РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/19454/14-ц

пр. № 2/759/1175/15

16 лютого 2015 року Святошинський районний суд м.Києва в складі: головуючого-суддіКовальО.А. присекретаріЛазаренкоГ.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) у зв'язку з несплатою аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені), у зв'язку з несплатою аліментів у розмірі 7 782 грн. 11 коп. за період з 15.12.2010 року по 03.10.2011 рік, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що у ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходиться на виконанні виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на її користь на утримання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частки від усіх видів заробітку до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, виданий Мелітопольським міськрайонним судом. Згідно довідки-розрахунку ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві від 31.07.2014 року, заборгованість відповідача по аліментах за період з грудня 2010 року по жовтень 2011 року становить 25 428 грн. 19 коп. Тому загальний розмір пені відповідача за несвоєчасну сплату аліментів на утримання його сина складає 7 782 грн. 11 коп., який і просе стягнути в судовому порядку.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав зазначених у позові. Додатково суду пояснив, що на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві знаходиться відповідний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання їх спільного неповнолітнього сина ОСОБА_3 аліментів у розмірі ? частки від усіх видів заробітку до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку, про який відповідачу достеменно відомо, оскільки такі аліменти стягнувалися із пенсії відповідача. Проте, як було встановлено та зазначено державним виконавцем у довідці розрахунок-заборгованості по аліментах від 31.07.2014 року, ОСОБА_2 в період з 15.12.2010 року по 03.10.2011 рік працював в Державній компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» та відповідно отримував доходи, з яких не сплачував аліменти, у зв»язку із чим і виникла зазначена заборгованість за вказаний період. Зазначив і те, що про вказану довідку -розрахунок відповідачу відомо давно, оскільки така видана ще у липні 2014 року та фігурує в іншій цивільній справі, яка розглядається також Святошинським районним судом м.Києва, зокрема про позбавлення його батьківських прав, проте сума заборгованості ним не оспорювалася у визначений законом спосіб і термін, тому відповідно є чинною, сумніву не підлягає. На запитання суду представник позивача відповів, що про будь-які спори щодо вказаної довідки -розрахунку та самої суми заборгованості йому та його довірительці не відомо, оскільки таких не існує, інформація про вказане місце та період роботи, розмір заробітку відповідача надійшла державному виконавцю семе із підприємства на якому відповідач працював. Крім того, вказав представник і на те, що сам відповідач не скористався своїм правом на заперечення позову та надання відповідних доказів такому запереченню.

Відповідач у судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. В одному із судових зсідань був присутній представник відповідача, який в подальшому до суду не з»являвся, про причини неявки не повідомляв, будь-яких клоптань не подавав, з огляду на що, суд вважає за можлим розгляд справи без участі таких, згідно наданих суду доказів, враховуючи при цьому строки розгляду справи, визначенні ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано згідно рішення Мелітопольського міськрайонного суду від 18.04.2005 року, що підтверджується таким рішенням суду, копія якого знаходиться в матеріалах цієї справи та свідоцтвом про розірвання шлюбу, згідно якого ОСОБА_5 змінила шлюбне прізвище на дівоче ОСОБА_1.

Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на утримання якого рішенням Мелітопольського міськрайонного суду з відповідача на користь позивача були стягнуті аліменти у розмірі ? частки від усіх видів заробітку до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку.

Відповідний виконавчий лист перебуває на виконанні ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва, згідно довідки розрахунку заборгованості від 31.07.2014 року якого вбачається, що до відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києві надійшло повідомлення від Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт», згідно якого ОСОБА_2 працював на цьому підприємстві в період з 15.12.2010 року по 03.10.2011 рік.

В зазначеній довідці зазначено і середній розмір заробітної плати відповідача, наведено розрахунок аліментів у розмірі ? частки, які той мав сплачувати на утримання неповнолітнього сина, та розмір заборгованості, який загалом складає 25 428 грн. 19 коп.

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з»ясуванню обставин справи: роз»ясніє особам, які беруть участь у справі, їх права та обов»язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяг із них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Так, за відсутності доказів оспорювання розміру заборгованості по аліментах, зазначених в довідці розрахунок ВДВС Святошинського РУЮ м.Києва від 31.07.2014 року чи то доказів існування іншого розміру заборгованості, чи то його відсутність взагалі, така є належним та допустимим доказом при вирішенні даного спору.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 20 СК України до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується.

Згідно правового висновку Верховного Суду України зробленого у справі за № 6-81цс13 від 11.09.2013 року, який в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковим для всіх суб"єктів владних повноважень та для всіх судів України, оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Оскільки, судом встановлено, що у відповідача існує заборгованість по сплаті аліментів за період з грудня 2010 року по жовтень 2011 року у загальному розмірі 25 428 грн. 19 коп., яка виникла з вини відповідача, який достеменно знав про свій обов'язок сплачувати аліменти у розмірі ? частки з усіх видів заробітку, але сплачував їх в меншому розмірі ніж було встановлено судовим рішенням, в результаті чого неустойка (пеня), у зв'язку з несплатою аліментів за період з 15.12.2010 року по 03.10.2011 року складає 7 463 грн. 77 коп., яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тим самим частково задовольнивши позовні вимоги.

Так, наведений розрахунок позивачем не в повній мірі є правильним, оскільки позовні вимоги стосуються періоду прострочення сплати аліментів з 15.12.2010 року по 03.10.2011 року, тоді як, в розрахунку позивача такі наведені за весь місяць прострочення, зокрема за грудень 2010 року в таблиці розрахунку наведеного позивачем зазначено кількість днів прострочення 31, коли таке прострочення має місце з 15 числа вказаного місяця, так само за жовтень 2011 року кількість прострочених днів зазначено та пораховано 31, коли треба лише з 01.10.2011 року по 03.10.2011 рік.

Так, з урахуванням правової позиції Верховного Суду України, зазначеної вище, правильним розміром неустойки, у зв»язку із несплатою аліментів на утримання ОСОБА_3 за період з 15.12.2010 року по 03.10.2011 року складає 7 463 грн. 77 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 20, 196 СК України, ст.ст. 10, 57-61, 88, 174, 209, 212-215, 224, 360-7 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 463 (сім тисяч чотириста шістдесят три) грн. 77 (сімдесят сім) коп. неустойки (пеню) у зв'язку з несплатою аліментів на утримання дитини за період з 15.12.2010 року по 03.10.2011 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя