РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/11445/15-ц

пр. № 2/759/5008/15

25 листопада 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коваль О.А. при секретарі Ярмощук К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_1 Вадимоивч, Філія № 814 Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 (відповідач-1) та ОСОБА_3 (відповідач-2) такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно отриманого ордеру на сім'ю у складі 5 осіб (вона, син ОСОБА_4, невістка - ОСОБА_2, внуки ОСОБА_5 та ОСОБА_3.) такі були в ній зареєстровані, проте ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебуваючи у зареєстрованому шлюбі разом із своїми дітьми фактично проживали у будинку № АДРЕСА_5. Після розірвання шлюбу між ОСОБА_4 і ОСОБА_2 09.03.2012 року та погіршення стосунків, треті особи ОСОБА_4 і ОСОБА_5 вселились до вказаної квартири АДРЕСА_2 і з того часу в ній постійно проживають разом із нею, тоді як відповідачі продовжують проживати в АДРЕСА_1. Оскільки, відповідачі в спірній квартирі не проживають вже понад п'ятнадцять років, участі в оплаті комунальних та інших послуг, пов'язаних з утриманням житла не здійснюють, знятись з реєстраційного обліку відмовляються, тому такі, позива вважає, втратили право користування нею.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити у повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві. Додатково пояснила, що спірна квартира не приватизована, знаходиться на балансі КП «Дирекція з утримування і обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва», відповідачі не проживали в квартирі з часу її отримання та їх в ній реєстрації, оскільки квартира є однокімнатною, а сім'я відповідача і ОСОБА_4 складала чотири особи. В квартирі завжди проживала позивач та її дочка, а тому в ній не було місця. Після 2003 року дочка позивача з її сім'єю у квартирі не проживає. А відповідачі не проживали у квартирі, тому що були забезпечені іншим житлом.

В судове засідання 25.11.2015 року відповідачі повторно не з'явилися будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, однак були присутніми в судових засіданнях 16.09.2015, 13.11.2015 року, тому враховуючи положення ч. 4 ст. 169 ЦПК України, строки розгляду справи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд без участі відповідачів згідно наданих суду доказів та пояснень вказаних відповідачів, які ті надавали, будучи присутніми в минулих судових засіданнях.

Так, відповідач ОСОБА_2 будучи присутньою в судовому засіданні 16.09.2015 року заперечувала проти задоволення позовних вимог, суду пояснила, що ордер на квартиру виписаний також і на неї із сином ОСОБА_3, вони є зареєстрованими в ній, але у цій квартирі ніколи не жили, бо там жила дочка позивача зі своєю сім'єю, однак в 2013 році вона виїхала до квартири, яку отримала у спадок від свого батька, і після того у спірну квартиру заселився її колишній чоловік ОСОБА_4 і її інший син ОСОБА_5 Комунальні послуги по цій квартирі платить її чоловік, а вона не платить і не доплачує. Сама вона в цій квартирі ніколи не жила, а тільки навідувалась до чоловіка і сина ОСОБА_6. Наразі перебуває в іншому шлюбі.

На запитання суду пояснила, що з 2000 року в цій квартирі вона, її тодішній чоловік та їх діти в спірній квартирі дійсно не проживали, за комунальні послуги не сплачували, іншим утриманням та доглядом нерухомого майна не займалися, спорів щодо користування нею, проживання в цій квартирі не було та нею не заявлялися. Після її розлучення із чоловіком, той, а саме ОСОБА_4 разом із їхнім сином ОСОБА_5 переїли проживати в зазначену кватиру, тоді як вона із іншим їхнім сином залишилися проживати в АДРЕСА_1, який належить їй на праві власності в порядку спадкування у розмірі 1/6 частини.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов також не визнав суду повідомив, що проживає разом з матір'ю в с. Горенка, а в зазначеній квартирі ніколи не проживав, хоча інколи туда навідувався.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явились, в матеріалах цивільної справи міститься заява, в якій зазначені особи просили здійснити судовий розгляд без їх участі, та із позовними вимогами та доводами, на яких вони ґрунтуються погодились в повному обсязі.

Представник третьої особи КП «Дирекція з утримування і обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» в судове засідання також не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений у розумінні ст. 74 ЦПК України, належним чином, зокрема через направлення судових повісток, у зв'язку з чим суд вважає за можливе слухати справу без участі третіх осіб за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу

Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача та відповідачів, допитавши свідків та дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у 2000 році було отримано на сім'ю у складі 5 осіб (вона, син ОСОБА_4, невістка ОСОБА_7, двоє внуків ОСОБА_3 та ОСОБА_1В.) ордер на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Згідно довідки форми № 3 КП «Дирекції з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» за № 13329 від 23.09.2015 року спірна квартира не приватизована, перебуває на балансі КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району міста Києва», в ній зареєстровані з 30.03.2000 року: позивачка ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_4та ОСОБА_5, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, що підтверджується відповідною довідкою.

Згідно наданого суду свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що 09.03.2012 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 шлюб розірвано, ОСОБА_7 присвоєно прізвище Мазниченко, яке в подальшому було змінено на ОСОБА_2, що вбачається із паспорту громадянина України та відповідної в ньому відмітки про реєстрацію шлюбу 16.06.2014 року.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в спірній квартирі добровільно не проживають понад одного року, за комунальні послуги не сплачують, питанням її утримання у відповідному стані не займаються, з 2000 року фактично поживають за іншою адресою, що підтверджується поясненнями самих відповідачів, які будучи в судовому засіданні пояснювали суду, що дійсно з моменту реєстрації в цій квартирі вони фактично в ній не проживають та показами свідків, які суду засвідчили наступне.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 під присягою показала, що з 1983 року вона живе в будинку АДРЕСА_1. В квартирі № 9 на 3-му поверсі даного будинку живе позивач, її син ОСОБА_9 і внук, але як його звати не пам'ятає, а раніше з позивачем жила дочка зі своєю родиною з 2000 року. Також повідомила, що у ОСОБА_4 є два сина, один з яких живе разом з ним, а відповідачів жодного разу не бачила в цьому будинку та квартирі позивача.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що з 1965 року живе в будинку АДРЕСА_1 на п'ятому поверсі. В квартирі № 9 вказаного будинку приблизно 1-2 роки живе ОСОБА_4 разом зі своїм сином ОСОБА_6, також там буває позивач ОСОБА_1, а відповідачів він не знає. Також повідомив, що раніше в цій квартирі 3-4 роки тому жила ОСОБА_8 зі своїм чоловіком і дитиною.

Так, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі у спірній квартирі добровільно не проживають більше, а ніж один рік, нею не цікавляться, за житлово-комунальні послуги не сплачують.

Згідно ст.ст. 71, 72 ЖК Української РСР право користування житловою площею за наймачем зберігається протягом шести місяців. Якщо особа відсутня по місцю реєстрації без поважних причин більше вказаного терміну, вона може бути визнана судом такою, що втратила користування жилим приміщенням.

Отже, з огляду на вище викладене, враховуючи те, що відповідачі підтвердили той факт, що вони після видачі ордеру на житло жодного разу в ній не проживали, оплат на житлово-комунальні послуги не здійснювали, вимога позивача щодо визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК Української РСР, ст.ст. 3, 11, 57-61, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_4.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя