У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на час навчання,

в с т а н о в и в:

Рішенням Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви 25 вересня 2014 року і до закінчення дитиною навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, стягнувши з нього аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 350 грн. щомісячно до часу припинення навчання його доньки.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішили спір в межах заявлених вимог та конкретних обставин справи на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням норм процесуального права.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Виноградівського районного суду Закарпатської області від 26 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 16 березня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа - ОСОБА_4, про стягнення аліментів на час навчання, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур