05.03.2015 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 533/151/15-ц
УХВАЛА Провадження № 2/533/64/15

05 березня 2015 року Козельщинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді: - ОСОБА_1,

при секретарі: - ОСОБА_2,

з участю: представників позивача - ОСОБА_3, ОСОБА_4,

відповідачів - ОСОБА_5, представника ОСОБА_6,

адвоката ОСОБА_7,

представника третьої особи - ОСОБА_8,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в залі суду в смт. Козельщина цивільну справу за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Батьківщина» до ОСОБА_5, фермерського господарства «Фортуна-11», третя особа Пригарівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області, Реєстраційна служба Козельщинського РУЮ Полтавської області про визнання оспорюваного договору (правочину) недійсним, -

встановив :

19.02.2015 року позивач ПСП «Батьківсщина» звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 27.07.2011 року між ним та відповідачем ОСОБА_5 на підставі сертифікату на земельну ділянку частку(пай), який належав останньому був укладений договір оренди земельної ділянки площею 3,45 га., терміном на 5 років. 07.09.2012 року зазначений договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у Пригарівській сільській раді.

Далі, позивач в позові зазначив, що відповідач ОСОБА_5 виготовивши технічну документацію та отримавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку розміром 3,34 га в порушення умов вищезазначеного договору від 27.07.2011 року та в порушення національного законодавства, безпідставно уклав з відповідачем ФГ «Фортуна -11» договір оренди земельної ділянки, а тому позивач прохає визнати недійсним договір оренди земельної ділянки між ФГ «Фортуна -11» та відповідачем ОСОБА_5

04.03.2015 року до суду надійшло клопотання від позивача ПСП «Батьківщина» про забезпечення позову, а саме до вирішення справи по суті заборонити будь-ким особам використовувати належну позивачу земельну ділянку розміром 3,34 га.

Далі, в клопотанні представник зазначив, що згідно прав наданих ПСП «Батьківщина» за договором оренди землі від 27.07.2011 року, останній на протязі, починаючи з 2011 року, безперешкодно використовував земельну ділянку на правах оренди, яка належала ОСОБА_5, вчасно виконуючи всі умови договору, щодо сплати орендної плати та інші умови. Будь які зауваження щодо неналежного виконання зобовязань за договором, з боку орендодавця ОСОБА_5 до теперішнього часу не було.

До того ж ПСП «Батьківщина» після збору врожаю сільськогосподарських культур на при кінці 2014 року здійснило відповідні осінньо-польові роботи, щодо підготовки землі під весняну посадку, понісши при цьому відповідні затрати.

Про проведення зазначених робіт орендодавець ОСОБА_5 достеменно знав, й відповідно будь-яких зауважень чи попереджень з його боку до ПСП «Батьківщина» не поступало.

Таким чином, не здійснивши належним чином розірвання чи припинення дії договору оренди землі із ПСП «Батьківщина», та уклавши інший договір оренди землі із ФГ «Фортуна - 11», ОСОБА_5 порушив права ПСП «Батьківщина» як орендаря.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 та ОСОБА_4 клопотання про забезпечення позову підтримала та пояснили, що на даний час склалася ситуація, щодо можливості використовування однієї земельної ділянки двома орендарями юридичними особами, що у свою чергу може привести до небажаних наслідків, а в кінці не отримання жодного з них того на що вони розраховували за укладеними договорами.

Також, в сумовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що земельна ділянка, яка належить відповідачу ОСОБА_5 та перебуває в оренді ПСП «Батьківщина» з осені 2014 року та на ній проведені польові роботи, земля підготовлена для проведення посіву ярових культур.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував та пояснив, що дійсно позивачем на земельній ділянці, яка належить йому проведені польові роботи по обробці землі, але вважає, що договір земельної ділянки, який укладений між ним та позивачем припинений, про що також він поштою повідомляв позивача.

На даний час ним укладено договір оренди з відповідачем ФГ «Фортуна - 11», а тому позивач не має право на оренду земельної ділянки, яка належить йому відповідно до свідоцтва про право власності.

Адвокат ОСОБА_7 та представник відповідача ОСОБА_6 заперечували щодо задоволення клопотання позивача та прохали відмовити, так як з часу отримання відповідачем ОСОБА_5 свідоцтва про право власності на нерухоме майно на земельну ділянку розміром 3,34 га, дія договору оренди земельної ділянки, який 27.11.2011 року укладений між позивачем та ОСОБА_5 щодо земельної ділянки розміром 3,45 умовно кадастрових гектарів припинена.

Представник третьої особи щодо задоволення клопотання покладався на розсуд суду.

Суд, вислухавши клопотання та пояснення сторін встановив наступне.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч.3 ст.151 ЦПК України вбачається, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовною вимогою.

Згідно до роз'яснень, які містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» N 9 від 22.12.2006 року вбачається, що вжиті заходи забезпечення позову не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб'єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Суд бере до уваги, що представником позивача не надано жодного доказу, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому вважає що клопотання представника позивача є необґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-153, 209, 293 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

У задоволенні клопотання ПСП «Батьківщина» про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржене протягом пяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Полтавської області через Козельщинський районний суд.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала надруковане суддею в нарадчій кімнаті і є оригіналом.

Суддя

Козельщинського районного суду: ОСОБА_1