АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/755/2015 Головуючий в І інстанції Томашевський В.А.
Категорія 5 Доповідач: Колісниченко А.Г.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Колісниченка А.Г.,
суддів:Капітан І.А.,
Радченка С.В.,
при секретарі:Сікорі О.В.
з участю прокурора:Настич В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою прокурора Чаплинського району Херсонської області в інтересах Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 23.06.2014 року у справі за позовом селянського фермерського господарства "Атевс" до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року до суду із зазначеним позовом звернулося селянське фермерське господарство «Атевс» в особі Вельчева С.В., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що внаслідок розпаювання майна ВОК «Присивашський» Чаплинського району Херсонської області приміщення механізованої бригади № 2, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 стало спільною власністю колишніх членів ВОК «Присивашський». Вартість зазначеного майна складає 25 тис. грн. В результаті домовленості з співвласниками приміщення механізованої бригади № 2, яка має реєстрацію як спілка співвласників майна «Відродження» відбувся продаж зазначеного приміщення за 25 тис. грн., що підтверджується договором купівлі-продажу від 05.09.2007 року. У зв'язку з чим, просив визнати права власності за селянським фермерським господарством «Атевс» на приміщення механізованої бригади № 2, що розташоване по АДРЕСА_1, яка складається з контори-складу площею 81, 0 м.кв., складу - площею 141, 3 м.кв., прибудови -площею 8,6 м.кв., ангару - площею 345,7 м.кв., огорожі -площею 366,6 м.кв., воріт - площею 16, 6 м.кв., оглядової ями - площею 6, 8 м.кв., мостіння - площею 324 м.кв., отриманого покупцем майна ВОК «Присивашський» Чаплинського району Херсонської області внаслідок договору купівлі-продажу зі спілкою співвласників майна «Відродження» від 05.09.2007 року.

Рішенням Чаплинського районного суду Херсонської області від 23.06.2014 року позов задоволено. Визнано за селянським фермерським господарством «Атевс» в особі Вельчева С.В. право власності на приміщення механізованої бригади № 2, що розташоване па АДРЕСА_1, яка складається з контори-складу площею 81, 0 м.кв., складу - площею 141, 3 м.кв., прибудови - площею 8,6 м.кв., ангару - площею 345,7 м.кв, огорожі - площею 366,6 м.кв., воріт - площею 16, 6 м.кв., оглядової ями - площею 6, 8 м.кв., мощіння - площею 324 м.кв., отриманого покупцем майна ВОК «Присивашський» Чаплинського району Херсонської області внаслідок договору купівлі-продажу зі спілкою співвласників майна «Відродження» від 05.09.2007 року.

В апеляційній скарзі прокурор Чаплинського району Херсонської області в інтересах Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області зазначає, що задовольняючи позов про визнання права власності на нерухоме майно, суд першої інстанції виходив з положень ч. 1 ст. 334 ЦК України, вказавши в рішенні, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі майна, якщо інше не встановлено договором або законом, однак сторони не виконали вимоги ст. 657 ЦК України про необхідність нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Крім того, суд першої інстанції помилково застосував до спірних відносин ч. 1 ст. 334 ЦК України, а не ч.4 ст. 334 ЦК України, що в свою чергу, дало підстави визнати право власності на нерухоме майно. У зв'язку з чим просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У письмових запереченнях на апеляцію позичач посилаючись на необґрунтованість доводів прокурора Чаплинського району Херсонської області просив про відхилення скарги та залишення рішення суду без змін.

Прокурор Настич В.О., у судовому засіданні в режимі відеоконференції на задоволенні апеляції наполягала, з підстав зазначених у скарзі.

Представник ОСОБА_6, ОСОБА_7 - ОСОБА_9, у судовому засіданні в режимі відеоконференції при розгляді скарги покладався на розсуд суду.

Вельчев С.В. до суду не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, які з'явилися до суду, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільно-процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що між позивачем та відповідачами 05.09.2007 року було укладено договір купівлі-продажу(а.с.5), відповідно до якого селянське фермерське господарство «Атевс» придбало у представників співвласників майнових паїв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 нежитлові приміщення механізованої бригади № 2, яка складається з контори- складу, площею 81, 0 м.кв., складу - площею 141,3 м.кв., прибудови - площею 8, 6 м.кв., ангару - площею 345, 7 м.кв., огорожі - площею 366, 6 м.кв., воріт - площею 16,6 м.кв., оглядової ями - площею 6, 8 м.кв., мостіння - площею 324 м.кв.

Відповідно до частини 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із частиною другою вказаної вище норми матеріального права, якщо сторони домовилися щодо всіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 334 ЦК України ( в редакції яка діяла на час укладення правочину), передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Згідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Так, позивач, звертаючись до суду, просив визнати за ним право власності на нерухоме майно - механізовану бригаду на підставі договору купівлі-продажу, вчиненого у простій письмовій формі і який не був нотаріально посвідчений у передбачений законом порядок та на даний час відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення цього договору.

Згідно з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України , які містяться у п. 13 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочині недійсними» вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. На час вчинення спірного правочину момент його вчинення пов'язувався із державною реєстрацією.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо визнання права власності за позивачем, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна в силу ст. 657 ЦК України в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, підлягав і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, тому не міг бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст.220 ЦК України, і відповідно, відсутні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нежитлове приміщення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушеннями норм матеріального та процесуального права, а тому на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Чаплинського району Херсонської області в інтересах Скадовської об'єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Херсонській області задовольнити.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 23.06.2014 року скасувати та ухвалити у справі нове, яким селянському фермерському господарству «Атевс» у задоволенні позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня його проголошення і може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: