Справа № 591/2742/15-ц
Провадження № 6/591/239/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі :

головуючого судді Кривцової Г.В.

з участю секретаря Кальченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець звернувся до суду з поданням, яке мотивує тим, що в його провадженні знаходиться виконавче провадження, яке відкрите 12 листопада 2014 року, з примусового виконання постанови № 927 виданої 11 серпня 2014 року адміністративною комісією при виконкомі Сумської міської ради про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 510, 00 грн.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до повного виконання постанови адміністративної комісії.

В судове засідання представник ВДВС СМУЮ не зявився, подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує в повному обсязі.

Справу розглянуто у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши подання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання державного виконавця не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженого з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що постановою адміністративної комісії при виконкомі Сумської міської ради № 927 від 11 серпня 2014 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 510,00 грн. ( а.с.3)

Постановою державного виконавця ВДВС Сумського МУЮ від 12 листопада 2014 року відкрито виконавче провадження про примусове виконання постанови адміністративної комісії про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави штрафу в розмірі 510 грн., копію якої рекомендованим листом направлено боржнику (а.с.4,6).

Відповідно до п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язання за рішенням.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Під ухиленням від виконання зобовязань, покладених судовим рішенням, розуміються такі діяння (дії чи бездіяльність) боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов'язків, у зв'язку з чим і здійснюється примусове виконання.

З документів, доданих до подання, вбачається, що державним виконавцем під час проведення виконавчих дій було зясовано, що боржник ОСОБА_2 не має у власності нерухомого майна, транспортних засобів, відсутня також інформація про джерела та розмір доходів боржника, відсутні відомості про рахунки боржника (а.с. 7-12).

В матеріалах подання є акт державного виконавця, датований 18 березня 2015 року, про те, що здійснювався вихід за місцем мешкання боржника ОСОБА_2: м. Суми, вул. Робітнича, 47, з метою перевірки майнового стану боржника, під час якої було встановлено, що на дзвінок та стук у двері ніхто не відчинив, залишено виклик державного виконавця (а.с. 13,14).

Судом встановлено, що в матеріалах подання відсутнє письмове попередження боржника про обовязок сплатити штраф.

Крім того, судом встановлено, що в постанові адміністративної комісії адреса проживання боржника зазначена АДРЕСА_1, тоді як в постанові про відкриття виконавчого провадження, супровідному листі та акті державного виконавця номер квартири взагалі не зазначається, а лише номер будинку № 47 (а.с. 3, 4, 13-14).

Також державним виконавцем не надано суду належних доказів на підтвердження самого факту ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання своїх боргових зобовязань, а державний виконавець обмежився лише констатацією факту наявності заборгованості.

Крім того, з подання вбачаться, що державним виконавцем не зясовувались причини невиконання боржником своїх зобовязань, тобто чи невиконання було зумовлене об'єктивними причинами, чи боржник свідомо ухиляється від виконання (має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин).

Також державним виконавцем не надано значимих доказів того, що боржник ОСОБА_2 виїжджає за межі України чи має такий намір.

При цьому без проведення цих дій, без зясування інформації по місцезнаходженню боржника, державний виконавець звернувся до суду із поданням про обмеження боржника у виїзді за межі України.

Всупереч вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р., державним виконавцем не надано суду доказів повідомлення боржника про направлення до суду подання про встановлення щодо нього тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

За вказаних обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню в звязку з неповнотою вчинених виконавчих дій, відсутністю доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника від сплати штрафу, відсутністю відомостей про повідомлення боржника про проведення виконавчих дій.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України, ст.ст. 3, 5 Закону України Про виконавче провадження, керуючись ст. ст. 209-210, ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Г.В. Кривцова