заявою прокурора Голованівського Голованівського району в інтересах держави до Головного управління Державного земельного агентства у Кіровоградській області та ОСОБА_1 , треті особи без самостійних вимог : ОСОБА_2 , ТОВ «Горрудпром» та реєстраційна служба Голованівського районного управління юстиції про визнання недійсними наказів та повернення земельної ділянки.

Призначити судове засідання по справі

на 02.02.2015 року на 10 год. 00 хв.

Надіслати позивачу копію ухвали про відкриття провадження по справі, відповідачам та третім особам копію позовної заяви та копії доданих до неї документів та запропонувати їм подати в строк до 02.02.2015 року письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються.

Явка сторін в Голованівський районний суд на судовий розгляд справи 02.02.2015 року обов»язкова

Ухвала може бути оскаржена лише в частині недотримання правил підсудності до апеляційного суду Кіровоградської області через Голованівський районний суд протягом 5 (п"яти) днів з дня проголошення ухвали .

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п»яти днів з дня отримання копія ухвали

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає .

ССуддя :

ОСОБА_5