Справа № 126/4070/14-ц Провадження № 22-ц/772/1304/2015Головуючий в суді першої інстанції Гуцол В. І.
Категорія 69Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Стадника І.М., Голоти Л.О.

При секретарі: Куленко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Чудака Вячеслава Дмитровича на ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про встановлення факту володіння нерухомим майном на праві власності, -

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із вищевказаною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що 20 червня 2006 року придбала у ОСОБА_6 будинок по АДРЕСА_1, сплатила за нього належну суму, на підтвердження чого остання надала розписку про одержання коштів та передала ключі. Проте від нотаріального оформлення договору купівлі-продажу ОСОБА_6 ухиляється, оскільки переїхала на постійне місце проживання в м. Київ. З часу придбання будинку вона користується будинком, зробила в ньому ремонт та ніхто не пред'являв до неї претензій з приводу володіння будинком. Встановлення факту володіння будинком на праві власності необхідно для реєстрації права власності на нерухоме майно, оскільки іншим способом отримати правовстановлюючий документ на будинок не має можливості. З цих підстав просила заяву задовольнити.

Ухвалю Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року заяву ОСОБА_2 про встановлення факту володіння нерухомим майном на праві власності залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 - Чудак В.Д. просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судове засідання сторони не з'явилися , про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник заявника ОСОБА_2 - Чудак В.Д. в поданій до суду заяві вимоги апеляційної карги підтримав, просив суд їх задовольнити та розгляд справи проводити у його відсутність.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку про те, що скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

По справі встановлено, що рішенням Бершадського районного суду від 30 грудня 2008 року визнано дійсним договір купівлі-продажу цілого житлового будинку «А» з господарськими будівлями і спорудами , що розташований по АДРЕСА_1 від 20 червня 2006 року , що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Визнано за ОСОБА_2 право приватної власності на цілий житловий будинок по АДРЕСА_1.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 07 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 вересня 2014 року, задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_5, скасовано рішення Бершадського районного суду від 30 грудня 2008 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку відмовлено.

Підставою скасування рішення суду першої інстанції було недотримання сторонами форми договору купівлі продажу щодо її нотаріального посвідчення та державної реєстрації та відсутністю законодавчо встановлених підстав для визнання такої угоди дійсною на підставі ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК України і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановленні й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення, зокрема встановлення факту батьківства, володіння будинком на праві власності тощо (п.1 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення , належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

- встановлення факту не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Як роз'яснено в п.п. 17, 18 постанови пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Підставою поданої заяви ОСОБА_2 зазначає відсутність можливості оформити своє право власності в інший спосіб, оскільки ОСОБА_4 ухиляється від нотаріального посвідчення договору, на момент продажу спірний будинок належав на праві особистої власності ОСОБА_4 і згода другого з подружжя на його продаж не була необхідна, правовставнолюючий документ на будинок був, проте на даний момент він втрачений у зв'язку із скасуванням рішення суду від 30 грудня 2008 року.

Постанова пленуму Веховного Суду України №5 від 31.03.1995 року, на яку посилається заявник у своїх доводах була прийнята у 1995 році та зміни до неї внесені у 1998 році. Однак із 2004 року набрав чинності новий ЦК, у якому наявна ст. 392 ЦК, яка безпосередньо передбачає право власника майна пред'явити позов про визнання його власності у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності.

Разом з тим, скасування рішення суду про визнання права власності, не є втратою правовстановлюючого документа, а є скасуванням підстави, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно.

Крім того не підлягають розгляду в порядку окремого провадження заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності, якщо будинок придбаний заявником за неналежно оформленою угодою.

Також з матеріалів справи вбачається, що чоловік ОСОБА_4 - ОСОБА_5 заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права власності на спірний будинок.

Згідно із ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

За змістом ч.4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, суд першої інстанції оцінивши належним чином наявні у справі докази, дійшов обґрунтованого висновку про наявність спору про право та відсутність підстав розгляду даної заяви в порядку окремого провадження.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись, ст. ст. 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_2 - адвоката Чудака Вячеслава Дмитровича відхилити.

Ухвалу Бершадського районного суду Вінницької області від 12 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ І.В. Міхасішин

Судді: /підпис/ Л.О. Голота

/підпис/ І.М. Стадник

З оригіналом вірно: