Справа № 478/1484/15-ц Провадження № 2/478/348/2015
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

03.11.2015 року Казанківський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Іщенко Х.В.,

при секретарі Ломазі Н.О.,

з участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

09.09.2015 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна, в якому зазначила, що 23.10.2009 року відділом РАЦС Казанківського РУЮ у Миколаївській області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис №50. Від шлюбу вони мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.11.2012 року шлюб було розірвано. Майно, що є спільною власністю було добровільно поділене між позивачем та відповідачем, внаслідок чого ОСОБА_1 отримала кухонний гарнітур вартістю 900 грн, меблеву спальню вартістю 4500 грн, меблеву стінку вартістю 2600 грн, ліжко дитяче вартістю 800 грн, дитячу парту вартістю 480 грн, холодильник вартістю 3100 грн, пральну машину вартістю 800 грн, кухонний посуд вартістю 500 грн, килим та дві килимові доріжки вартістю 1000 грн, мережеві занавіски, занавіски з тканини ( парт?єри ) вартістю 800 грн, подушки та постіль вартістю 300 грн. Всі ці речі позивач, яка переїхала проживати до батьків разом із донькою, перевезла із собою. В березні 2013 року між позивачем та відповідачем відбулося примирення, і всі вищевказані речі було перевезено до будинку відповідача. Однак, у звязку з тим, що спільне життя не склалося, позивач знову разом із донькою повернулася до будинку батьків. Однак, відповідач ОСОБА_3 не повернув ОСОБА_1 жодну із вищезазначених речей, що і стало підставою для звернення до суду.

Після припинення сімейних відносин та спільного проживання ними не досягнуто угоди про добровільний поділ цього майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, тому посилаючись на вимоги ст.ст. 69-71 СК України щодо часток майна дружини та чоловіка, які у разі поділу є рівними, позивач ОСОБА_1 просила поділити майно між нею та відповідачем ОСОБА_3, що є їх спільною сумісною власністю, зобовязати ОСОБА_3 повернути їй кухонний гарнітур, меблеву спальню, меблеву стінку, ліжко дитяче, дитячу парту, холодильник, пральну машину, кухонний посуд, килим та дві килимові доріжки, мережеві занавіски, занавіски з тканини ( парт?єри ), подушки та постіль всього на суму 15 780 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, однак в подальшому змінила позовні вимоги і просила суд поділити між ними спільно нажите майно наступним чином: виділити позивачу меблеву стінку «Франек» вартістю 2600 грн, та холодильник «Nord Group» ДХ-239-7 вартістю 3100 грн, всього на загальну суму - 5700 грн., а відповідачу виділити наступне майно: кухонний гарнітур вартістю 900 грн і меблеву спальню вартістю 4500 грн., всього на загальну суму - 5400 грн., оскільки 08.10.2015 року відповідач добровільно повернув їй дитячу парту, дитячі іграшки, дитяче ліжко, дитячі речі, частково повернув посуд та її особисті речі.

Представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги позивача і змінені позовні вимоги позивача і просила поділити між ними спільно нажите майно наступним чином: виділити позивачу меблеву стінку «Франек» вартістю 2600 грн, та холодильник «Nord Group» ДХ-239-7 вартістю 3100 грн, всього на загальну суму - 5700 грн., а відповідачу виділити наступне майно: кухонний гарнітур вартістю 900 грн, меблеву спальню вартістю 4500 грн., всього на загальну суму - 5400 грн. Різницю вартості часток у спільному майні, що складає 300 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, оскільки дійсно 08.10.2015 року відповідач добровільно повернув позивачу дитячу парту, дитячі іграшки, дитяче ліжко, дитячі речі, частково повернув посуд та її особисті речі.

Представник відповідача ОСОБА_5 у судовому засіданні позов не визнав пояснив, що у відповідача в будинку знаходяться тільки меблі його матері.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з батьками позивача, навесні 2013 року він перевозив на вул. Перекопську в смт. Казанка речі, а саме кухонний гарнітур, меблеву спальню, меблеву стінку, ліжко дитяче, дитячу парту, дитячі іграшки, холодильник, пральну машину, подушки та постіль.

Свідок ОСОБА_7, мати позивача, в судовому засіданні пояснила, що меблеву спальню купили в 2009 році в кредит за 4500 грн..В 2010 році кредит було погашено. В жовтні 2010 року в м. Долинська було придбано меблеву стінку за 2600 грн., та тумбочку під телевізор за 350 грн., і занавіски. В 2011 році відповідач купив компютер та компютерний стіл. В 2012 році позивач та відповідач розійшлися. Відповідач забрав із собою машину, два гардероба, дві тумбочки, тумбочку під телевізор, телевізор, компютер, тумбочку під компютер, свої особисті речі. В 2013 році позивач та відповідач примирилися. В квітні 2013 року вони купили хату. Разом прожили до серпня 2013 року, після чого знову розійшлися і позивач переїхала проживати до її домоволодіння. В липні 2014 року купили хату по вул. Алхімова, 8, зробили там ремонт. 19 липня 2014 року вони вселилися в цю хату. Вона особисто дала 1000 доларів США на цю хату, всі раніше перевезені до її домоволодіння меблі перевезли до хати по вул. Алхімова, 8. Килим та дві килимові доріжки належали їй. Кухонний гарнітур вони купили разом за 900 грн., вона давала на покупку нього частину грошів. Мати відповідача ніяких меблів йому не передавала. Дитяче ліжко вони купили за кошти державної допомоги на дитину. Холодильник був придбаний ними за 3100 грн, кошти, які дала подружжю вона. Занавіски, килим та дві килимові доріжки, що належали їй, їх вона передала подружжю, посуд був придбаний на її кошти у сумі 2000 грн., дитячу парту купив батько позивача. Під час поділу майна після того як подружжя розійшлося опис майна не складався.

Свідок ОСОБА_8, мати відповідача, в судовому засіданні пояснила, що спальню, меблеву стінку та кухонний гарнітур вона купувала у 2009 році. Ці речі перевозив на вул. Алхімова в травні 2014 року її племінник ОСОБА_9, в той час позивач і відповідач вже разом не проживали.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснила, що 20.07.2014 року нка вул. Алхімова. 8 близько обідньої години вона бачила як розвантажували речі з автомобіля, а саме холодильник, ліжко, стінку, кухонний гарнітур. Вона бачила, що холодильник стояв в літній кухні. В будинку по вул. Алхімова, 8 позивач та відповідач прожили разом близько року. Також бачила, як у вересні 2015 року позивач легковим автомобілем вивозила якісь речі з цього будинку. Вона не бачила, щоб в той день вивозилися меблі і хододильник.

Вислухавши сторони, опитавши свідків та дослідивши письмові докази суд приходить до такого висновку.

Відповідно п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

В силу приписів ч.1, ч.3 ст. 61 СК України об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

В силу приписів ч.1, ч.2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою.

Відповідно ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 01.11.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

Відповідно до гарантійного талона від 27.09.2010 року (дата продажу), видно, що придбано холодильник «Nord» ДХ-239-7-010 вартістю 3100 грн.

В судових засіданнях при з'ясуванні переліку майна придбаного подружжям за час проживання в шлюбі та його вартості, встановлено факт набуття подружжям спільного майна, що підлягає поділу, а саме: меблева стінка «Франек» вартістю 2600 грн, холодильник «Nord Group» ДХ-239-7 вартістю 3100 грн, кухонний гарнітур вартістю 900 грн, меблеву спальню вартістю 4500 грн., всього на загальну суму - 11100 грн.

Таким чином, виходячи з презумпції права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу, та виходячи з часток майна дружини та чоловіка, які у разі поділу є рівними, суд вважає доцільним поділити майно, набуте подружжям за час шлюбу, таким чином:

ОСОБА_1 виділити наступне майно: меблеву стінку «Франек» вартістю 2600 грн, холодильник «Nord Group» ДХ-239-7 вартістю 3100 грн, всього на загальну суму - 5700 грн.;

ОСОБА_3 виділити наступне майно: кухонний гарнітур вартістю 900 грн, меблеву спальню вартістю 4500 грн., всього на загальну суму - 5400 грн.

Різницю вартості часток у спільному майні, що складає 300 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. на користь позивача ОСОБА_1.

Суму судового збору у розмірі 243,60 грн. залишити за позивачем ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна - задовольнити частково.

Поділити між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 майно, набуте подружжям за час шлюбу, таким чином:

ОСОБА_1 виділити наступне майно: меблеву стінку «Франек» вартістю 2600 грн, холодильник «Nord Group» ДХ-239-7 вартістю 3100 грн, всього на загальну суму - 5700 грн.;

ОСОБА_3 виділити наступне майно: кухонний гарнітур вартістю 900 грн, меблеву спальню вартістю 4500 грн., всього на загальну суму - 5400 грн.

Різницю вартості часток у спільному майні, що складає 300 грн., стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3.

В останній частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн. на користь позивача ОСОБА_1.

Суму судового збору у розмірі 243,60 грн. залишити за позивачем ОСОБА_1.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя?