24.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/3594/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Остапенко Н.Г.

при секретарі Шевцовій М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особа - ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» про відшкодування збитків в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24 квітня 2014 року звернувся до суду з позовом, в якому вказав, що 28.09.2012 року в районі б. №40 по вул. Ленінградській у м. Дніпропетровську, ОСОБА_1, керуючись автомобілем НОМЕР_1 порушив вимоги Правил дорожнього руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2

Автомобіль «Деу Ланос» д/н НОМЕР_3 застраховано в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія», договір страхування РК №091/000/110000201. Згідно постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2012 року винним в дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1

Страхове відшкодування в розмірі 10 462,08 грн. сплачено на користь ОСОБА_2, на підставі заяви страхувальника, страхового акту, розрахунку суми виплати страхового відшкодування, висновку №1023 експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 23.10.2012 р.. Позивач просив стягнути з відповідача в порядку регресу суму в розмірі 10 462,08 грн. та судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити.

Представник третьої особи - ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» в судове засідання не з'явився. Про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що 21 лютого 2012 року між ОСОБА_2 та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів «АВТОКАСКО. За договором забезпеченим є транспортний засіб «Daewoo Lanos TF 69Y Легковий седан-В», р/н НОМЕР_6 (а.с.4).

Встановлено, що 28.09.2012 року о 0830 годині ОСОБА_1, керуючись автомобілем «ГАЗ-24» НОМЕР_7 що належить на праві власності ОСОБА_5 в районі будинку №40 по вул. Ленінградській у м. Дніпропетровську не втримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos TF 69Y Легковий седан-В», р/н НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_2, який зупинився попереду нього.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.1 ПДР україни. Під час ДТП транспортні засоби отримали механічні ушкодження, завдано матеріальні збитки.

В силу ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року ОСОБА_1, визнаний винним у скоєнні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.8).

Автомобіль Daewoo Lanos TF 69Y Легковий седан-В», р/н НОМЕР_6 належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.9).

01 жовтня 2012 року ОСОБА_2 звернувся до КП МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля марки «Daewoo Lanos TF 69Y Легковий седан-В», р/н НОМЕР_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 28.09.2012 року (а.с.3).

Відповідно до висновку № 1023 від 23.10.2012 року складеного експертом ОСОБА_6, вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «Daewoo Lanos TF 69Y Легковий седан-В», р/н НОМЕР_6 визначено в сумі 10462,08 грн. (а.с.13-23).

Встановлено, що МД «Дніпро» ПрАТ «УПСК сплатило ОСОБА_2, страхове відшкодування в розмірі 10 462,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1168 від 12.11.2012 року на суму 8643,40 грн. та платіжним дорученням на суму 1818,68 грн. від 03.12.2012 року №1261 (а.с.25).

Відповідно до частини 2 статті 1188 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншими об'єктами використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. .

У відповідності до частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

До матеріалів справи за клопотанням представника відповідача було долучено копію спеціального знаку АВ/9798581, який був виданий ПрАТ «СК «ЛАФОРТ»/а.с.81/ та копію повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду «Європротокол» та вказує на те, що надав страховику всі відомості для здійснення страхового відшкодування постраждалій стороні. /а.с.68/

Також, представник відповідача вказує, що під час ДТП від 28.09.2012 року ОСОБА_1 мав при собі поліс ОСЦПВВНТЗ №АВ/9798581 виданий строком до 21.09.2013 року від ПрАТ «СК «Лафорт».

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль НОМЕР_4 застраховано ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» , що підтверджується листом Моторно (транспортного) страхового бюро України від 25.09.2014 року №7/2-28/25943 та договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів №АВ/9798581 є дійсним на 28.09.2012р. /а.с.67/

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив у строк і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (на протязі трьох робочих днів) в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин.

Також, відповідно до п.33.1.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач повинен був невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності ( у випадках передбачених ст.41 цього закону, -МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Разом з тим, суд приходить до висновку про наявність в діях відповідача недотримання порядку, встановленого у пунктах 33.1, 33.1.3, 33.1.4 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в частині письмового повідомлення страхової компанії про страховий випадок.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол), оскільки повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду складається лише за наявності деяких невід'ємних умов, а саме: згоди водій транспортних засобів щодо скоєння ДТП та складання повідомлення про ДТП (Європротокол) складається на місці дорожньо-транспортної пригоди. Однак, у п.15 повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) відсутній підпис ОСОБА_2, що вказує на незгоду із даними вказаними ОСОБА_1 у Європротоколі. Крім того, дата складання даного повідомлення про ДТП (Європротокол) вказано 01.10.2012р., що вказує на той факт, що Європротокол було складено через три дні після скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Отже, суд вважає, що дане повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (Європротокол) є таким, що не відповідає вимогам інструкції щодо заповнення Європротоколу, а отже є неналежним доказом

Таким чином, суд вважає, що на час вчинення дорожньо-транспортної події, відповідач не виконав покладені на нього пунктом 33.1.4 Закону України Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вимоги щодо письмового повідомлення страхової компанії про страховий випадок, тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню .

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування»та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завданні збитки.

Згідно п.16 Постанови №4 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» від 01.03.2013 року у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вказує ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Аналізуючи зібрані по справі докази, приймаючи до уваги, що фактичні витрати, понесені страхувальником, позивачем відшкодовані, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про відшкодування шкоди в порядку регресу підлягають задоволенню повністю.

В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору 243,60 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 993, 1187, 1188, ч.1 ст.1191 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 209, 212-215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1, третя особи - ПрАТ «СК «ЛАФОРТ» про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН:НОМЕР_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 10 462 грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» в особі Міжобласної дирекції «Дніпро» Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» судові витрати у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко