Ухвала іменем україни03 березня 2015 року м. Київ Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Бабушкінської районної в м. Дніпропетровську ради, про примусове виселення без надання іншого житла, в с т а н о в и л а: Публічне акціонерне товариство «ПроКредитБанк» (далі - ПАТ «ПроКредитБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Бабушкінської районної в м. Дніпропетровську ради, про примусове виселення без надання іншого житла. Свої вимоги обґрунтовували тим, що 20 липня 2006 року між Закритим акціонерним товариством «ПроКредитБанк», правонаступником якого є ПАТ «ПроКредитБанк» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_9 було укладено Рамкову угоду № 109 від 29 вересня 2005 року, відповідно до якої банк зобов'язався здійснити кредитування позичальника у межах наступних лімітів кредитування: ліміт суми - 150 000 дол. США строком на 84 місяці. На підставі та в межах Рамкової угоди позивач та третя особа уклали: договір про надання траншу від 21 грудня 2007 року відповідно до якого третій особі було надано кредит у сумі 15 000 дол. США, з процентною ставкою 13,5 річних на строк 36 місяців; договір про надання траншу від 21 грудня 2005 року, відповідно до якого третій особі було надано кредит у сумі 50 000 дол. США з процентною ставкою 15,5 річних строком на 60 місяців; договір про надання траншу від 27 грудня 2006 року відповідно до якого третій особі було надано кредит у розмірі 18 000 дол. США, з процентною ставкою 15 річних строком на 60 місяців; договір про надання траншу від 24 травня 2007 року, відповідно до якого третій особі було надано кредит у розмірі 20 000 дол. США з процентною ставкою 14 річних строком на 48 місяців. В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаними кредитними договорами між ПАТ «ПроКредитБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, відповідно до умов якого ОСОБА_3 було передано в іпотеку квартиру. У зв'язку з невиконанням умов кредитних договорів у ОСОБА_8 утворилась заборгованість. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 березня 2011 року позов ПАТ «ПроКредитБанк» до ОСОБА_3 задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок сплати боргу третьою особою перед позивачем за рамковою угодою на загальну суму 1 352 364 грн 29 коп шляхом продажу без проведення прилюдних торгів з початковою ціною реалізації 421 372 грн та визнано за позивачем право продажу з укладанням від власного імені договору купівлі-продажу предмету іпотеки. Позивач вважає, що вказане рішення є підставою для виселення відповідачів з квартири на яку звернуто стягнення. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року, позовні вимоги задоволено частково. Виселено з квартири АДРЕСА_1, без надання іншого житла ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Вивчивши касаційну скаргу, ознайомившись із змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи. Керуючись ст. 328 ЦПК України,у х в а л и л а: У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ПроКредит Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, Орган опіки та піклування Бабушкінської районної в м. Дніпропетровську ради, про примусове виселення без надання іншого житла відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає. С у д д я О.В. Попович