АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Ап. Провадження № 22-ц/796/3314/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Корчевного Г.В., Лапчевської О.Ф.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року про відмову у задоволені скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

в с т а н о в и л а:

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просила: визнати дії заступника начальника відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Андросович Н.В. (надалі ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ) щодо відкриття виконавчого провадження незаконним; скасувати постанову ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві від 24 червня 2014 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 43794824 про її (ОСОБА_1.) виселення з квартири АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року відмовлено в задоволені скарги.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, постановлення нової, якою задовольнити скаргу.

Апелянт зазначає, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року її виселення із вищезазначеної квартири, як і примусове стягнення (відчуження без згоди власника ) нерухомого житлового майна є неможливим. На думку апелянта, відповідно до п.9 ч.1 ст.47 Закон України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повинен бути повернутий у зв'язку з набранням чинності вищезазначеним законом.

ОСОБА_1 в судове засідання не з*явилась, про час та місце розгляду справи належним чином судом повідомлялась, про що свідчить зворотне поштове відправлення (а.с.99).

Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

В судовому засіданні представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - ХодюкО.Я. апеляційну скаргу підтримав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що 05 серпня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Києва позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, як законного представника ОСОБА_1, третя особа: орган опіки та піклування Шевченківської районної у м. Києві державної адміністрації, Шевченківський районний відділ Головного управління державної міграційної служби України в м. Києві про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково, постановлено: в рахунок погашення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії № 2203/07/КИ-310 від 31 серпня 2007 року, що станом на 22 листопада 2012 року складає 93 907 720, 77 грн., з яких: 5 263 932,71 доларів США, що за курсом НБУ на 22 листопада 2012 року дорівнює 42 074 614, 15 грн. - заборгованість за кредитом; 2 954 987, 26 доларів США, що за курсом НБУ на 22 листопада 2012 року дорівнює 23 619 213, 17 грн.; 28 213 893, 45 грн. - пеня, звернуто стягнення на предмети іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 що складається з трьох кімнат загальною площею 59,27 кв.м. в тому числі житловою площею 43,7 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 11 червня 1997 року; квартиру АДРЕСА_1 що складається з трьох кімнат загальною площею 70,4 кв.м. в тому числі житловою площею 52,2 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 11. червня 1997 року; квартиру АДРЕСА_3 що складається з двох кімнат загальною площею 135,8 кв.м. в тому числі житловою площею 90,8 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_5 на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 29 жовтня 2001 року; шляхом надання ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії" Кримське регіональне управління АТ « Банк «Фінанси та Кредит» права на продаж будь-якій особі-покупцеві зазначених квартир за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, з наданням ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Філії «Кримське регіональне управління АТ «Банк «Фінанси та Кредит» всіх повноважень продавця, необхідних для здійснення продажу. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с.40-46).

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 26 грудня 2013 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року в частині відмови в задоволенні позову про надання права вчиняти дії, отримувати документи, необхідні для укладення договору купівлі - продажу та виселення, а також в частині розподілу судових витрат скасовано, ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту:

Надано ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» право вчиняти будь - які дії та отримувати будь - які документи, необхідні для укладення договору купівлі - продажу предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1; квартири АДРЕСА_1; квартири АДРЕСА_3 що належать ОСОБА_5 на праві власності, в тому числі: право отримати в Першій Київській державній нотаріальній конторі дублікат договору купівлі - продажу від 11 червня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11-1251, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, та отримати дублікат договору купівлі - продажу від 11 червня 1997 року, зареєстрованого в реєстрі за № 11-1254, посвідченого державним нотаріусом Першої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_8; право отримати в Київській міській державній адміністрації дублікат Свідоцтва про право власності на квартиру від 29 жовтня 2001 року, виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації; право отримати у відповідних установах, організаціях, підприємствах незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату технічні паспорти на квартири, які є предметом іпотеки; право отримати в органах Державної реєстрації прав, нотаріуса Витяги з Державного реєстру прав на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_1, квартиру АДРЕСА_3 право подавати від імені ОСОБА_5 в органи Державної реєстрацій прав, нотаріусу документи, необхідні для здійснення державної реєстрації права власності на квартири, що входять до складу предмету іпотеки, згідно отриманих дублікатів правовстановлюючих документів та отримувати останні, також подавати відповідні заяви, документи та отримувати інші документи від імені іпотекодавця, які пов'язані з оформленням права власності; право здійснювати будь - які платежі, що стосуються предмету іпотеки; право Банку на отримання довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у предметі іпотеки осіб. Виселено ОСОБА_1, з квартири АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_7 з квартири АДРЕСА_1; виселено ОСОБА_5, з квартири АДРЕСА_3 Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3 238,12 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19,12 грн., стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 19,12 грн. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_7, в дохід держави судовий збір в сумі 114,70 грн., по 38, 23 грн. з кожного. В решті рішення суду залишено без змін (а.с.47-55).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2014 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 серпня 2013 року у не скасованій частині та рішення апеляційного суду м. Києва від 07 листопада 2013 року залишено без змін (а.с.56-60).

17 квітня 2014 року на виконання вищезазначеного рішення суду, судом видано виконавчий лист (а.с.6).

24 червня 2014 року заступником начальника ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві Андросович Н.В. винесено постанову ВП № 43794824 про відкриття виконавчого провадження (а.с.6).

Відповідно до положення ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Звертаючись до суду, ОСОБА_1 у скарзі посилалась на те, що вищезазначена постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 червня 2014 року протирічить вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який набрав чинності 07 червня 2014 року.

Проте з таким доводом погодитись не можна, виходячи з наступного.

Згідно ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів ( посадових осіб ), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження», ст. 17 якого визначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема на підставі виконавчих листів, виданих судом.

Згідно ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Підстави відмови у відкритті виконавчого провадження визначені ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Навіть, якщо Закон встановлює тимчасове обмеження щодо примусового звернення стягнення на майно, яке перебуває під заставою або під іпотекою, державний виконавець зобов'язаний відкрити виконавче провадження з подальшим у цьому випадку поверненням.

Тобто наявність заборони щодо примусового звернення стягнення на майно, яке перебуває під заставою або під іпотекою, є підставою для повернення виконавчого листа згідно п. 9 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», але не підставою для визнання незаконними дії державного виконавця та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання ОСОБА_1 на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який встановлює тимчасове обмеження щодо примусового звернення стягнення на майно яке перебуває під заставою або під іпотекою, оскільки як вбачається з оскаржуваної постанови, виконавче провадження відкрито з приводу примусового виконання виконавчого листа про виселення скаржника, як на підставу задоволення поданої скарги судом не приймаються до уваги, так як є помилковими.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість скарги ОСОБА_1, а тому не підлягала задоволенню.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи. Доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, на правильність висновку суду першої інстанції не впливають, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312,313 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: