РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4684/15-ц

пр. № 2/759/3143/15

22 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Величко Т.О.

за участю секретаря Самайда А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку,

ВСТАНОВИВ :

Позивач у справі звернувся із вказаним позовом до відповідача, який проживає в АДРЕСА_1. Зазначав, що позивач є балансоутримувачем гуртожитку АДРЕСА_3. Позивач зазначав, що ОСОБА_1 була аспірантом кафедри управління земельними ресурсами Національного університету біоресурсів і природокористування України була поселена до вказаного гуртожитку за адресою по АДРЕСА_3 та проживала там з 01.08.2013 року по 01.07.2014 року, що засвідчується довідкою завідувача гуртожитку. Позивач зазначав, що згідно наказу про виселення від 07.07.2014 року №1364 «С» відповідач виїхала і більше не проживає у вказаному гуртожитку, і останнє її місце проживання в АРК,який має статус окупованої території, на якій діє особливий правовий режим. Позивач зазначає, що добросовісно виконав взяті на себе зобов»язання, а відповідач не розрахувавшись своєчасно за проживання у гуртожитку, має борг у сумі 2876,00 грн, за квітень-червень 2014 року, що підтверджено довідкою, а тому просить суд позов задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за проживання у гуртожитку, у розмірі 2876,00 грн.,00 коп. за квітень-червень 2014 року , інфляційні витрати у розмірі 77,63 грн. та три відсотки річних у розмірі 7 грн.17 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі на підставі наданих доказів та просив суд позов задовольнити.

В судове засіданні відповідач викликався шляхом виклику у судове засідання на Офіційному сайті судової влади України, в інший спосіб передбачений ст. 74 ЦПК України не викликався, оскільки згідно зазначеного місця проживання відповідача - АР Крим має статус окупованої території, на якій діє особливий правовий режим та поштова кореспонденція з території України не надсилається, а тому суд вважає за можливе проводити судове засідання у порядку ст. 224 ЦПК України. Представник позивача проти цього не заперечувала.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити виходячи із наступного.

Суд розглядає справу відповідно до приписів ст.ст. 10, 11, 57-60, 212 ЦПК України.

Судом встановлено, що згідно Довідки виданої 02.09.2014 року на адресу Голосіївського районного суду м. Києва ( а.с.8) гуртожиток АДРЕСА_3 обліковується на балансі університету. Належних та допустимих доказів про передачу вказаного гуртожитку на баланс позивачу суду не надано.

Судом встановлено, що згідно п.1.7. Положення про студентський гуртожиток Національного університету біоресурсів і природокористування України, затвердженого 19.04.2010 року При поселені з майбутніми мешканцями гуртожитку укладається Договір найму житлового приміщення в гуртожитках НУБіП України ( а.с.10).

Судом встановлено, що позивач у якості правової підстави проживання відповідача у гуртожитку не надав суду Договір найму житлового приміщення в гуртожитках НУБіП України укладеного з ОСОБА_1

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу №1225 «С» від 19.08.2013 року ( а.с.27) відповідача було поселено у гуртожиток №4, адресу гуртожитку не вказано на термін проживання з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року кімната №115, докази про ознайомлення із вказаним наказом відповідача відсутні.

Судом встановлено, що згідно довідки без номеру та дати завідувача гуртожитку №4, без зазначення адреси гуртожитку (а.с.28) завідувач гуртожитку №4 Є. Пугач повідомила Директора ННЦ виховної роботи і соціального розвитку, невідомої юридичної особи, що в гуртожитку №4 без зазначення адреси у кімнаті №115 проживала ОСОБА_1 аспірантка кафедри управління земельними ресурсами без зазначення назви навчального закладу у період з 01.08.2013 року по 01.07.2014 року. Також не надано доказів, що вказаний завідувач гуртожитку є штатним працівником та дійсно займає вказану посаду згідно наказу про зарахування.

Судом встановлено, що згідно наказу №1364»с» від 01.07.2014 року ОСОБА_1 виселено із гуртожитку №4 студмістечка, як таку що не проживає( а.с.29) з 07.07.2014 року.

Судом встановлено, що згідно довідки ( а.с.30) за підписом головного бухгалтера, вказано, що станом на 24.07.2014 року заборгованість по мешканці ОСОБА_1, яка проживає в гуртожитку АДРЕСА_3 перед Національним університетом біоресурсів і природокористування України за квітень-червень 2014 року становить 2876,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем не надано суду доказів,про встановлені тарифи оплати за проживання у кімнаті гуртожитку АДРЕСА_3, якими доказами належними та допустимими встановлені тарифи за один місяць проживання та з чого вони складаються та ким затверджені, та вартість яких послуг увійшла у суму заборгованості 2876,00 грн.

Судом встановлено, що згідно копій чеків ПриватБанк (а.с.31-34) платник ОСОБА_1 сплачувала за проживання у гуртожитку у розмірі 640 грн., за період з грудня 2012 року по квітень 2013 року, без зазначення за який місяць проведено оплату за проживання.

Судом встановлено, що згідно витягу із наказу №1225 «С» від 19.08.2013 року ( а.с.27) відповідача було поселено у гуртожиток №4, адресу гуртожитку не вказано на термін проживання з 01.08.2013 року по 31.07.2014 року кімната №115., докази про ознайомлення із вказаним наказом відповідача відсутні та жодної квитанції про оплату за період дії наказу та про розмір проживання за період з 01.08.2013 року по 01.04.2014 року суду надано не було.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" що первинні та зведені бухгалтерські документи повинні мати обов"язкові реквизити: назву документа (форми);дату і місце складення; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; регістри бухгалтерського обліку повинні мати назву, період реєстрації господарських операцій,прізвища і підписи або інші данні, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у їх складенні.

Судом також встановлено, що як вбачається із матеріалів справи позивач не надав суду доказів на підставі яких платіжних документів, які б відповідали вимовам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" , згідно яких відповідач мала сплачувати за проживання у гуртожитку АДРЕСА_3.

А тому виходячи із вищевикладеного суд дійшов висновку, що позивач не довів належними та допустимим доказами заявлені позовні вимоги, а тому позов задоволенню не підлягає.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України суд судові витрати відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3,10,11,15,57-60,88,212-218,224,228,294 ЦПК України, ст.ст.67, 68, 131, 191 ЖК Української РСР суд ,

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову Національного університету біоресурсів і природокористування України до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за проживання в гуртожитку - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з часу його проголошення.

Суддя Т.О. Величко