Справа № 683/2505/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2015 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі:

головуючого судді Цимбалюка О.В.

при секретарі Поважнюк О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2015 року позивачка звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 міської ради Хмельницької області і просить визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 21 лютого 2015 року, а саме право власності на земельну ділянку площею 0.10 га, яка знаходиться за адресою провулок 21-й Польовий, 30 м. Старокостянтинова Хмельницької області, .

В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що не може отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки за життя ОСОБА_3 не зареєстрував своє право власності на вищезазначену земельну ділянку, яка належала йому на підставі договору дарування, посвідченого 25 квітня 1995 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою.

В судове засідання позивачка подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду не з»явилася, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Судом встановлено, що 21 лютого 2015 року помер ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0.10 га, яка знаходиться за адресою провулок 21-й Польовий, 30 м. Старокостянтинова Хмельницької області, яка належала померлому на підставі договору дарування, посвідченого 25 квітня 1995 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою. При житті ОСОБА_3 склав заповіт на користь позивачки, посвідчений ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою 30 липня 2007 року.

ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини нотаріусу.

Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть ОСОБА_3; Державним актом на право приватної власності на землю серії ХМ №00098 від 16 лютого 1995 року; договором дарування, посвідченого 25 квітня1995 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою, заповітом посвідченим 30 липня 2007 року державним нотаріусом ОСОБА_2 державної нотаріальної контори; матеріалами спадкової справи №546/2010, заведеної 24 липня 2010 року ОСОБА_2 державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_3.

Відповідно до роз»ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При зверненні позивачки до нотаріуса з питання оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність зареєстрованого права власності на земельну ділянку за померлим.

Згідно повідомлення Управління Держземагенства у Старокостянтинівському районі Хмельницької області №29-2203-0.4-1801/2-15 від 09 вересня 2015 року право власності на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку за адресою провулок 21-й Польовий, 30 в м. Старокостянтинові, Хмельницької області не зареєстроване.

Оскільки власник земельної ділянки ОСОБА_3 помер, що унеможливлює проведення державної реєстрації належної йому земельної ділянки, позивачка позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, так як через вищевказані обставини нотаріус не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що підтверджується постановою державного нотаріуса ОСОБА_2 державної нотаріальної контори ОСОБА_4 №3405/02-31 від 08.09.2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

З огляду на викладене, за позивачкою слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0.10 га для обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою провулок 21-й Польовий, 30 в м. Старокостянтинові Хмельницької області.

Оскільки відповідачем по даній справі є орган місцевого самоврядування, тому суд вважає за можливе віднести судові витрати на рахунок позивачів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 234, 235 ЦПК України, ст.ст. 1217, 1222 ч.1, 1233, 1241 ч.1 ЦК України, п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, суд

в и р і ш и в:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3, який помер 21 лютого 2015 року, право власності на земельну ділянку площею 0,10 га. для обслуговування житлового будинку, що розташована по провулку 21-й Польовий, 30 в м. Старокостянтинові, Хмельницької області, у межах згідно Державного акта на право приватної власності на землю серії ХМ №00098, виданого 16 лютого 1995 року на підставі рішення ОСОБА_2 міської ради народних депутатів за №257 від 25 січня 1995 року на ім»я ОСОБА_5.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: