Справа № 500/7654/14-ц
Провадження № 2/500/144/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: представника позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 безперервно за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з грудня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та визнати за нею як спадкоємицею за законом першої черги право власності на земельну ділянку площею 0,1546 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2011 року, кадастровий номер - НОМЕР_2, а також на земельну ділянку площею 3,53 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 02.04.2003 року, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку із тим, що позивачу ОСОБА_3 необхідно було протягом шести місяців із дня смерті спадкодавця подати в нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини, і заява нею не була подана.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі і не заперечувала проти задоволення позову, а також підтвердила факт постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 безперервно за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з грудня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 хворіла та потребувала постійного стороннього догляду та позивач ОСОБА_3 здійснювала за нею догляд.

В судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, якою позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову, якою також підтвердила факт того, що позивач ОСОБА_3 починаючи з грудня місця 2012 року по день смерті спадкодавиці ОСОБА_5, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 року проживала разом з нею за адресою: АДРЕСА_1, оскільки спадкодавець ОСОБА_5 хворіла та потребувала постійного стороннього догляду та позивач ОСОБА_3 здійснювала за нею догляд.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 пояснила, що спадкодавця ОСОБА_5 знала добре, а з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 товаришувала. Спадкодавець ОСОБА_5 перед смертю хворіла і потребувала стороннього догляду. В грудні 2012 року спадкодавець ОСОБА_5 переїхала жити до позивача ОСОБА_3 та позивач здійснювала за нею догляд до смерті останньої.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що позивача ОСОБА_3 знає добре, оскільки поживає по сусідству. Спадкодавець ОСОБА_5 хворіла та потребувала стороннього догляду у зв'язку із чим, позивач ОСОБА_3 в грудні 2012 року перевезла ОСОБА_5 до себе додому та доглядала за нею.

Вислухавши пояснення сторін та свідків дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,1546 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2011 року, виданого на підставі договору дарування земельної ділянки від 02 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. за № 4123 та рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Одеської області від 24 лютого 2000 року за № 237, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 00247, кадастровий номер - НОМЕР_2.

Крім цього, ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 3,53 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бросківської сільської ради, на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 02.04.2003 року, виданого на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації ради народних депутатів від 11 вересня 2002 року № 755, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 10-03-146.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ст. ст. 1216,1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Після смерті ОСОБА_5 згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна ділянка площею 0,1546 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3, передана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2011 року, кадастровий номер - НОМЕР_2, а також земельна ділянка площею 3,53 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 02.04.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до заповіту від 04.08.2000 року за № 2/6436, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 належний їй на праві особистої власності жилий будинок та землю, що знаходиться в місті Ізмаїлі по АДРЕСА_4, заповіла ОСОБА_4.

Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині відповідно ст. 1241 ЦК України, після смерті ОСОБА_5, немає.

Згідно з вимогами ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

До неохопленої заповітом частини спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_5, відноситься земельна ділянка площею земельна ділянка площею 3,53 га, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 02.04.2003 року.

Крім цього, як було з'ясовано в судовому засіданні, ОСОБА_4 як спадкоємиця за заповітом після смерті ОСОБА_5 відмовилась від прийняття належної їй за заповітом спадщини, а саме вищевказаної земельної ділянки.

Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті ОСОБА_5 є:

- донька ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 від 10.12.1974 року, виданого виконавчим комітетом с. Приозерне Кілійського району Одеської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_6 від 10.11.1984 року, виданого відділом РАЦСу м. Норільська, згідно якого ОСОБА_4 змінила прізвище на «ОСОБА_4»;

- донька ОСОБА_3, що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_7 від 27.01.1976 року, виданого Кілійським районним відділом РАЦСу Одеської області та свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_8 від 03.07.1979 року, виданого Ізмаїльським відділом РАЦСу, згідно якого ОСОБА_3 змінила прізвище на «ОСОБА_3»;

- донька ОСОБА_2.

Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України, спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь - кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Згідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину

Як було з'ясовано судом, відповідач ОСОБА_4 як спадкоємиця за законом першої черги після смерті ОСОБА_5 відмовилась від прийняття належної їй частки спадкового майна.

В свою чергу відповідач ОСОБА_2, будучи спадкоємицею за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась та разом із спадкодавцем не проживала, тобто вважається такою, що не прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268, 1269 ЦК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем ОСОБА_5, що було підтверджено поясненнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7, тобто вважається такою, що прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

Вислухавши пояснення сторін та свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 174, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1269, 1274 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 безперервно за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з грудня 2012 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року, право власності на:

- земельну ділянку площею 0,1546 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_5, передану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 13.10.2011 року, кадастровий номер - НОМЕР_2;

- земельну ділянку площею 3,53 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Бросківської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_3 від 02.04.2003 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.О.Бурнусус