АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1150/15 Справа № 185/6870/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Бабій С. О. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

Судді-головуючого: Григорченка Е.І.

Суддів колегії: Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі Левцунові І.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2014 року у справі за позовом Комунального підприємства «Павлограджитлосервіс» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків та прибудинкової території,

встановив:

ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2014 року, де ставить питання про його скасування та ухвалення нового про відмову у позові, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2014 року позовні вимоги КП «Павлограджитлосервіс» задоволені частково, стягнено солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства "Павлограджитлосервіс" Павлоградської міської ради заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території в сумі 3354,89 грн. В задоволенні іншої частини вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачі зареєстровані та проживають в АДРЕСА_1, яка є приватизованою.

За рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області №590 від 23.06.2010 р., позивача визначено виконавцем послуг з утримання будинків та прибудинкової території, зокрема, з обслуговування багатоквартирного будинку, в якому проживають відповідачі. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради віл 26.08.2008 № 1069 встановлено, що розмір тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій встановлюється по кожному будинку окремо, залежно від кількісних показників фактичного надання послуг. Зазначеним рішенням також було затверджено тарифи на послуги по кожному будинку. Рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради від 14.12.2011 № 1094 затверджено типовий перелік послуг, що входить до тарифу, порядок та періодичність їх надання. Зазначені рішення є чинними, у встановленому порядку не скасовані, а згідно ст.144 Конституції України рішення органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до інформації з особистого рахунку 5-004024, наданого позивачем, станом на травень 2014 утворилася заборгованість у сумі 3354,89 грн. (а.с.7). Вказану інформацію суд оцінює як узагальнений розрахунок зобов'язань відповідачів за період із серпня 2010 р. по червень 2014 р., виходячи із вартості послуг позивача, які надавалися у відповідні місячні періоди.

На підтвердження своїх вимог позивач надав докази надання мешканцям будинку за місцем проживання відповідачів послуг з утримання будинку та прибудинкової території та витрат на здійснення цих послуг.

Згідно актів приймання виконаних ремонтних робіт мешканцям будинку АДРЕСА_1 надані та пред'являються до оплати фактичні витрати на поточний ремонт конструктивних елементів, внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, прибирання прибудинкової території, технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, дератизація, освітлення місць загального користування, обслуговування димовентиляційних каналів.

Відповідно до даних інформації про стан особового рахунку НОМЕР_1, в період з серпня 2010 року по травень 2014 року, відповідачами оплата послуг з утримання будинку та прибудинкової території за оспорюваний період взагалі не здійснювалася, внаслідок чого станом на червень 2014 року утворилася заборгованість в сумі 3354,89 грн. (а.с.7).

Між сторонами не укладався договір про надання послуг, в зв'язку з чим суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини безпосередньо з актів цивільного законодавства, що регулюють відносини з приводу надання та отримання житлово-комунальних послуг.

Враховуючи встановлені обставини вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості по оплаті за надані послуги з утримання будинку і споруд та прибудинкової території у повному обсязі. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів у дольовому порядку, а не у солідарному.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарг та скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 11, 322 ЦК України, ст. 68, 162 ЖК України, ст. ст. 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» , Правил користування приміщеннями жилих будинків та прибудинковими територіями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року, ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлові фонду», ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, стягнувши заборгованість за надані послуги на користь позивача.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що позивач незаконно нараховує на його повнолітніх дітей суми за надані послуги, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки дії Управління праці та соціального захисту населення щодо надання пільг повнолітнім синам ОСОБА_7, в установленому законом порядку, незаконними не визнані.

Згідно роз'яснень Управління праці та соціального захисту населення на ім'я начальника КЖЕП №6, пільга на повнолітніх синів ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та ОСОБА_9, згідно чинного законодавства не розповсюджується./т. 2 а.с. 128/.

Доводи апелянта, що між ним та позивачем не укладений договір про надання послуг з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території, не можуть бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за надані послуги з обслуговування та утримання будинку та прибудинкової території з наступних підстав.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Приведені в апеляційній скарзі доводи, що позивачем не надавалися послуги в повному обсязі та відповідної якості, не можуть бути підставою ля скасування рішення суду, оскільки у відповідності до ст. 10 ЦПК України відповідач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 57-59 цього ж Кодексу, зазначені ним обставини.

Проте будь-які докази, які б підтверджували в установленому законному порядку, що комунальні послуги, зазначені в переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій/а.с. 9/, відповідачі не отримують в повному обсязі та відповідної якості, суду не надані.

Посилання апелянта на те, що відповідачем не доведені тарифи, які застосовуються при нарахуванні плати за надані послуги, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки в матеріалах справи знаходяться відповідні рішення щодо встановлення тарифів, що не позбавляло апелянта можливості ознайомитися з встановленими тарифами, і в разі непогодження, оспорити їх /а.с. 11, 12/.

Не можуть бути прийняті до уваги посилання апелянта на те, що суд не застосував позовну давність, оскільки, відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. З такою заявою, до винесення рішення судом першої інстанції, апелянт не звертався.

Інші доводи, приведені в апеляційних скаргах, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вони зводяться до особистого тлумачення апелянтом норм права та до іншої оцінки фактичних обставин справи, яка відрізняється від зробленої судом першої інстанції оцінки і висновків суду не спростовують.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

Головуючий: Е.І. Григорченко

Судді: Н.О. Кочкова

Л.О. Каратаєва