АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 597/628/14-ц Головуючий у 1-й інстанції Парфенюк В.І.
Провадження № 22-ц/789/14/15 Доповідач - Бершадська Г.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Шевчук Г. М., Ткач З. Є.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чортківського районного суду від 27 жовтня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 26 лютого 2011 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір позики на суму 145 470 грн. з умовою повернення до 29 грудня 2011 року. Після закінчення зазначеного строку термін повернення боргу було продовжено до грудня 2012 року. До його закінчення було повернуто лише 10000 грн., а 30 березня 2013 року ще 10000 грн. і 19 січня 2014 року 40000 грн., таким чином, борг відповідача становить 85470 грн. Вимоги про повернення коштів ОСОБА_1 ігнорує, тому просить суд стягнути суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції і 3% річних за користування коштами, а також понесені судові витрати.

Рішенням Чортківського районного суду від 27 жовтня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 85470 грн. боргу за договором позики, 4914,23 грн. 3% річних від простроченої заборгованості, 6188,27 грн. втрат внаслідок інфляції від суми заборгованості, а всього 96572,50 грн., а також 1000 грн. витрат на правову допомогу та 965,73 грн. сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити, посилаючись на його незаконність.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та пояснив, що він на погашення боргу за даною розпискою тричі через Заліщицьке відділення "ПриватБанку" на картковий рахунок ОСОБА_2 переводив кошти 17 квітня 2012 року - 9900 грн., 21 травня 2012 року - 9000 грн., 19 липня 2012 року - 9900 грн., всього 28800 грн., а решту суму боргу повертав за домовленістю з відповідачем комбікормом. Дійсно, він придбавав комбікорм у ОСОБА_2, який потім повертав або сплачував за нього кошти (чи погашав іншою продукцією (поросятами).

Представник ОСОБА_3 Подав заяву, в якій апеляційної скарги не визнав і просив слухати справу в його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що згідно розписки від 26 лютого 2011 року ОСОБА_1 взяв у борг в ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 145470 грн., які зобов"язався повернути до 29 грудня 2011 року. Після закінчення встановленого строку сторони погодили продовження терміну повернення боргу до грудня 2012 року. До закінчення терміну відповідачем було повернуто готівкою 10000 грн., а також було повернуто ще 50000 грн., з яких 30 березня 2013 року - 10000 грн. та 19 січня 2014 року - 40000 грн.

Суд, з врахуванням повернутих сум коштів стягнув 85470 грн. суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення, а також 3% річних від просроченої суми.

Отже, спір виник з приводу виконання зобов"язання за договором позики.

З матеріалів справи вбачається, що за клопотанням відповідача в порядку ст. 133 ЦПК України суд першої інстанції витребовував у ПАТ "ПриватБанк" інформацію про перерахування ОСОБА_1 через Заліщицьке відділення "ПриватБанку" коштів на картковий рахунок ОСОБА_2 в сумі 17 квітня 2012 року - 9900 грн., 21 травня 2012 року - 9000 грн., 19 липня 2012 року - 9900 грн. і не дочекавшись відповіді вирішив спір.

Таке клопотання ОСОБА_1 було заявлене і в суді апеляційної інстанції. На виконання ухвали апеляційного суду від ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшла відповідь, що ОСОБА_1 на картковий рахунок ОСОБА_2 було перераховано 18 квітня 2012 року - 9900 грн. та 19 липня 2012 року - 9900 грн.

Статтею 545 ЦК України передбачено правила підтвердження виконання цивільно-правових зобов"язань. Згідно ч. 1 цієї статті кредитор, прийнявши виконання зобов'язання повинен на вимогу боржника видати розписку. Однак це правило не є імперативним, оскільки ЦК України зазначає, що розписка видається кредитором на вимогу боржника. Боржник може і не пред"являти вимогу про надання йому розписки, якщо виконання зобов"язання та його прийняття кредитором підтверджується іншими письмовими доказами, а саме переказами, платіжними дорученнями, проведеними банком в безготівковому порядку, перерахуванням коштів на картковий рахунок кредитора.

З ПАТ КБ "ПриватБанк" надійшла інформація, що ОСОБА_1 двома платежами на рахунок ОСОБА_2 було перераховано 19800 грн.

В суді першої та апеляційної інстанцій ОСОБА_1 пояснив, що вказані кошти він перерахував саме на погашення боргу за розпискою, а не будь-яких інших взаєморозрахунків.

Враховуючи те, що боржник визначає цільове призначення сплачених ним коштів кредитору, тому колегія суддів вважає, що рішення суду слід змінити, зменшивши суму стягнення на 19800 грн.

Посилання апелянта на те, що за усною взаємною домовленістю він на погашення боргу за розпискою відправляв ОСОБА_2 два рази по 5 тонн та п"ять разів по 2 тонн комбікорму, що підтверджується поясненнями допитаних судом свідків - працівників ферми, якою управляє його дружина, не заслуговують уваги суду, оскільки виконання зобов"язання повинно підтверджуватись належними доказами відповідно до вимог ст. 545 ЦК України.

Заборгованість за договором позики станом на узгоджений строк виконання зобов'язання становить 115670 грн. (145470 грн. - 10000 грн. - 9900 грн. - 9900 грн.) і з цієї суми з 1 січня 2013 року повинні нараховуватись індекс інфляції за весь час просрочення, а також 3% річних від просроченої суми.

Нарахування 3% річних проводиться за формулою - сума боргу*3%/100%*365 днів*кількість днів і становитиме:

з 1 січня 2013 року по 29 березня 2013 роу (88 днів) із суми 115670 грн. - 836, 63 грн.;

з 30 березня 2013 року по 18 січня 2014 року (295 днів) із суми 105670 грн. (115670 грн. -10000 грн., сплачених 30 березня 2013 року) - 2562,14 грн.;

з 19 січня 2014 року по 26 травня 2014 року (127 днів) із суми 65670 грн. (105670 грн. - 40000 грн., сплачених 19 січня 2014 року) - 685,49 грн.,

а всього 4084,26 грн.

Індекс інфляції нараховується за формулою: сума боргу*індекс інфляції:100% - сума боргу і у відповідні періоди становитиме:

за січень-березень 2013 року - (100,20% +99,90% +100,00%):100*115670 =115,67;

за квітень 2013 року-січень 2014 року - (100,00%+100,10%+100%+99,90%+99,30%+100%+100,40%+100,20%+100,5%+100,20%):100*105670=106300,85-105670=630,85;

за лютий-квітень 2014 року - (100,60%+102,20%+103,30%):100*65670=69745,48-65670=4075,48

а всього 4822 грн.

Таким чином, стягненню підлягає сума основного боргу 65670 грн, з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час просрочення 4822 грн. та 3% річних від просроченої суми 4084,26 грн., що становить 74576,26 грн.

Враховуючи наведене, рішення суду слід змінити, зменшивши суму стягнення до 74576,26 грн. Відповідно підлягає зменшенню сума стягнутого судового збору до 745,76 грн.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Чортківського районного суду від 27 жовтня 2014 року змінити зменшивши суму стягнення боргу та відповідно судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 65670 грн. суми боргу, 4084,26 грн. - 3% річних від просроченої суми заборгованості, 4822 грн. втрат внаслідок інфляції від суми заборгованості, а всього 74576,26 грн. та 745,76 грн. сплаченого судового збору.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області Г.В. Бершадська