Справа № 474/255/13-ц.
Провадження № 2/474/37/2015 року.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.15 року с.м.т. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тихоненко М.І.

при секретарі судового засідання - Степанову В.В.

за участю представника Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» Рибки С.В., відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Врадіївка в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості.

в с т а н о в и в:

В червні 2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося на адресу Врадіївського районного суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 29 265,84 грн.

Позивач зазначив, що 27.05.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 370, за яким Банк надав останній кредит у сумі 20 000 грн. під 27 % річних, строком на 36 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 26.05.2011 року, а відповідач ОСОБА_4 зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно п. 1.6 даного кредитного договору відповідач ОСОБА_4 повинна погашати суму кредитної заборгованості рівними частками в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк". З метою забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за кредитним договором № 370 від 27.05.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та ОСОБА_2 і ОСОБА_3 були укладенні два окремі договори поруки від 27.05.2008 року. Згідно до умов п. 1.1 кожного з зазначених договорів поруки, поручителі ОСОБА_2, ОСОБА_3 відповідають, як солідарні боржники перед кредитором по сплаті суми основного бору, а також відсотків за користування кредитом у випадку невиконання позичальником ОСОБА_4 своїх зобов'язань. В порушення вимог п. 1.6 кредитного договору № 370 від 27.05.2008 року ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов'язань та сплати відповідних платежів, внаслідок чого у неї виникла заборгованість в сумі 29 265,84 грн., з яких 12 199,322 грн. - сума простроченої заборгованості; 5 465,33 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 11 457,09 грн. - сума пені та 144,10 грн. - сума несплачених комісійних. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.06.2013 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 24.11.2014 року на підставі ч. 1 ст. 204 ЦПК України провадження по справі було відновлено.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ „Державний ощадний банк" Рибка С.В. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася хоча належним чином була у відповідності до вимог ч. 9 ст. 74 ЦПК України повідомлена про час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Повідомлення про свою участь у справі на адресу суду не направила. Суд за даних обставин вважає можливим розглядати дану справу у відсутності відповідачки.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що він не знайомий з ОСОБА_4 та ніколи у неї не був поручителем по кредитному договорі. В пред'явленому йому в суді примірнику договору поруки, який укладений від його імені з ВАТ «Державний ощадний банк України» від 27.05.2008 року, в якому зазначено, що він бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях ОСОБА_4 по кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року, в зазначеному договорі поруки в графі підпис поручителя проставлений не його підпис, а третьої невідомої йому особи. В самому кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року в графі підпис поручителя проставлений не його підпис, а третьої невідомої йому особи. При його зверненні з заявою до Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївської області з приводу підробки договору поруки від його імені по результатам досудового слідства йому стало відомо, що колишній керуючий філією Кривоозерського відділення ощадного банку № 3161 ВАТ «Держощадбанк» ОСОБА_5 вступив в злочину змову з головним спеціалістом Врадіївського районного центру зайнятості ОСОБА_6, після чого ОСОБА_6 знімала копії з документів тих осіб, які перебували на обліку у центрі занятості, як шукаючі роботу та передавала копії документів цих осіб, а саме копії паспортів, анкетних даних безпосередньо ОСОБА_5 після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 використовуючи копії документів на підставних осіб, від імені цих підставних осіб укладали з ВАТ «Держощадбанк» фіктивні кредитні договори, а кошти по цим договорам привласнювали собі. Однак, на даний час як ОСОБА_5 так і ОСОБА_7 є покійними. Особисто він також перебував в 2007 - 2008 роках на обліку у Врадіївському районному центрі зайнятості, як безробітний та здавав туди свої документи для особової справи. Хто від його імені укладав договір поруки з ВАТ «Державний ощадний банк» від 27.05.2008 року по кредитному договору ОСОБА_4, він не знає. Однак, він знає, що він ніяких договорів від свого імені з ВАТ «Державний ощадний банк» ніколи не укладав, та нікого на такі дії від свого імені не уповноважував та з самою ОСОБА_4, він не знайомий та її не знає. Посилаючись на зазначені обставини відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначивши, що вона не знайома з ОСОБА_4 та ніколи у неї не була поручителем по кредитному договору. В пред'явленому їй в суді примірнику договору поруки, який укладений від її імені з ВАТ «Державний ощадний банк» від 27.05.2008 року, в якому зазначено, що вона бере на себе прямі зобов'язання відповідати перед банком по зобов'язаннях ОСОБА_4 по кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року, в зазначеному договорі поруки в графі підпис поручителя проставлений не її підпис, а третьої невідомої їй особи. В самому кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року в графі підпис поручителя проставлений не її підпис, а третьої невідомої їй особи. При її зверненні з цього приводу з заявою до Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області по матеріалам досудового слідства їй стало відомо, що договір поруки від її імені підробили колишній керуючий філією Кривоозерського відділення ощадного банку № 3161 ВАТ «Держощадбанк» ОСОБА_5 з головним спеціалістом Врадіївського районного центру зайнятості ОСОБА_6 В дійсності вона раніше перебувала на обліку у Врадіївському районному центрі зайнятості і надавала туди свої документи. В зв'язку з тим, що вона договору поруки з банком по кредитному договору ОСОБА_4, не укладала тому вона і не повинна погашати заборгованість по кредиту ОСОБА_4

Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти:

- Згідно умов договору № 370 від 27.05.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_4 був укладений зазначений кредитний договір. За умовами якого банк зобов'язувався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 36 місяців під 27% річних, а ОСОБА_4 відповідно до п. 1.6 договору зобов'язувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк". Останнє погашення кредиту повинно було здійснюватися позичальником не пізніше 26.05.2011 року.

- 27.05.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_2 було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2, якого ОСОБА_2, як поручитель зобов'язаний перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором № 370 від 27.05.2008 року.

- 27.05.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_3. було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2, якого ОСОБА_3, як поручитель зобов'язана перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором № 370 від 27.05.2008 року.

- 27.05.2008 року ВАТ „Державний ощадний банк Україна" згідно наявної копії заяви на видачу готівки № 3161/2, на ім'я ОСОБА_4 було надано кредит в сумі 20 000 грн., про що в графі підпис отримувача проставлений підпис особи.

- У період з 27.05.2008 року по 29.05.2013 року у відповідача ОСОБА_4 утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, пені та комісійним, загальна сума якої складає 29 265,84 грн., з яких: 12 199,322 грн. - сума простроченої заборгованості; 5 465,33 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 11 457,09 грн. - сума пені та 144,10 грн. - сума несплачених комісійних.

- 03.06.2013 року ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості по кредитному договору № 370 від 28.05.2008 року в сумі 29 265,84 грн.

- Згідно витягу з кримінального провадження № 0000630 від 19.06.2013 року Врадіївським РВ УМВС України в Миколаївській області була прийнята заява від гр. ОСОБА_3 по факту підроблення від її імені підпису як поручителя по кредитному договорі укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 Аналогічна заява з цього приводу по даному кримінальному проваджені також була прийнята від гр. ОСОБА_2 за зверненнями, яких органом досудового слідства було розпочате кримінальне провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 358 ч. 1 КК України.

- Проведеним досудовим слідством по кримінальному провадженні № 0000630 від 19.06.2013 року органом досудового слідства було встановлено, що у травні 2008 року, ОСОБА_8, працюючи у Врадіївському районному центрі зайнятості населення, маючи доступ до копій документів, які надавали громадяни при постановці на облік, виготовила фотокопії документів, а саме копії паспорта та довідки про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків на ім'я ОСОБА_9, ОСОБА_3 та ОСОБА_2, а також інші документи необхідні для оформлення кредитної справи, які в подальшому надала керуючому Кривоозерського відділення AT «Ощадбанк» ОСОБА_5 для оформлення кредиту на споживчі цілі. При цьому, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 дійшли домовленості, що з наявних трьох осіб згідно документів ОСОБА_9 має бути оформлена у якості позичальника, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 - поручителями. При цьому останні про це нічого не знали. На виконання злочинного задуму, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5, ОСОБА_6 власноручно заповнила бланки кредитної заявки, заяви та анкети індивідуального позичальника від імені ОСОБА_4, вчинивши від імені останньої підпис без її відома та згоди, а також заповнила бланки заявок та анкет поручителів, вчинивши від імені останніх підписи, але без згоди і відома ОСОБА_3 та ОСОБА_2 Після цього ОСОБА_6 підписала кредитний договір від 27.05.2008 року № 370 від імені позичальника ОСОБА_4, поручителів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, але без відома та згоди останніх. Також ОСОБА_6 підписала договори поруки Від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 27.05.2008 року, але без відома та згоди останніх, а також заяву на видачу готівки в сумі 20 000 грн. від 27.05.2008 року від імені ОСОБА_4 Після підписання всіх зазначених вище документів ОСОБА_6 передала їх ОСОБА_5, який підписавши зазначені документи від свого імені у якості керуючого Кривоозерським відділенням АТ «Ощадбанк», діючи згідно злочинної домовленості, передав ОСОБА_6 20 000 грн., якими остання розпорядилася на власний розсуд. Досудовим розслідуванням було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. По результатам проведеного розслідування по кримінальному провадженню № 0000630 слідчим Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області Багріним Є.В. була винесена постанова про закриття кримінального провадження від 22.08.2014 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України в зв'язку зі смертю підозрюваних, по нереабілітуючим підставам.

- 12.06.2011 року найменування банку із Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" було змінено на Публічне акціонерне товариство „ Державний ощадний банк" (свідоцтво про реєстрацію публічного товариства „ Державний ощадний банк" № 0000564, виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ № 532465).

Суд вважає, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценті, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов'язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит, та сплатити проценти.

Як вбачається з позовної заяви у ОСОБА_4 внаслідок невиконання умов кредитного договору утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості в сумі 29 265,84 грн.

Кредитні зобов'язання ОСОБА_4 забезпечено договорами поруки, укладеними 27.05.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3

Підстави, обсяг та умови відповідальності поручителів, а також інші права та обов'язки сторін, передбаченні статтями 553 - 559 ЦК України та розділами 1 - 6 договорів поруки.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК, якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя. Аналогічні умови містяться в п. 4.2 вищезазначених договорів поруки.

Зазначеними договорами поруки від 27.05.2008 року не передбачені строки закінчення їх дій, а умова дії поруки до повного виконання позичальником чи поручителем зобов'язань перед кредитодавцем не може розглядатися, як установлення строку дії поруки, оскільки відповідно до статей 251, 252 ЦК строком є період у часі, а не подія.

Отже, банк як кредитодавець, має право вимоги до поручителів ОСОБА_2, ОСОБА_3 протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання за кредитним договором боржником ОСОБА_4, тобто протягом шести місяців з 26.05.2011 року по 26.11.2011 року.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після настання строку повернення кредитних коштів 26.05.2011 року банк не пред'явив вимоги до поручителів протягом шести місяців, а позов в інтересах банку пред'явлено 03.06.2013 року, тобто поза межами строку дії договорів поруки. Виходячи з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком для існування (дії) самого зобов'язання поруки (преклюзивність строку), то і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняється.

Оскільки, із закінченням шестимісячного строку припинилося матеріальне право (поручительство), то пред'явлення позову поза межами цього строку позбавляє Банк права на задоволення позову до поручителів в судовому порядку.

Разом з тим, ч. 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні позивач, як на підставу для задоволення позовних вимог послався лише на письмовий кредитний договір № 370 від 27.05.2008 року укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_4 та письмові договори поруки від 27.05.2008 року, укладених між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 Згідно висновку органу досудового слідства по кримінальному провадженню № 0000630, який міститься в постанові про закриття кримінального провадження від 22.08.2014 року, встановлено, що підпис в кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року від імені позичальника ОСОБА_4 був незаконно проставлений ОСОБА_7, в договорі поруки від 27.05.2008 року по кредитному договору № 370 від 27.05.2008 року від імені поручителя ОСОБА_2 був незаконно проставлений ОСОБА_7 Аналогічні дії були вчиненні і в договорі поруки від імені поручителя ОСОБА_3, підпис якої був підроблений ОСОБА_7 При цьому, позивач не зміг надати будь - яких доказів та спростувати висновки органу досудового слідства, які містяться в постанові про закриття кримінального провадження № 0000630 відносно того, що кредитний договір № 370 від 27.05.2008 року між банком та особисто ОСОБА_4, не укладався та те, що підпис в кредитному договорі від імені позичальника ОСОБА_4 був підроблений та виконаний не самою ОСОБА_4, а третьою особою. Аналогічне позивач не зміг наданими докази та спростувати висновки органу досудового слідства, які містяться в постанові про закриття кримінального провадження № 0000630 відносно того, що письмові два договори поруки від 27.05.2008 року, укладених між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3, не укладалися та те, що підписи в зазначених двох договорах поруки від імені ОСОБА_2, ОСОБА_3 були підроблені та були виконані не самими ОСОБА_2, ОСОБА_3, а третьою особою. Крім цього, в суді позивач не зміг надати докази та спростувати доводи відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно того, що в двох договорах поруки від 27.05.2008 року в графі поручителі проставлені не їхні підписи, а третьої особи.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні позивач не надав будь - яких доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, а саме, що між банком та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 370 від 27.05.2008 року та відповідні договори поруки від 27.05.2008 року по кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року між банком та ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Під час розгляду справи в суді встановити особу ОСОБА_4 та прийняти від неї пояснення, як відповідача по справі не представилося можливим. Оскільки ОСОБА_4 за зазначеною адресою вказаною позивачем в позовній заяві, згідно довідки Врадіївського РС УДМС України в Миколаївській області від 06.06.2013 року № 536 не значиться.

Суд погоджується з висновком органу досудового слідства Врадіївського РВ УМВС України в Миколаївській області, який викладений в постанові про закриття кримінального провадження № 0000630 від 22.08.2014 року про те, що у кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року, укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України" та від імені ОСОБА_4, в графі позичальник проставлений підпис не ОСОБА_4, а третьої особи, а також аналогічне, що в двох договорах поруки від 27.05.2008 року по кредитному договору № 370 від 27.05.2008 року в графі поручитель ОСОБА_2 та ОСОБА_3, проставлені не їхні підписи, а третьої особи. Оскільки, позивачем не було надано будь - яких доказів на спростування зазначеного висновку органу досудового слідства.

При прийняті рішення, суд керується роз'ясненнями п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі».

Таким чином, в судовому засіданні будь - яких доказів на підтвердження того, що між ВАТ „Державний ощадний банк України" та ОСОБА_4 був укладений кредитний договір № 370 від 27.05.2008 року та відповідні договори поруки від 27.05.2008 року по кредитному договорі № 370 від 27.05.2008 року між банком та ОСОБА_2, ОСОБА_3, представником позивача суду не надано та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Вказані обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишається за позивачем.

Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства „Державний ощадний банк України" до ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості в сумі 29 265,84 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: