АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Корчевного Г.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі Лознян О.С.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - Книш Марти Богданівни на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав, -

УСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд», та збільшивши обсяг позовних вимог в ході судового розгляду, просив стягнути з відповідача пеню за договором купівлі-продажу майнових прав у розмірі 69338 грн. 59 коп. та судовий збір. Позов мотивовано тим, що 06.03.2013 року між сторонами було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №636/РН-К, відповідно до умов якого відповідач продав позивачу майнові кошти на квартиру АДРЕСА_1, за змістом якого відповідач зобов'язався передати позивачу майнові права на Квартиру, а покупець прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі майнових прав після отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництва об'єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених Київським міським БТІ. Остаточною датою виконання відповідачем зобов'язання за вказаним договором є 13.12.2013 року. На вказану дату відповідачем не було виконано свої зобов'язання визначені вищевказаним договором, тому позивач просить стягнути пеню передбачену п. 4.2 даного договору.

Унікальний номер справи: 752/10007/15-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/15784/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Корчевний Г.В.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про стягнення пені за договором купівлі-продажу майнових прав задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» () на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) пеню за договором купівлі-продажу майнових прав у розмірі 69338 грн. 59 коп. та судовий збір у розмірі 693 грн. 39 коп., всього у розмірі 70031 грн. 98 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» - Книш М.Б. звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року скасувати, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду 1-ї інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що судом не встановлено усі обставини, що мають значення для справи, зокрема те, що за договором купівлі-продажу майнових прав компанія зобов'язується передати ці права після отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, а термін введення в експлуатацію, вказаний в розділі 6 договору, є орієнтовним.

Зазначає, що підписання акту приймання - передачі майнових прав по договору не є визнанням боргу перед позивачем, не містить жодних посилань на таке і не може розцінюватися судом як доказ переривання перебігу позовної давності.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд повинен свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів і висновків експертів.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 березня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 636/РН-К, за змістом якого відповідач продав позивачу майнові права на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 48-52).

Пунктом 1.4 вказаного договору відповідач зобов'язався передати позивачу майнові права на дану квартиру, а покупець прийняти їх. Передача та приймання майнових прав здійснюється Сторонами за Актом приймання-передачі майнових прав після отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництва об'єкта та проведення кінцевих розрахунків за фактично збудовану площу відповідно до технічних паспортів, виготовлених Київським міським БТІ.

Також встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором, а саме з довідки Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» № 636/9 від 09.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_2 внесено грошові кошти у розмірі 1041120 грн. (а.с. 53)

Зі змісту п. 6.1. вказаного договору вбачається, що дата введення будинку в експлуатацію ІV квартал 2013 року .

Відповідно до пункту 6.2. Договору купівлі-продажу Компанія, як особа, що виконує функцію Замовника/Забудовника будівництва Об'єкта будівництва в особі співробітників управління продажу, після завершення його спорудження та введення в експлуатацію, зобов'язується повідомити покупця засобами телефонного зв'язку або письмовим повідомленням, як власника майнових прав на квартиру, яка є частиною Об'єкта будівництва, про дату передачі будинку під заселення протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництва об'єкту.

З листа Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» № 00963/0/2-15 від 16.03.2015 року вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 введено в експлуатацію 23 грудня 2014 року (а.с. 55).

Мотивуючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що з довідки Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» від 12.08.2015 року № Ф/РН/2245 вбачається, що ОСОБА_2 сплатив 100% вартості майнових прав відповідно до вищезазначеного договору.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що згідно акту прийому передачі майнових прав на квартиру від 19 серпня 2015 року до Договору купівлі-продажу майнових прав №636/РН-К від 06.03.2013 р. ОСОБА_2 прийняв від ПАТ «Холдингова компанія «Київміськбуд» майнові права на квартиру АДРЕСА_1. (а.с. 66)

Також враховано судом першої інстанції, що пунктом 4.2. вказаного договору визначено, що за неналежне виконання своїх зобов'язань Компанія сплачує покупцю пеню у розмірі 0,01 % від суми неналежно виконаного зобов'язання.

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пеня є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З наданого позивачем розрахунку, який відповідачем не спростовано, вбачається, що позивач просив суд стягнути пеню з розрахунку 1% від сплаченої позивачем суми майнових прав на квартиру в розмірі 1041120,00 грн., починаючи з 01.01.2014 р.

З огляду на фактичні обставини справи, вірним є висновок суду першої інстанції, що стягненню з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь ОСОБА_2 підлягає пеня за договором купівлі-продажу майнових прав у розмірі 69338 грн. 59 коп., та, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 693 грн. 39 коп., а всього слід стягнути суму 70031 грн. 98 коп.

Відносно доводів апеляційної скарги колегія суддів зазначає, що вони необґрунтовані та не доведені належними доказами, оскільки судом першої інстанції було повно та всебічно з'ясовано обставини справи.

Зокрема доводи апелянта про те, що за договором купівлі-продажу майнових прав компанія зобов'язується передати ці права після отримання Сертифікату відповідності закінченого будівництвом об'єкта в експлуатацію, а термін введення в експлуатацію, вказаний в розділі 6 договору, є орієнтовним, спростовуються листом Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» № 00963/0/2-15 від 16.03.2015 року, з якого вбачається, що житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 введено в експлуатацію 23 грудня 2014 року (а.с. 55).

Інші доводи апеляційної скарги відносно того, що підписання акту приймання - передачі майнових прав по договору не є визнанням боргу перед позивачем, не містить жодних посилань на таке і не може розцінюватися судом як доказ переривання перебігу позовної давності, спростовуються наступним.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 206 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем вчинялись дії щодо визнання свого обов'язку за договором Купівлі-продажу майнових прав №636/РН-К від 06.03.2013 року, а саме передання квартири за актом прийому-передачі, у зв'язку з чим, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання відповідачем свого обов'язку сплатити пеню за порушення умов договору.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів зазначає, що апелянтом не надано належних та допустимих доказів на обґрунтування апеляційної скарги, та вважає, що за таких обставин підстави для її задоволення відсутні.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи викладене та оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, колегія суддів вважає законними й обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно.

Інші доводи апеляційної скарги недоведені та містяться лише на формальних міркуваннях.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 312, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - КнишМарти Богданівни - відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 28 жовтня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: