АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/463/2015р. Головуючий в І інстанції: Калімбет Л.І.
Категорія 27 Доповідач: Кузнєцова О.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 26 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого: Кузнєцової О.А.

Суддів Приходько Л.А.

Борка А.Л.

при секретарі: Сидоренко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання договору дарування недійсним та припинення права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі, зазначаючи, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального права.

У письмових запереченнях відповідач ОСОБА_5 спростовує доводи апеляційної скарги, вказуючи на законність ухваленого рішення та просить залишити його без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно Генічеського державного бюро технічної інвентаризації ОСОБА_4 є власником 11/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

07.07.2014 року ОСОБА_4, від імені якої діяла ОСОБА_7, подарувала ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в рівних частках належних дарувальнику на праві власності 11/100 частини домоволодіння з відповідними господарськими будівлями та спорудами до нього під номером АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 21.08.1990 року, який зареєстрований Генічеською державною нотаріальною конторою р.№ 2848, ОСОБА_3 є власником квартири, яка складається з трьох кімнат, загальною площею 35,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, відповідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_3 є власником 16/100 вказаного будинку.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 вважає, що договір дарування, що укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ОСОБА_6 07.07.2014 року не відповідає вимогам ст.362 ЦК України, оскільки у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлі за ціною, оголошеною для продажу, та інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.

У довіреності, наданій ОСОБА_4 своєму представнику ОСОБА_7, в порушення вимог ст. 720 ЦК України не було вказано імені обдарованого, наслідком чого є нікчемність договору дарування.

Крім того, позивач вважає, що ОСОБА_4, будучи громадянкою Російської Федерації незаконно використала право громадянина України в частині викупу громадянами України жилого приміщення в будинку державного і громадського житлового фонду, а тому її право власності на житлове приміщення має бути припинене, як таке, що за законом не може належати цій особі.

З'ясувавши усі обставини справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення спору, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачкою у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України не надано суду переконливих доказів порушення відповідачкою ОСОБА_4 порядку набуття у власність спірного житлового приміщення, а судом такі докази і обставини не встановлені.

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав, передбачених ст. 362 ЦК України для визнання договору дарування недійсним.

Надаючи співвласнику право самостійно розпоряджатися своєю часткою (ст.361 ЦК)законодавець водночас у ст. 362 ЦК встановлює механізм захисту прав інших співвласників при продажу ним своє частки, проте правило про право переважної купівлі не застосовується в разі відчуження частки за договором дарування.

Будь-яких інших доказів на підтвердження недійсності договору дарування, а також обставин того, що фактично відбувся продаж спірного нерухомого майна у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК сторонами не надано та судом не встановлено, інших підстав позивачем не заявлено.

Також ОСОБА_3 у судовому засіданні не доведено, яким чином набуття відповідачкою права власності на житлове приміщення та укладення нею договору дарування стосується прав, обов'язків та законних інтересів позивачки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду обставинам справи до уваги не приймаються, як такі,що не обґрунтовані вимогами закону, належними доказами, і такі,що не спростовують висновки суду.

Доводи апеляційної скарги відносно порушення Наказу Міністерства Юстиції України від 28.12.2006, № 11/5 «Про запровадження Єдиного реєстру довіреностей та внесення змін і доповнень до деяких нормативно-правових актів Міністерства Юстиції України» колегія суддів вважає безпідставними, оскільки довіреність по справі видана на підставі ст. 100 Закону України «Про нотаріат»; довіреності, посвідчені за кордоном, не підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі довіреностей, приймаються нотаріусами України за умови їх легалізації органами Міністерства закордонних справ України, без легалізації вони приймаються у тих випадках, коли це передбачено законодавством України, міжнародними договорами, в яких бере участь Україна. Згідно Статті 13 Мінської конвенції 1993 року «Документы, которые на территории одной из Договаривающихся Сторон изготовлены или засвидетельствованы учреждением или специально на то уполномоченным лицом в пределах их компетенции и по установленной форме и скреплены гербовой печатью, принимаются на территориях других Договаривающихся Сторон без какого-либо специального удостоверения».

Висновки суду відповідають обставинам справи в межах наданих сторонами доказів та нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє в інтересах ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 21 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді :