Справа№751/2340/15-ц
Провадження №2-н/751/126/15
У Х В А Л А

04 березня 2015 року м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Мороз К. В.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1,-

Встановила:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1 і просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» заборгованість за отримані послуги з теплопостачання за період з 01.12.2011 року по 01.12.2014 року в сумі 6585,44 грн. та судовий збір в сумі 121,80 грн.

Питання відкриття наказного провадження, повернення заяви про видачу судового наказу та відмови у відкритті наказного провадження регулюється статтею 100 ЦПК України, зокрема, відповідно до п. 2 ч. 3 вказаної статті суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи № 14 від 23.12.2011 року Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження, передбачено, що наявність спору про право (п.2.ч.3 ст.100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність субєктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення субєктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обовязок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише в позовному провадженні (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Як вбачається з заяви та матеріалів, заявник просить стягнути борг за період з 01.12.2011 року по 01.12.2014 року, що підтверджується доданим розрахунком. Тобто, заявник звернувся до суду з вимогою про стягнення з боржника грошових коштів за період більший ніж встановлено ст. 257 ЦК України.

За вказаних обставин, вважаю, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити, оскільки із доданих документів вбачається пропуск позовної давності, а тому вищевказані вимоги підлягають розгляду в порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 96, 100, 101, 293 Цивільного процесуального кодексу України,

Ухвалила:

Відмовити у прийнятті заяви Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «ТехНова» про видачу судового наказу за вимогою про стягнення заборгованості за отримані послуги з теплопостачання з ОСОБА_1.

Розяснити заявнику право на звернення з заявленими вимогами до суду в порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги в пяти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя К. В. Мороз