Справа № 755/5041/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"21" квітня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Ластовки Н.Д.,

при секретарі Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_1 звертаючись з позовом до суду, просить визнати відповідача ОСОБА_2 та його неповнолітню доньку ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач, який являється колишнім зятем, з 1997 року разом зі своєю донькою ОСОБА_3 в квартирі не проживає, шлюб між ОСОБА_4 та відповідачем ОСОБА_3 було розірвано, за комунальні послуги не сплачує, добровільно знятися з місця реєстрації бажання не виявляє, вселитись до квартири наміру не має.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, однак надала до суду заяву, де позов підтримала в повному обсязі та просила суд винести рішення у її відсутність за наявними у справі доказами та матеріалами, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 який діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій проти позову не заперечувала, просила розглядати справу без її участі в заочному провадженні.

Представник третьої особи - Дніпровського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника та вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

На підставі ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, враховуючи думку позивача, яка просив розглядати справи в заочному провадженні, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ордеру № 4251 від 08.12.1971 року ОСОБА_5 та членам її сім'ї - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 надано право на зайняття квартири АДРЕСА_1. (а.с. 11-12)

За довідкою Форми 3 № 545 від 18.02.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_1, ОСОБА_4 (донька), ОСОБА_6 (онука), ОСОБА_2 (колишній зять), ОСОБА_3 (дочка колишнього зятя). (а.с. 18)

Позивачка звертаючись з позовом до суду вказала, що відповідач разом з його донькою був зареєстрований в спірній квартирі як чоловік її доньки - ОСОБА_4 (ОСОБА_7.), однак як встановлено судом шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було розірвано. (а.с.16)

Відповідно до акту від 01.10.2014 року, 29.10.2014 року, 14.11.2014 року, 03.12.2014 року, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, 2002 р.н. не проживає в квартирі в квартирі АДРЕСА_1. (а.с. 4-10)

3гідно з ст. 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання", в якій зазначено, що: "Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання".

3гідно з ст. 64 Житлового кодексу України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуватись нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення на протязі шести місяців, а відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу України, піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

Згідно ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як убачається з пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які суд вважає логічними, зложеними та підтверджуються зібраними у справі доказами, понад пів року відповідач ОСОБА_2 та його неповнолітня донька ОСОБА_3 в спірній квартирі не проживає, будь-яких поважних причин, які б перешкоджали відповідачу користуватись спірною квартирою, судом не встановлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням підлягають задоволенню, відповідача ОСОБА_2 та його неповнолітню доньку ОСОБА_3, є підстави визнати такими, що втратили право користування житловою площею, а саме квартирою АДРЕСА_1, оскільки, як доведено в суді відповідач понад шість місяців у спірній квартирі не проживає, за комунальні послуги не сплачує, наміру вселятись до спірної квартири немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 64, 71, 99 Житлового кодексу України, ст.ст. 10, 58, 60, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Дніпровський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користуватися житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та його неповнолітню доньку ОСОБА_3, 2002 року народження, такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Дніпровським районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: