АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/531/2015р. Головуючий в І інстанції Миргород В.С.
Категорія 2 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2015 року лютого місяця 24 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Кутурланової О.В.

Суддів Орловської Н.В.

Майданіка В.В.

При секретарі Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Високівської сільської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Високівської сільської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що після смерті її матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності КСП «Україна» в селі Високе Бериславського районуХерсонської області, площею 11,08 га. Посилаючись на те, що син спадкодавця ОСОБА_3 від спадкового майна відмовився на її користь, інших спадкоємців крім неї немає, а вона не може оформити спадкові права, оскільки правовстановлюючий документ, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) не був зареєстрований у книзі записів реєстрації сертифікатів та виданий спадкодавцеві у передбаченому законом порядку, у зв'язку з чим позивачка просила суд визнати за нею право власності на вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Високівської сільської ради, треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3, приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом відмовлено за необгрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходили.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила визначений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а зазначені нею причини пропуску строку не є поважними в розумінні ч.3 ст.1272 ЦК України. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що спадкодавець не набув у встановленому законом порядку право власності на спірну земельну ділянку, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для визнання за позивачкою права власності на зазначену земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на досліджених судом доказах та нормах матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Статтею 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частиною 3 ст.1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги після смерті якої є її діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.11-14).

Згідно довідки виданої відділом Держземагенства у Бериславському районі Херсонської області, ОСОБА_5 була включена до списку громадян-членів КСП «Україна» на отримання права на земельну частку (пай) із земель колективної власності за №447.

Згідно затвердженого списку та на підставі розпорядження голови Бериславської РДА від 13.09.1996 року №371 «Про затвердження розміру земельної частки (паю) та грошової оцінки одного га сільськогосподарських угідь членів КСП «Україна» на ОСОБА_5 було оформлено сертифікат серії ХС №011947 на право на земельну частку (пай) розміром 11,08 умовних кадастрових гектарів. Зазначений сертифікат не реєструвався в книзі записів реєстрації сертифікатів та ОСОБА_5 не видавався (а.с.15,17).

18.11.2014 року приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу винесла постанову про відмову у видачі позивачці свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку /пай/ з підстав відсутності оригіналу сертифікату та пропущення шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини для подання такої заяви (а.с.19).

Враховуючи, що позивачка та її мати ОСОБА_5 на момент смерті останньої були зареєстровані за різними адресами, в судовому порядку позивачка не порушувала питання про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема, факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, з заявою про прийняття спадщини звернулася лише 18.11.2014 року, тобто з пропуском передбаченого ст.1270 ЦК України строку на прийняття спадщини, і поважність причин пропуску строку обгрунтовувала необізнаністю щодо наявності у спадкодавця спадкового майна, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про неповажність причин пропуску строку на прийняття спадщини.

Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах у справі №6-85 цс12 згідно з якою, якщо спадкоємець не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч.3 ст.1272 ЦК України не застосовуються.

Крім того, у відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 05.03.2009 року) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції Закону від 05.03.2009 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Зважаючи на те, що виникнення права власності на земельну ділянку безпосередньо пов'язане з державною реєстрацією цього права, яка здійснюється шляхом внесення відповідного запису до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що спадкодавець не набула права власності на спірну земельну ділянку, оскільки, всупереч вимогам ст. ст. 125, 126 ЗК України, не отримала зареєстрований належним чином державний акт на право власності на земельну ділянку, а тому підстави для визнання за позивачкою права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_5 відсутні.

При цьому судом вірно було зазначено, що оскільки відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належить спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, позивачка, як спадкоємиця ОСОБА_5, не позбавлена можливості у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) звернутися до суду з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції з достатньою повнотою з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, обгрунтовано відмовив в задоволенні позовних вимог, ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги, як безпідставні, не обґрунтовані законом і доказами та такі, що висновки суду не спростовують, підлягають відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий

Судді