провадження № 2/756/1339/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Маринченко М.М.,

при секретарі Приголовкіну В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири,

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що в 09 червня 2013 року з квартири відповідача АДРЕСА_2 сталося залиття його квартири №12, розташованої нижче. Залиття відбулося внаслідок недбалого ставлення відповідача до обслуговування сантехнічного обладнання. Зокрема, 09 червня 2013 року постачальник гарячої води «Київенерго» запускав гаряче водопостачання після ремонту центральної мережі. ЖЕК 504 завчасно повідомив мешканців будинку про подачу в мережу гарячої води в письмовому оголошенні. Проте відповідач у своїй квартирі № 24 не закрив кран. У зв'язку з відсутністю відповідача вдома та неможливістю закрити кран, залиття квартири позивача продовжувалося більше чотирьох годин. 10 червня 2013 року відповідач, оглянувши наслідки залиття квартири позивача, пообіцяв що зробить ремонт квартири позивача своїми силами, а потім запропонував позивачу самому зробити ремонт, а він відшкодує понесені витрати. В подальшому відповідач зазначив, що оплатить ремонтні роботи відповідно до складеного кошторису. Проте після того, як позивач у вересні 2013 року склав відповідний кошторис, відповідач почав уникати з ним зустрічей, матеріальну шкоду, заподіяну залиттям квартири, не відшкодував.

Позивач зазначає, що внаслідок залиття квартири йому завдано матеріальні збитки на суму 12100 грн. 60 коп., яка складається з розрахованої по кошторису вартості ремонту квартири в розмірі 11495 грн., вартості послуги складання кошторису в розмірі 344 грн. 85 коп., комісії за послуги банку 10 грн. 35 коп., оплати поштових послуг в розмірі 06 грн. 80 коп., сплаченого судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., які він просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. Зазначив, що після залиття його квартиру працівники ЖЕКу обстежили на наступний день. Тоді ж позивач зміг потрапити до квартири відповідача, де бачив мокру підлогу. На даний час позивач відремонтував квартиру за свої кошти. Позивач надав суду квитанції та чеки, які частково підтверджують понесені ним витрати на проведення ремонту квартири, зокрема на купівлю будівельних матеріалів. Додатково позивач пояснив, що ним сплачувались кошти за проведення ремонтних робіт, проте ніяких договорів він з робітниками не укладав.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що залиття квартири позивача з його вини та саме з його квартири, наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями відповідача та залиттям не доведено належними доказами. Після залиття квартиру відповідача працівники ЖЕКу не обстежували, акт про залиття складено з порушеннями чинного законодавства, заподіяні матеріальні збитки позивач обґрунтовує неналежними та недопустимими доказами. Також вказав, що у червні 2013 року його мати, яка разом з ним є співвласником квартири, перебувала на дачі. В той день, коли за словами позивача відбулось залиття, відповідач повернувся додому близько 00 год. і ніяких наслідків залиття не побачив. Про те, що сталося залиття, він дізнався від позивача наступного дня - 10 червня 2013 року, тоді він пішов до його квартири та побачив жовті сліди під стелею, більше нічого не помітив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що працює слюсарем-сантехніком ЖЕК 504. Вказав, що обставини залиття квартири позивача, яке сталося 09 червня 2013 року, та як він обстежував квартири не пам'ятає. Проте вказав, що якщо в акті про залиття вказано, що залиття квартири № 12 сталося з вище розташованої квартири № 24 внаслідок недбалого відношення мешканців квартири до сантехнічного обладнання (не закрили кран), то значить ним було обстежено квартири та встановлено вказані у акті обставини та причини залиття. Додатково зазначив, що причини залиття квартири позивача встановлював також виходячи з пояснень мешканця квартири №24.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру від 29 грудня 2012 року, виданого Управлінням житлового-комунального господарства Оболонської РДА в м. Києві, квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1

09 червня 2013 року внаслідок недбалого відношення мешканців квартири АДРЕСА_2 до сантехнічного обладнання (не закрили кран системи гарячого водопостачання) сталося залиття квартири №12 з вище розташованої квартири № 24, що підтверджується поясненнями позивача, свідка та затвердженим 02 серпня 2013 року начальником ЖЕК №504 КП «Житлосервіс «Приозерне» актом про залиття.

В акті про залиття зазначено, що внаслідок залиття в квартирі № 12 було пошкоджено кімнату, коридор, кухню та електродзвінок квартири №12 та рекомендовано виконати ремонтно-оздоблювальні роботи в наступних об'ємах: в кімнаті - стеля 15,0 кв.м клейове фарбування, заміна багета 22 м.п., заміна шпалер покращеної якості стіни 36,0 кв.м, заміна дверного полотна 2 шт., заміна паркетної дошки 15,0 кв.м, заміна плінтуса 15,9 кв.м, в коридорі - стеля 3,5 кв.м клейове фарбування, заміна шпалер покращеної якості стіни 10,4 кв.м, заміна навісної шафи (антресолі) 3,65 кв.м, в кухні - стеля 6,1 кв.м масляне фарбування, заміна електродзвінка 1 шт.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоду майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що полягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно свідоцтва про право власності на квартиру від 04 лютого 2003 року, виданого Комунальним підприємством «Управління житлового господарства» Оболонського району м. Києва, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам її сім'ї - ОСОБА_2 (відповідачу) в рівних долях.

Відповідно до ст.ст. 319, 322 ЦК України власність зобов'язує, власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить.

Статтею 151 Житлового кодексу України визначено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію.

Як вбачається з пояснень відповідача, у червні 2013 року його мати ОСОБА_4 (співвласник квартири) перебувала на дачі і він проживав у квартирі один.

Згідно локального кошторису №2-1-1 від 20 вересня 2013 року, складеного КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва на ремонт квартири №12 після залиття, вартість ремонту квартири становить 11495 грн.

Відповідно до акту № 207 від 04 грудня 2014 року ЖЕК №504 КП «Житлосервіс «Приозерне» у квартирі № 12 виконані ремонтні роботи після залиття відповідно до акту про залиття № 141 від 02 серпня 2013 року.

В матеріалах справи наявні подані позивачем квитанції та чеки, які частково підтверджують понесені позивачем витрати на проведення ремонту квартири.

Відповідно до квитанції №63 від 22 жовтня 2013 року позивачем за складання кошторису на ремонт квартири сплачено КП «Житлосервіс «Приозерне» Оболонського району м. Києва 344 грн. 85 коп.

Будь-яких доказів, які б свідчили про відсутність вини відповідача у завданні шкоди позивачу або доказів, які б свідчили про іншу вартість робіт, необхідних для відновлення квартири позивача після залиття, відповідачем суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріального збитку у розмірі 11495 грн., заподіяного внаслідок залиття квартири, визначеного у локальному кошторисі, та вартості послуги складання кошторису у розмірі 344 грн. 85 коп. (всього 11839 грн. 85 коп.).

Витрати, понесені позивачем на оплату комісії за послуги банку у розмірі 10 грн. 35 коп. та оплату поштових послуг у розмірі 6 грн. 80 коп. (відправлення листа відповідачу), не підлягають стягненню з відповідача, оскільки вони не відносяться до витрат, необхідних для відновлення квартири після залиття, та не пов'язанні з діями відповідача.

Відповідно до ст.88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 22, 1166, 1192 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 11839 (одинадцять тисяч вісімсот тридцять дев'ять) грн. 85 коп. та судові витрати у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М.М. Маринченко