Апеляційний суд міста Києва
Справа № 22-ц/796/8190/2015 Головуючий у 1-ій інстанції - Ластовка Н.Д.
Доповідач - Кабанченко О.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Кабанченко О.А.

суддів - Заришняк Г.М.,

Желепи О.В.

при секретарі - Гарматюдк О.Д.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області - КостюченкаМаксима Миколайовича на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року, ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 8 червня 2015 року

в справі за заявою ОСОБА_4, зацікавлені особи: Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державне агентство рибного господарства України, Голова Державного агентства рибного господарства України, начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець ТарасОлександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 квітня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 70 389 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 5 червня 2013 року по 18 березня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 травня виправлено у резолютивній частині ухвали від від 28 квітня 2015 року у зазначенні розміру суми коштів на 74 768,76 грн. та періоду, за який вона стягується, - з 05 червня 2013 року по 28 квітня 2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 8 червня 2015 року виправлено в ухвалі від 28 квітня 2015 року описку - змінено назву процесуального документу «УХВАЛА» на «РІШЕННЯ».

В апеляційній скарзі представник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. Вважає, що рішення суду не відповідає обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права. Зазначає, що судом не встановлено фактичних обставин справи, відповідно до яких ОСОБА_4 на виконання рішення суду від 26 грудня 2012 року був поновлений на роботі наказом від 4 червня 2013 року № 52-ТО, приступив до роботи, працював з червня по жовтень 2013 року та отримував зарплату, про що свідчить подана ним заява про надання щорічної відпустки строком на 31 день з 17 червня 2013 року по 19 липня 2013 року. Оскаржуване рішення суду ґрунтується на рішенні суду від 4 жовтня 2013 року, яким були визнані незаконними та скасовані накази від 4 та від 5 червня 2013 року про поновлення заявника на роботі, проте не враховано, що вказане рішення було скасовано апеляційним судом 10 грудня 2013 року, у задоволенні цих вимог заявникові було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу суду від 8 червня 2015 року з підстав невідповідності її нормам процесуального права. Зазначає, що справа не розглядалась по суті, а лише вирішувалось питання про стягнення з Управління коштів за період невиконання рішення суду про поновлення на роботі на підставі ч. 1 ст. 236 КЗпП України.

Апеляційні скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено наступні обставини.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року частково задоволено позов ОСОБА_4 про визнання незаконним та скасування наказів про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди. Цим рішенням суду:

визнано незаконними та скасовано наказ голови Державного агентства рибного господарства України від 03 жовтня 2012 року №90-К та наказ начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області від 03 жовтня 2012 року №339/К;

поновлено ОСОБА_4 посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області;с стягнуто з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області;

стягнуто на користь ОСОБА_4 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 04 жовтня 2012 року по 26 грудня 2012 року у розмірі 9 385,20 грн.;

стягнуто солідарно з Державного агентства рибного господарства України та Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 4 000 грн. моральної шкоди.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_4 роботі на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області та стягнення середнього заробітку у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання, (а.с. 189-203 т. 1)

Рішенням Апеляційного суду міста Києва від 11 червня 2013 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року змінено в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, в іншій частині рішення районного суду від 26 грудня 2012 року залишено без змін (а.с.63-71 т.2).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2013 року, яка набрала законної сили 11 червня 2013 року, судом роз'яснено рішення від 26 грудня 2012 року, зазначено, що ОСОБА_4. поновлено на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області з 03 жовтня 2012 року, сума середнього заробітку ОСОБА_4 за один місяць, яка підлягає стягненню з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, становить 4 304,27 грн. (а.с. 222-224 т. 1, 73-75 т.2)

На виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року Державне агентство рибного господарства України видало наказ за №52-ТО від 04 червня 2013 року, яким поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області з 03 жовтня 2012 року, у наказі було зазначено: вважати, що ОСОБА_4 приступив до роботи з 04 червня 2013 року, а також скасовано наказ Держрибагенства України від 03 жовтня 2012 року №90-К про звільнення ОСОБА_4

Наказом Державного агентства рибного господарства України №53-ТО від 05 червня 2013 року «Про внесення змін до наказу Держрибагенства від 04 червня 2013 року №52-ТО «Про поновлення ОСОБА_4.» внесено зміни до наказу: слова «Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області» замінено на «Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області» у зв'язку з технічною помилкою.

Суд першої інстанції послався також на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року, яким визнано незаконними і скасовано: наказ Державного агентства рибного господарства України від 04 червня 2013р. №52-ТО "Про поновлення ОСОБА_4." та наказ Державного агентства рибного господарства України від 05 червня .2013р. №53-ТО "Про внесення змін до наказу Держрибагенства від 04 червня 2013 №52-ТО "Про поновлення ОСОБА_4"

Також судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2013 року на користь ОСОБА_4 з Управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства в Київській області стягнуто на підставі ст. 236 КЗпП України 16 424,10 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду від 26 грудня 2012 року про поновлення на роботі, виходячи із середньоденної заробітної плати заявника 156,42 грн., кількості днів затримки за період з 27 грудня 2012 року по 04 червня 2013 року (156, 42 грн. х 105 робочих днів = 16 424, 10 грн.), а також із встановлених судом обставин щодо невиконання судового рішення про поновлення на роботі заявника у зазначений період.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2013 року в зазначеній частині залишено без змін. (а.с. 141 -144 т. 2)

Цим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 04 грудня 2013 року встановлено, що ухвалюючи рішення в частині стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що рішення суду про поновлення на роботі було виконано лише 04 червня 2013 року.

30 вересня 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державного агентства рибного господарства України про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі та відшкодування моральної шкоди, просив ухвалити рішення, яким стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області 17 049,78 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у період з 05 червня 2013 року по 07 листопада 2013 року.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2013 року в задоволенні вказаного позову ОСОБА_4 відмовлено з тих підстав, що відносини, які виникли між ОСОБА_4 та відповідачами стосуються невиконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, і відповідно до положень чинного трудового законодавства для вирішення питання про оплату вимушеного прогулу при затримці виконання рішення про поновлення на роботі ОСОБА_4 має звернутися з відповідною заявою до Дніпровського районного суду м. Києва, а не шляхом пред'явлення окремого позову про захист трудового права. .(а.с. 145-150 т. 2)

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2014 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 листопада 2013 року в частині вирішення позовної вимоги ОСОБА_4 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі скасовано, провадження у справі в цій частині закрито з тих підстав, що дані позовні вимоги не підлягають розгляду в окремому позовному провадженні.

У січні 2015 року ОСОБА_4 звернувся з до суду з даною заявою про стягнення на підставі ст. 236 КЗпП України середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 64 757, 88 (а.с. 116 т. 2).

У подальшому неодноразово збільшував розмір своїх вимог (а.с. 180-182, 212-214 т.2, а.с. 1-3 т. 3), остаточно просив стягнути з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на його користь 74 768,76 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 05 червня 2013 року по 28 квітня 2015 року

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 26 грудня 2012 року, яким заявника поновлено на роботі на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, не виконане відповідачами.

За період невиконання цього рішення за період з 27 грудня 2012 року по 04 червня 2013 року з Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області на користь ОСОБА_4 стягнуто 16 424,10 грн. середнього заробітку рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 22 липня 2013 року.

Вважає, що виданий Державним агентством рибного господарства України наказ №52-ТО від 04 червня 2013 року, яким поновлено заявника на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області з 03 жовтня 2012 року, за своєю суттю та змістом не відповідає своїй назві, оскільки виданий з порушенням норм чинного законодавства, з перевищенням повноважень посадовою особою - керівником, який видав наказ, а тому навіть після видання цього наказу період вимушеного прогулу у позивача продовжується.

Задовольняючи вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, та вважав доведеною ту обставину, що рішення суду від 26 грудня 2012 року про поновлення заявника на роботі на даний час не виконане.

Судова колегія не погоджується з таким висновком суду, зважаючи на наступне.

Так, судом було вірно встановлено і це відповідає матеріалам справи, що заявник був поновлений на роботі рішенням суду від 26 грудня 2012 року, в цій частині рішення суду було допущене до негайного виконання.

Проте у період з 27 грудня 2012 року по 4 червня 2013 року зазначене рішення з вини роботодавця не було виконане, у зв'язку з чим судовим рішенням від 22 липня 2013 року на користь заявника в порядку ст. 236 КЗпП України було стягнуто середній заробіток за вказаний період у розмірі 16 424,10 грн.

Відповідно до встановлених судом в даній справі обставин, на виконання рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 26 грудня 2012 року Державне агентство рибного господарства України видало наказ за №52-ТО від 04 червня 2013 року, яким поновлено ОСОБА_4 на посаді заступника начальника з матеріально-технічного забезпечення Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області з 03 жовтня 2012 року.

Наказом Державного агентства рибного господарства України №53-ТО від 05 червня 2013 року «Про внесення змін до наказу Держрибагенства від 04 червня 2013 року №52-ТО» внесено зміни до наказу №52-ТО: слова «Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області» замінено на «Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області» у зв'язку з технічною помилкою.

Судом першої інстанції також було встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року визнано незаконними і скасовано: наказ Державного агентства рибного господарства України від 04 червня 2013 року №52-ТО "Про поновлення ОСОБА_4." та наказ Державного агентства рибного господарства України від 05 червня 2013 року №53-ТО "Про внесення змін до наказу Держрибагенства від 04 червня 2013 №52-ТО "Про поновлення ОСОБА_4".

Проте, судом не взято до уваги те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року скасовано рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 жовтня 2013 року, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про визнання незаконними та скасування наказів відмовлено.

На час розгляду даної справи рішення Апеляційного суду м. Києва від 10 грудня 2013 року є чинним.

Як вбачається з наданих Держрибагенством доказів, а саме: заяв ОСОБА_4 від 05 та від 10 червня 2013 року, відповідно до яких ним були отримані копії наказів про поновлення його на роботі, подана заява про надання чергової щорічної відпустки з 17 червня 2013 року по 03 жовтня 2013 року з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, яка була задоволена наказом №219/К від 13 червня 2013 року, заяви ОСОБА_4 від 17 жовтня 2013 року про проведення розрахунку після наступного звільнення, заявник ОСОБА_4 після видання роботодавцем наказів від 4 червня та від 5 червня 2013 року приступив до роботи. (а.с. 230-234)

Відповідно до пояснень представників Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області та Держрибагенства заявник за відпрацьований період з червня по жовтень 2013 року отримував шляхом перерахування на картковий рахунок заробітну плату, відпускні, йому було сплачено кошти за листком непрацездатності, що підтвердив заявник у судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2014 року та ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 10 липня 2014 року, якою залишено без змін зазначене рішення суду першої інстанції, було встановлено, що після поновлення ОСОБА_4 на роботі наказами від 04 червня 2013 року №52-ТО та від 05 червня 2013 року №53-ТО, після чого він 14 червня 2013 року був попереджений про наступне звільнення у зв'язку із скороченням штату працівників та під розписку був ознайомлений з наказом про продовження терміну попередження, з пропозицією про переведення на вакантні посади, від якої відмовився, і був звільнений з роботи наказом №69-ТО від 9 вересня 2013 року, звільнення було проведене з дотриманням вимог діючого законодавства. (а.с. 237-248 т. 2).

Враховуючи наведені обставини, які свідчать про те, що заявник приступив до роботи на підставі виданих на виконання судового рішення від 26 грудня 2012 року роботодавцем наказів від 4 та від 5 червня 2013 року про його поновлення на роботі, після чого працював до 9 вересня 2013 року та отримував заробітну плату та інші виплати, судова колегія приходить до висновку про те, що відсутні підстави для стягнення на користь заявника в порядку ст. 236 КЗпП України середнього заробітку за невиконання рішення суду від 26 грудня 2012 року про поновлення на роботі за період з 5 червня 2012 року до 28 квітня 2015 року, як просив заявник, звертаючись з даною заявою до суду.

Задовольняючи вимоги заявника в даній справі, суд першої інстанції послався також на те, що 15 січня 2015 року постановою головного державного виконавця Регімова А.Н. відновлено виконавче провадження про поновлення ОСОБА_4 на посаді заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області (а.с. 109 т. 2).

Відновлення виконавчого провадження, як вбачається з матеріалів справи, відбулося з тих підстав, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 7 серпня 2014 року, яка набрала законної сили 17 грудня 2014 року, було задоволено скаргу ОСОБА_4 та було визнано неправомірною та скасовано постанову від 13 березня 2014 року державного виконавця про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 26 грудня 2012 року про поновлення ОСОБА_4 на роботі.

Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що суд визнав неправомірною постанову про закінчення виконавчого провадження з тих підстав, що відповідно до судового рішення від 26 грудня 2012 року заявник поновлений на посаді «заступника начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області», а державний виконавець вважав виконаним це рішення суду у зв'язку з виданням наказу №52-ТО від 4 червня 2013 року про поновлення заявника на роботі на посаді «заступника начальника з матеріально технічного забезпечення Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області».

Проте, судова колегія, враховуючи ті обставини, що наказом Державного агентства рибного господарства України №53-ТО від 05 червня 2013 року внесено зміни до наказу №52-ТО від 4 червня 2013 року, а саме : слова «Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області» замінено на «Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Київській області», а також те, що заявник на підставі даних наказів, виданих на виконання рішення суду від 26 грудня 2012 року, і які є чинними відповідно до судового рішення від 10 грудня 2013 року, яким було встановлено, що заявник цими наказами був поновлений на попередній роботі (а.с. 235-236 т. 2), фактично приступив до роботи і працював до 9 вересня 2013 року, вважає, що відновлення виконавчого провадження 15 січня 2015 року, яке сталося у зв'язку із скасуванням у судовому порядку постанови про закінчення виконавчого провадження, не є підставою вважати, що рішення суду від 26 грудня 2012 року про поновлення заявника на роботі не було виконане станом на квітень 2015 року.

З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції від 28 квітня 2015 року, як таке, що не відповідає обставинам справи та вимогам закону, підлягає скасуванню з постановленням ухвали про відмову у задоволенні вимог ОСОБА_4

Також підлягає скасуванню ухвала суду першої інстанції від 8 червня 2015 року, якою виправлено назву процесуального документу «ухвала» від 28 квітня 2015 року на «рішення», оскільки вимоги про стягнення на користь працівника середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника розглядаються в межах провадження про поновлення на роботі, отже стягнення, у разі задоволення таких вимог, здійснюється на підставі ухвали суду.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 312 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційні скарги представника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області - Костюченка Максима Миколайовича та ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення від 28 квітня 2015 року та ухвалу від 8 червня 2015 року Дніпровського районного суду м. Києва скасувати.

Постановити в справі нову ухвалу наступного змісту.

У задоволенні заяви ОСОБА_4, зацікавлені особи: Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області, Державне агентство рибного господарства України, Голова Державного агентства рибного господарства України, начальник Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Київській області Горобець Тарас Олександрович про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: