РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд у складі:

головуючого - судді Кучиної Н.Г.,

при секретарі Соломон О.М.

з участю представника відповідача - адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне цивільну справу за позовом ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Кредобанк» про стягнення боргу за кредитним договором.

В СТ А Н О В И В:

Представник ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Кредобанк» про стягнення боргу за кредитним договором.

Свої вимоги мотивує тим, що, 03 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «КРЕДОБАНК» (повним правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК») було укладено кредитний договір № 83-08, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу у власність грошові кошти (кредит) в сумі 99 000,00 доларів США, а відповідач, у свою чергу, зобов'язався повернути одержані кошти (суму кредиту) у термін до 02 березня 2018 року, на умовах, встановлених у кредитному договорі.

03 березня 2008 року ОСОБА_2 одержала у Рівненській філії ВАТ «Кредобанк» кредит в сумі 99 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 93330 від 03.03.2008 року, тобто відповідно до умов договору кредиту, банк надав ОСОБА_2 кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, однак зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченими коштами не провів.

29 листопада 2011 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», відповідно до чинного законодавства України був укладений Договір факторингу. Згідно даного договору відбулося відступлення/купівля-продаж права вимоги за кредитним договором №83-08 від 03.03.2008 p., що був укладений між банком та ОСОБА_2 Відповідно до Договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набуло прав кредитора до боржника - ОСОБА_2

Свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту ОСОБА_2 не виконує, у зв'язку з чим, станом на 30.07.2014р. рахується заборгованість по поверненню кредитних коштів на суму: кредит 525 076,88 грн., штрафні санкції - 128 875,47 грн., а разом в гривнях - 653 952,35 грн. (шістсот п'ятдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят дві гривні 35 копійок).

Просять суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованість по кредитному договору № 83-03 від 03.03.2008р. в загальній сумі 653 952,35 грн. (шістсот п'ятдесят три тисячі дев'ятсот п'ятдесят дві гривні 35 копійок), що складається з основного боргу (боргу по кредиту) - 525 076,88 грн., штрафних санкцій 128 875,47 грн., суми судових витрат 3441,00 грн. - судовий збір, здійснених позивачем в зв'язку з поданням позовної заяви

Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутність, та письмові пояснення, остаточно просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» заборгованість по кредитному договору № 83-03 від 03.03.2008р., в загальній сумі 78 324,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 2103012,01 грн. (два мільйони сто три тисячі дванадцять) грн.. 01 коп., та складається із 65 823,85 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 1 767 370,37 грн. (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч триста сімдесят) грн. 37 коп. основного боргу по кредиту та стягнути штрафні санкції, за мінусом 1 дня липня 2013р. та 28 днів серпня 2013р. пені, тобто стягнення проводити за період з 28.08.2013р. по 28.08.2014р. в сумі 12500,62 дол. США що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 335 641(триста тридцять п'ять тисяч шістсот сорок одну) грн. 66 коп. та судового збору в сумі 3654,00 грн.( а..с.132)

Представник відповідача, адвокат ОСОБА_1 в судовому засідання позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволені позовної заяви відмовити, однак фактично не спростувавши обставини, на які посилається представник позивача. Подав заперечення на позовну заяву, в яких зазначає, що відсутні належні докази, того, що позивач має право вимоги до відповідача, порушено ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів, відсутні первинні документи, що підтверджують господарські операції між позивачем та відповідачем, те, що сплив строк позовної давності, також стверджує, що пеня нарахована з порушенням законодавства, відсутні докази, щодо розмірів ставки Libor 3m, необґрунтовано нарахована упущена вигода, позовна давність обчислюється відносно кожного окремого щомісячного платежу, пеня нарахована з порушенням строків давності та з обставин викладених вище, просить суд відмовити у задоволені позову ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Кредобанк» про стягнення боргу за кредитним договором повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Кредобанк» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомили.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, письмові заперечення, пояснення та клопотання сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду із захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Так в судовому засіданні встановлено, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулося відступлення/купівля-продаж права вимоги за кредитним договором №83-08 від 03.03.2008 p., що був укладений між банком та ОСОБА_2 Відповідно до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набуло прав кредитора до боржника - ОСОБА_2 (а.с.10-23).

03 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ «КРЕДОБАНК» (повним правонаступником якого є ПАТ «КРЕДОБАНК») було укладено кредитний договір № 83-08, за умовами якого банк зобов'язався надати відповідачу у власність грошові кошти (кредит) в сумі 99 000,00 доларів США, а відповідач, у свою чергу, зобов'язався повернути одержані кошти (суму кредиту) у термін до 02 березня 2018 року, на умовах, встановлених у кредитному договорі (а.с.7-8).

03 березня 2008 року ОСОБА_2 одержала у Рівненській філії ВАТ «Кредобанк» кредит в сумі 99 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним валютним ордером № 93330 від 03.03.2008 року (а.с. 9), тобто відповідно до умов договору кредиту.

Таким чином банк виконав свої зобов'язання за договором у повному обсязі, надавши позичальнику кредит в розмірі, строки та на умовах, передбачених кредитним договором.

Відповідно до п.3.4 кредитного договору позичальник щомісяця сплачує проценти у розмірі, встановленому у п.3.2 кредитного договору, але не пізніше останнього робочого дня місяця, за який нараховані проценти. Повернення суми кредиту повинно здійснюватися позичальником щомісячно рівними частинами, починаючи з квітня місяця 2008 року, по 825,00 долари США, але не пізніше останнього робочого дня поточного місяця (п.4.1 кредитного договору).

Як вбачається із позовної заяви, матеріалів справи і пояснень представника позивача, свої зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користуванням кредиту ОСОБА_2 не виконує, у зв'язку з чим, станом на 02.03.2015р. рахується заборгованість по поверненню кредитних коштів відповідно до кредитного договору № 83-03 від 03.03.2008р. в сумі 65 823,85 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 1 767 370,37 грн. (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч триста сімдесят) грн. 37 коп. боргу по кредиту.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти.

Відповідно до умов договору кредиту, банк надав ОСОБА_2 кредит на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, однак зобов'язання, щодо своєчасного повернення кредиту відповідач не виконує, розрахунок за користування позиченими коштами не провів.

На підставі ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання (ч.1 ст.625 ЦК України).

Крім того, згідно з п.5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за ним позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 кредитного договору, але "не менше однієї гривні, за кожний день прострочення. У відповідності до п.5.2. за невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду (а.с. 7-8).

За порушення відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем нараховано штрафні санкції (пеню та упущену вигоду) в загальній сумі, за мінусом 1 дня липня 2013р. та 28 днів серпня 2013р. пені, тобто за період з 28.08.2013р. по 28.08.2014р. в сумі 12500,62 дол. США що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 335 641(триста тридцять п'ять тисяч шістсот сорок одну) грн. 66 коп. та судового збору в сумі 3654,00 грн.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином, судом встановлено, що загальна сума заборгованості ОСОБА_2 по кредитному договору № 83-03 від 03.03.2008р., становить 78 324,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 2103012,01 грн. (два мільйони сто три тисячі дванадцять) грн.. 01 коп., та складається із 65 823,85 дол. США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 1 767 370,37 грн. (один мільйон сімсот шістдесят сім тисяч триста сімдесят) грн. 37 коп. основного боргу по кредиту та штрафних санкції в сумі 12500,62 дол. США що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 335 641(триста тридцять п'ять тисяч шістсот сорок одну) грн. 66 коп.

Будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості за наведеним кредитним договором, відповідачем суду не представлено.

Судом встановлено, що кредитний договір №83-08 від 03.03.2008р. відповідає вимогам цивільного законодавства, та вимогам до правочинів в цілому.

Оскільки, в судовому засіданні при дослідженні матеріалів справи, знайшли свої підтвердження доводи викладені в позовній заяві ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції", то позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 суми заборгованості на користь позивача підлягають до задоволення.

Твердження представника відповідача про те, що відсутні належні докази, того, що позивач має право вимоги до відповідача, позивачем порушено ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів, не знайшло свого підтвердження, його доводи спростовуються наступним, у відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 29 листопада 2011 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», відповідно до чинного законодавства України був укладений договір факторингу. Отже, внаслідок укладення вказаних договорів відбулося відступлення/купівля-продаж права вимоги за кредитним договором №83-08 від 03.03.2008 p., що був укладений між банком та ОСОБА_2 Відповідно до договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» набуло прав кредитора до боржника - ОСОБА_2 (а.с.10-23).

Статус ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», як фінансової установи, підтверджується долученою до матеріалів справи, завіреною копією свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 15.02.2012 року серії ФК №282, виданої Державною комісією з регулювання ринків фінансових послуг України, а також додатком до вказаного свідоцтва, в якому визначені конкретні види фінансових послуг (а.с. 61). Також вказана обставина спростовується оглянутими в судовому засіданні, належним чином завіреною копією повідомлення-вимогою №373 від 12.01.2012 року за вих.№10-120112 про перехід прав вимоги за кредитним договором №83-08 від 03.03.2008 року до ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (а.с. 63), а також докази її надіслання боржнику - ОСОБА_2, завірена копія квитанції відділення поштового зв'язку з описом вкладення від 24.01.2012 року (а.с. 64).

Для підтвердження набрання чинності договору факторингу від 29.11.2011 року представником позивача було надано та в судовому засіданні було оглянуто, завірену копію підписаного сторонами акту прийому-передачі портфеля заборгованостей від 14.12.2011 року, додаток №2 (а.с.73), акту прийому передачі документації від 13.01.201 року (а.с. 76), сторонами було укладено додаток № 1 з назвою «База даних», яким передбачено умови укладеного між сторонами договору факторингу від 29.11.2011 року. «База даних» - це витяг з додатку №1 до договору факторингу від 29.11.2011 року в частині інформації по конкретному кредитному договору, в даному випадку по кредитному договору №83-08 від 03.03.2008 року, укладеному з ОСОБА_2, за таких обставин суд рахує, що вказані документи повністю підтверджують факт набуття права вимоги боргу до ОСОБА_2 кредитором - ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». (а.с.24).

Також, судом встановлено, що підтверджується матеріалами справи, що 14.02.2014 року ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» звернулося до Рівненського міського суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Ухвалою Рівненського міського суду від 03.03.2014р. у справі №569/2692//14-ц заяву ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про зміну стягувача у виконавчому провадженні було задоволено. Зазначеною ухвалою, яка станом на 05.11.2014р. набрала законної сили, суд підтвердив факт відступлення ПАТ «Кредобанк» на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» право вимоги за кредитним договором № 83-08 від 03.03.2008 року, тобто суд рахує, що в силу ч.3 ст. 61 та ст.208 Цивільного процесуального кодексу України, ухвала Рівненського міського суду від 03.03.2014 року у справі №569/2692/14-ц є судовим рішенням, яке встановлює факт переходу прав кредитора за кредитним договором №83-08 від 03.03.2008 року, укладеним між ОСОБА_2 та ПАТ «КРЕДОБАНК» до ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» і така обставина не потребує доказуванню при розгляді даної справи (а.с. 83-84).

За таких обставин суд рахує, що доводи представника відповідача про відсутність належних доказів, того, що позивач має право вимоги до відповідача, позивачем порушено ч.13 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів, не найшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Також, спростовуються твердження представника відповідача про те, що відсутні первинні документи, що підтверджують господарські операції між позивачем та відповідачем, наступними обставинами, а саме судом було оглянуто належним чином завірений меморіальний валютний ордер № 93330 від 03.03.2008 року, який суд вважає належним доказом на підтвердження факту надання кредитних коштів у вказаній сумі відповідачу (а.с.9). Представником відповідача в судовому засіданні не надано суду жодного належного та допустимого доказу про те, що кредитні кошти не надавалися, його твердження обґрунтовуються лише письмовими поясненнями, які не узгоджуються з фактичними обставинами встановленими в судовому засіданні.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що сплив строк позовної давності звернення до суду, та те, що позовна давність обчислюється відносно кожного окремого щомісячного платежу, оскільки ст.. 261 ч.5 Цивільного кодексу України встановлено, що за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Пунктом 7.1. кредитного договору № 83-08 від 03.03.2008 року визначено, що договір набуває чинності з дня підписання його обома сторонами та діє до повного виконання ними своїх зобов'язань. П.п.2.1., 4.1. того ж кредитного договору передбачає, що строк виконання позичальником (відповідачем) своїх зобов'язань по поверненню кредиту сливає (закінчується) 02 березня 2018 року. (а.с.7).

П.4.9.кредитного договору №83-08 від 03.03.2008 року банку (позивачу) надане право достроково стягнути заборгованість при настанні певних обставин. Таке право на дострокове стягнення боргу не може ототожнюватись зі зміною строку виконання зобов'язання, оскільки строк чітко визначений взаємною згодою сторін останні підписалися, а також являється істотною умовою договору. (а.с.7). Крім того, у відповідності до п.8.1. кредитного договору №83-08 від 03.03.2008р. будь-які зміни і доповнення до зазначеного вище кредитного договору вносяться лише за згодою сторін, шляхом укладення додаткових договорів. Проте, відповідач не представив суду додаткового договору про зміну строків виконання зобов'язань за кредитним договором чи порядку їх обчислення.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у відповідності з умовами договору, який є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України), і вимогами законодавства. Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Внесення змін в односторонньому порядку не допускається. Наявність виконавчого напису нотаріуса, вчиненого за невиконання кредитного договору, за відсутності реального виконання боржником свого зобов'язання, не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і пені, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту. Отже, враховуючи зазначене вище,суд вважає, що представник відповідача не навів правових аргументів та не підтвердив свої твердження, щодо пропуску позивачем позовної давності про стягнення боргу за кредитним договором з відповідача.

Доводи представника відповідача, що позивач невірно, з пропусками строків давності та з порушеннями, нарахував пеню, що відсутні докази, щодо розмірів ставки Libor 3m, не заслуговують на увагу, оскільки представник відповідача будь-яких доказів, які б спростовували проведений позивачем розрахунок заборгованості по пені, суду не надано.

Згідно з п.5.1 кредитного договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за ним позичальник, крім відшкодування збитків, сплачує пеню в розмірі подвійної процентної ставки, вказаної в п.3.2 кредитного договору, але "не менше однієї гривні, за кожний день прострочення. У відповідності до п.5.2. за невиконання взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту позичальник, крім сплати пені, відшкодовує заподіяні збитки в повному обсязі, в тому числі й упущену вигоду (а.с. 7-8).

За порушення відповідачем грошових зобов'язань за кредитним договором позивачем нараховано штрафні санкції (пеню та упущену вигоду) в загальній сумі, за мінусом 1 дня липня 2013р. та 28 днів серпня 2013р. пені, тобто за період з 28.08.2013р. по 28.08.2014р. в сумі 12500,62 дол. США що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 335 641(триста тридцять п'ять тисяч шістсот сорок одну) грн. 66 коп.

Оскільки представник позивача просив суд стягнути штрафні санкції, за мінусом 1 дня липня 2013р. та 28 днів серпня 2013р. пені, тобто стягнення проводити за період з 28.08.2013р. по 28.08.2014р., в судовому засіданні були дослідженні та проаналізовані розрахунки пені за період, а саме з 28.08.2013р. по 28.08.2014р., що підтверджується розрахунком штрафних санкцій по простроченій заборгованості, що містяться в матеріалах справи (а.с. 4-6).

За таких обставин, суд приходить до переконання, що представником відповідача в судовому засіданні не було доведено та не було надано доказів на підтвердження тієї обставини, що позивач невірно, з пропусками строків давності та з порушеннями, нарахував пеню, та щодо невірних розмірів ставки Libor 3m, не здобуто належних та допустимих доказів того, що пеня була нарахована невірно.

З огляду на викладене, аналізуючи в сукупності надані сторонами докази в обґрунтування своїх позовних вимог та заперечень судом встановлено, що договір кредиту №83-08 від 03.03.2008р. містить всі суттєві умови, зміст договору не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, тому суд вважає, що позовні вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Кредобанк» про стягнення боргу за кредитним договором підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати

Суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 3654 грн. судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10,11,57-60,61,88,208,212-215,218,223,292-294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВ "Фінансова компанія "Приватні інвестиції" до ОСОБА_2, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ПАТ «Кредобанк» про стягнення боргу за кредитним договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд.номер НОМЕР_1) на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (на рахунок №883 у відділенні №5 ЦФ ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365, код 37356981) заборгованість по кредитному договору № 83-03 від 03.03.2008р., в загальній сумі 78 324,47 доларів США, що за курсом НБУ станом на 02.03.2015р., становить 2103012,01 грн. (два мільйони сто три тисячі дванадцять) грн.. 01 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (інд.номер НОМЕР_1) на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (на рахунок №883 у відділенні № 5 ЦФ ПАТ «КРЕДОБАНК», МФО 325365, код 37356981) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду Кучина Н.Г.