Справа № 2/359/2629/15
РІШЕННЯ

Іменем України

04 грудня 2015 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Журавського В.В.

при секретарі - Алфімовій І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бориспіль цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Наприкінці вересня 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаним позовом, який обґрунтовують тим, що 20 грудня 2014 року померла ОСОБА_4 Після її смерті відкрилась спадщина. За час свого життя вона не склала заповіт, тому після її смерті спадкування здійснювалось за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є її діти: дочка ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 Син спадкодавця ОСОБА_5 помер 22 вересня 2001 року. У ОСОБА_5 залишилось двоє дітей: син ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4 як спадкоємці першої черги за законом за правом представлення. Відповідач повідомила ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що вона є власником майна, яке за життя належало її батькам на підставі договору дарування. У звязку з цим, позивачі не звернулись у визначений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 і лише після отримання листів від державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори їм стало відомо, що вони мають право на спадщину. Тому позивачі просять суд визначити їм додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4, яка померла 20 грудня 2014 року.

У судовому засіданні представник позивачів ОСОБА_6 підтримала позов та просила суд його задовольнити.

Відповідач та її представник ОСОБА_7 заперечували проти позову та просили суд відмовити у його задоволенні. В обґрунтування своїх заперечень вказали на те, що дійсно після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, яка складається з ? частини житлового будинку №28 по вул. Тригубенкових в с. Кірове Бориспільського району Київської області з відповідними надвірними будівлями та спорудами. Позивачами подано до суду неправдивий та необґрунтований позов, оскільки в ньому не знайшов свого документального підтвердження факт пропуск строку для прийняття спадщини з поважних причин. Пояснення позивачів відносно того, що ОСОБА_3 повідомила їм, що вона є власником, майна, яке належало її батькам на підставі договору дарування не знайшло свого підтвердження та обґрунтування в позові. Оскільки, ОСОБА_3 ніколи не мала розмов з позивачами відносно даного питання. ОСОБА_6 цього, відповідач стверджує, що позивачам було достеменно відомо про смерть спадкодавця. Так, ОСОБА_2 був присутній на похованні ОСОБА_4, а ОСОБА_1, хоч і не була особисто присутня на похованні бабусі, але на похованні була присутня її матір, її рідні сестри та бабуся зі сторони матері. Саме ці факти свідчать про те, що позивачам було відомо про дату смерті спадкодавця та відсутність будь-яких поважних причин, що зумовили пропуск строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків та дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах цивільної справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2014 померла ОСОБА_4 Це підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ОК №349193 (а.с.14).

За час свого життя ОСОБА_4 заповіт не склала, тому спадкування після її смерті здійснювалося за законом.

Спадкоємцями першої черги за законом є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 як діти спадкодавця. Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого на імя ОСОБА_8 (а.с.36а), яка після реєстрації шлюбу змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_3 (а.с.36), а також витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_5 (а.с.19).

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1270 цього Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_3 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в межах встановленого шестимісячного строку (а.с.35).

22 вересня 2001 року ОСОБА_5 помер, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-БК №321336 (а.с.13).

У ОСОБА_5 залишилось двоє дітей: дочка ОСОБА_1 та син ОСОБА_2, що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження (а.с.17,18) та копією свідоцтва про одруження, відповідно до якого ОСОБА_9 змінила своє дошлюбне прізвище на ОСОБА_1 (а.с.16)

У відповідності до ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не звернулась до Бориспільської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у звязку з тим, що відповідач повідомила їм, що саме вона є власником майна, яке належало за життя її батькам на підставі договору дарування.

Саме тому, позивачі пропустили визначений законом строк для прийняття спадщини, оскільки помилково вважали, що вони не мають право на спадщину.

За правилом ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 повідомили суду, що позивача ОСОБА_2 останній раз вони бачили на похованні ОСОБА_4 При цьому позивача ОСОБА_2 за життя спадкодавця вони бачили один раз, а ОСОБА_1 вони взагалі жодного разу не бачили. Проте, про смерть бабусі позивачам було достеменно відомо, оскільки вони проживають на сусідній вулиці в с. Кірове.

ОСОБА_6 того, з показів свідка ОСОБА_13 встановлено, що позивач ОСОБА_1 про смерть бабусі знала, проте жодних розмов проте, що вона буде спадкувати майно після її смерті не було. Аналогічно про це не говорив і ОСОБА_2

Як розяснив Вищий спеціалізований суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.2 листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Встановлено, що позивачі пропустили строк для прийняття спадщини у зв'язку з юридичною необізнаністю, вони помилково вважали, що не мають право на спадщину, після смерті ОСОБА_4, яка б належала за законом їхньому батьку ОСОБА_5, якби він був живий на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 Оскільки вважали, що дане спадкове майно належить на праві власності ОСОБА_3

За правилами ч.1 та ч.4 ст.60 УЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч цьому, позивачами не надано до суду доказів, які б свідчили про наявність поважних причин, що пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Так, юридична необізнаність не може бути в даному випадку достатньою підставою для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

З квитанцій від 23 вересня 2015 року (а.с.25,26) вбачається, що при предявленні позову до суду ОСОБА_14 та ОСОБА_2 сплатили судовий збір у розмірі по 487 гривень 20 копійок кожен. У задоволенні предявленого ними позову відмовлено. Тому, сплачений ними судовий збір слід звернути в дохід держави.

Керуючись ч.1 ст.1266, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270, ч.3 ст.1272 ЦК України, ч.1 та ч.4 ст.60, ч.1 ст.88, п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4, яка померла 20.12.2014 року відмовити.

Сплачений ОСОБА_1 при подачі позову судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. звернути в дохід держави.

Сплачений ОСОБА_2 при подачі позову судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп. звернути в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржене через Бориспільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Київської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у розгляді справи, але не були присутні під час проголошення на протязі десяти днів з моменту отримання копії рішення.

Суддя: підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський