У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: суддів: Лесько А.О., Луспеника Д.Д., Хопти С.Ф., розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Жовтневого відділу Державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції та Державної казначейської служби України про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року, в с т а н о в и л а:У серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом посилаючись на те, що 23 лютого 2007 року на підставі кредитного договору з ПАТ «ПУМБ» ним було придбано транспортний засіб Chevrolet Lacetti, який перебуває в заставі банку. 13 травня 2013 року у м. Волноваха на стаціонарному посту ДАЇ № 5 його автомобіль був затриманий на підставі вимоги Жовтневого ВДВС через заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк». Незаконність дій державного виконавця встановлена ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 16 серпня 2013 року, яка залишена без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 14 жовтня 2013 року. Позивач стверджував, що у наслідок неправомірного вилучення транспортного засобу він був позбавлений можливості використовувати його при здійсненні трудової діяльності, для чого винаймав транспортні послуги. Так, за договором про надання транспортних послуг № 14 від 15 травня 2013 року, укладеним з ФОП ОСОБА_2, позивач сплатив 24 700 грн. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача 24 700 грн. матеріальної шкоди та 5 тис. грн. моральної шкоди. Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено. У касаційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Відмовляючи у задоволенні позову, суди обґрунтовано виходили з того, що причинно-наслідковий зв'язок між незаконними діями посадової особи та майновою шкодою, завданою позивачу, відсутній. Також ОСОБА_1 не надано доказів заподіяння йому моральної шкоди. Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи скарги про порушення норм матеріального і процесуального права безпідставні. Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення оскаржуваних судових рішень без змін.Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а:Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити. Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 10 грудня 2014 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає.Судді: А.О. Лесько Д.Д. Луспеник С.Ф. Хопта