Справа № 169/104/15-ц
Провадження № 2/169/42/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року смт. Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Турак О.В.

при секретарі Луцик Н.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Поліщука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу освіти Турійської районної державної адміністрації Волинської області про стягнення витрат, понесених на відрядження,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відділу освіти Турійської РДА про стягнення витрат, понесених на відрядження.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вона за наказом відділу освіти Турійської РДА від 29 серпня 2013 року №187-К перебувала у відрядженні у м. Луцьку, після чого подала відповідачу звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, з підтверджуючими документами використаних коштів на загальну суму 996.53 грн.

Посилаючись на те, що витрати, понесені на відрядження, їй не відшкодовані, позивач просила стягнути з відповідача на її користь 996.53 грн. витрат, понесених на відрядження.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Представник відповідача Поліщук В.В. в судовому засіданні, не оспорюючи фактичних обставин справи та розміру витрат, понесених на відрядження, пояснив, що такі витрати позивачу не відшкодовані у зв'язку з недостатнім виділенням асигнувань із бюджету.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. При цьому суд виходив з наступного.

З матеріалів справи слідує, що позивач ОСОБА_1 згідно наказу відділу освіти Турійської районної державної адміністрації від 29 серпня 2013 року №187-К була відряджена у м.Луцьк на курси підвищення кваліфікації на термін з 02 по 20 вересня 2013 року (а.с.2). При цьому ОСОБА_1 було витрачено: 57.43 грн. на проїзд, 369.10 грн. на проживання, а також їй нараховано 570 грн. добових, а всього: 996.53 грн., що підтверджується документально (а.с.3).

Факт направлення позивача у відрядження та розмір витрачених нею коштів у зв'язку з відрядженням ніким не оспорюється.

Відповідно до ст.121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Працівникам, які направляються у відрядження, виплачуються: добові за час перебування у відрядженні, вартість проїзду до місця призначення і назад та витрати по найму жилого приміщення в порядку і розмірах, встановлених законодавством.

Згідно зі ст. 122 КЗпП України при направленні працівників для підвищення кваліфікації з відривом від виробництва за ними зберігається місце роботи (посада) і провадяться виплати, передбачені законодавством.

Інструкція про службові відрядження в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Міністерства фінансів України від 13 березня 1998 року, передбачає, що підприємство, яке відряджає працівника, здійснює реєстрацію особи, яка відбуває у відрядження, у спеціальному журналі, зобов'язане забезпечити його грошовими коштами (авансом) у розмірах, установлених нормативно-правовими актами про службові відрядження. Окремим видом витрат, що не потребують спеціального документального підтвердження, є добові витрати (видатки на харчування та фінансування інших особистих потреб фізичної особи), норми яких установлені відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.1999 року №663 „Про норми відшкодування витрат на відрядження в межах України та за кордон".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 щодо відшкодування відповідачем понесених нею витрат на відрядження на загальну суму 996.53 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи, що за подання даного позову позивач відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» була звільнена від сплати судового збору, то на підставі п.1.1 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243.60 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 121, 122 КЗпП України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 209, 213-215, 218, ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути з Відділу освіти Турійської районної державної адміністрації Волинської області на користь ОСОБА_1 996.53 грн. (дев'ятсот дев'яносто шість грн. 53 коп.) витрат, понесених на відрядження.

Стягнути з Відділу освіти Турійської районної державної адміністрації Волинської області в дохід держави судовий збір в розмірі 243.60 грн. (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий