У х в а л а

іменем україни

11 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Гончара В.П., Касьяна О.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року товариство з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» (далі - ТОВ «Кей-Колект») звернулось до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 12 липня 2007 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 46 000 швейцарських франків зі сплатою 8,99 % річних та з кінцевим терміном повернення кредиту до 11 липня 2018 року.

На забезпечення належного виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору, 12 липня 2007 року між АКБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого, відповідачка в'язала на себе зобов'язання відповідати перед банком за належне виконання боржником умов кредитного договору.

11 червня 2012 року між АКБ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» укладено договір факторингу, відповідно до умов якого банк відступив позивачу право вимоги за вищезазначеним кредитним договором.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 умов кредитного договору, станом на 10 вересня 2012 року утворилась заборгованість у розмірі 33 690 швейцарських франків, що еквівалентно 282 120 грн 74 коп.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 33 690 швейцарських франків, що еквівалентно 282 120 грн 74 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 10 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року, позов ТОВ «Кей-Колект» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 690, 35 швейцарських франків, що еквівалентно 265 362 грн 14 коп.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Кей-Колект» відмовити, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди дійшли обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект» підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (стаття 58 ЦПК України)

Саттею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Задовольняючи частково позовні вимоги ТОВ «Кей-Колект», суди обґрунтовано виходили із того, що порушені права позивача підлягають захисту, шляхом стягнення із відповідачів заборгованості за кредитним договором. Доводи ОСОБА_4 про повне погашення кредитної заборгованості не знайшли свого підтвердження та спростовуються наявними у справі доказами.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 10 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.П. Гончар

О.П. Касьян

Д.О. Остапчук