УХВАЛА

20.04.2015 року 2-о/425/18/15

425/2887/14-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Мирошникової О.Ш.,

за участю секретаря Кулішової О.С.,

з участю представника заявника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рубіжне Луганської області заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

В провадженні Рубіжанського міського суду Луганської області знаходиться цивільна справа за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить визнати юридичний факт відсутності у ОСОБА_2 статусу застрахованої особи в участі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, як у пенсіонера за віком з 11.12.1997 року і відповідно до цього також факт відсутності статусу платника єдиного внеску за себе.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримує та просив суд її задовольнити. Представник надав пояснення, що заявник не є застрахованою особою та не є платником єдиного внеску за себе особисто як пенсіонер, у неї відсутній статус застрахованої особи в участі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, як у пенсіонера за віком з 11.12.1997 року, штучно з невідомих причин та періодично Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному нарахувало заборгованість в 2010 році, в 2011 році, завтра знов від УПФУ прийде вимога, тому виникає необхідність встановлення факту, що має юридичне значення. ОСОБА_2 є фізичною особою підприємцем, мала найманих працівників, за яких вона сплачувала внески, за себе не сплачує.

Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного Фонду України в місті Рубіжному Луганської області в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 17.12.2014 року, 31.03.2015 року надала суду заперечення та доповнення до них та 20.04.2015 року надала пояснення, згідно з якими ОСОБА_2 з 1999 року зареєстрована як фізична особа підприємець, що здійснює діяльність на спрощеній системі оподаткування як платник єдиного податку, тому вона є застрахованою особою, оскільки вона як фізична особа підприємець, що обрала особливий спосіб оподаткування, та підлягає загальнообовязковому державному пенсійному страхуванню згідно з ст. 11 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ст. 17 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 зобовязана нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески. Також, в поясненнях зазначено, що ОСОБА_2 з 11.12.1997 року було призначено пенсію на пільгових умовах, договір про добровільну участь ОСОБА_2 в системі загальнообовязкового державного пенсійного страхування з Управлінням ПФУ в м. Рубіжне не укладався, оскільки на пенсіонерів положення Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» про добровільну участь в цій системі не поширюється. Представник заінтересованої особи просить залишити заяву ОСОБА_2 без розгляду (а.с. 22, 67).

Вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає за необхідне залишити заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, без розгляду за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з 11.12.1997 року ОСОБА_2 було призначено пенсію за віком. З 29.09.1999 року ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа підприємець та з 01.10.1999 року перебуває на обліку у Рубіжанській ОДПІ ГУ Міндоходів у Луганській області та перебуває на спрощеній системі оподаткування.

З пенсії ОСОБА_2 з липня 2014 року утримується на користь Рубіжанської ОДПІ недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування у розмірі 2312,07 гривень.

Відповідно ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.01.1995 року розяснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:

· згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;

· чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення;

· заявник не має можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення;

· встановлення факту не повязується з наступним вирішенням спору про право.

Як зазначає в уточненнях від 08.12.2014 року до заяви про встановлення факту ОСОБА_2 (мовою оригіналу): «Я використовую це своє конституційне право, тому що я через адміністративні суди у встановленому законом порядку не спромоглася визнати неправомірність дій УПФУ і ВДВС у м. Рубіжне про мою, так звану, заборгованість з єдиного внеску на пенсійне страхування» (а.с. 15).

Разом з цим, ОСОБА_2 зазначає, що спір про право відсутній, тому підстави на визнання судом згідно ч. 6 ст. 235 та ч. 4 ст. 256 ЦПК України відсутні.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно з розясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.01.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, які не повязані з наступним вирішенням спору про право. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту повязане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буд виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

В судовому засіданні представник заявника пояснив, що встановлення цього факту необхідно для майбутнього запобігання від неправомірних застосувань до заявника недоїмки або штрафних санкцій з боку Управління ПФУ у м. Рубіжному.

Також, із заяви ОСОБА_2, уточнень до неї та пояснень представника заявника вбачається, що заявник оспорює дії УПФУ в м. Рубіжному щодо нарахування та стягнення з ОСОБА_2 заборгованості із сплати єдиного внеску, оскільки ОСОБА_2 не має статусу застрахованої особи в участі загальнообовязкового державного пенсійного страхування, оскільки є пенсіонером.

Одночасно представник заінтересованої особи проти задоволення заяви ОСОБА_2 заперечує з посиланням на фактичні дані про наявність у ОСОБА_2 статусу страхувальника та статусу платника страхових внесків до Пенсійного фонду.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку у правовідносинах між ОСОБА_2 та Управлінням ПФУ в м. Рубіжному вбачається спір про право, а тому дана заява ОСОБА_2 підлягає залишенню без розгляду.

На виконання вимог, передбачених ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд розяснює заявнику ОСОБА_2, що вона з урахуванням права особи на отримання судового захисту, має право звернутись до суду з позовом на загальних підставах.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 235, 256 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа Управління Пенсійного фонду України в місті Рубіжному Луганської області про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду, зв'язку з наявністю спору про право.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Мирошникова О.Ш.