УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Колодійчук В.М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд ухвалити рішення, яким розірвати договір довічного утримання, укладений 04 квітня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що останнім не виконуються обумовлені умови, так як ОСОБА_3 повинен довічно утримувати ОСОБА_5 та ОСОБА_2, однак після смерті ОСОБА_5 ОСОБА_3 припинив матеріальне утримання та догляд за ОСОБА_2

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 травня 2014 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 Розірвано договір довічного утримання від 04 квітня 2005 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_3, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, зареєстрований в реєстрі за № 990.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 грудня 2014 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 травня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 залишено без задоволення.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалене судове рішення суду апеляційної інстанції і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи нове рішення у справі, відповідно до ст. 212 ЦПК України, повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин та закон, який їх регулює та дійшов вірного висновку що позивачем, у відповідності до положень ст.ст. 58, 60 ЦПК України, не доведено та не надано докази відповідно до викладених обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, у зв'язку з чим, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність наявність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення суду апеляційної інстанції і доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Відсутні і передбачені ст. 338 ЦПК України підстави для обов'язкового скасування судового рішення.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в :

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про розірвання договору довічного утримання.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути, особі яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.М. Колодійчук