АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2369/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

В січні 2015 року ОСОБА_6 предявила позов до ПАТ «АКБ «Київ» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 12 травня 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу № 10-Т-12300/161621 «Барвінок», згідно якого банк отримав від ОСОБА_6 25 000 грн. на строк 184 календарних дня по 12.11.2014 року включно зі сплатою процентів.

Після закінчення строку дії договору, відповідач відмовляється обслуговувати рахунок й видавати належні позивачу кошти. На неодноразові звернення про повернення коштів банк залишив без виконання.

ОСОБА_6 вважає такі дії банку такими, що порушують її права як споживача та просила суд стягнути із ПАТ «АКБ «Київ» на її користь 82 489 грн. 34 коп.

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «АКБ» Київ» на користь ОСОБА_6 суму залишку по картковим рахункам в розмірі 27 409 грн. 88 коп., пеню в розмірі 223 грн. 03 коп. Та 3% річних в розмірі 81 407 грн. 34 коп., а всього 109 040 грн. 25 коп.

Стягнуто з ПАТ «АКБ «Київ» в прибуток держави судовий збір в розмірі 3 654 грн.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «АКБ «Київ» просить рішення суду скасувати, як незаконне, постановлене при неповному зясуванні обставин , що мають значення для справи та із порушенням норм матеріального права, а по справі ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія проходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги по наступних підставах.

Відповідно до частини другої статті 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків серед юридичних фактів, зокрема, є договори та інші правочини.

За положеннями статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом ( стаття 525 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно частини першої статті 598 ЦК України зобовязання припиняються частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

За змістом частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк) , що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку , встановлених договором.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку ( строковий вклад).

Отже, аналіз зазначених вище правових норм та умов договору банківського вкладу дає підстави для висновку про те, що відповідно до статті 598 ЦК України зобовязання банку перед вкладником за договором банківського вкладу (депозиту) припинились у строк, встановлений договором банківського вкладу.

Закінчення строку дії договору і невиконання зобовязань не припиняє зобовязальні правовідносини, а трансформує їх в охоронні, що містять обовязок відшкодувати заподіяні збитки, які встановлені договором чи законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 12 листопада 2014 року закінчив дію договір банківського строкового вкладу. В цей же день відповідачем перераховані кошти на поточний банківський рахунок в розмірі 27 409 грн. 88 коп.

Отже 12 листопада 2014 року між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору банківського рахунку.

12 листопада 2014 року позивачка звернулася із заявою про повернення коштів із поточного банківського рахунку. Але листом від 12 листопада 2014 року їй було відмовлено у поверненні коштів.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові грошові кошти, що йому надходять , виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобовязаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом.

Стаття 1073 ЦК України передбачає, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. ст. 625 і 1058 ЦК України зобовязання банку з повернення вкладу вважається виконаним, коли вкладнику буде надана реальна можливість отримати та розпоряджатися на свій розсуд вкладом.

Таким чином, твердження в апеляційній скарзі про те, що банк виконав своє грошове зобовязання в день перерахування вкладу на поточний банківський рахунок вкладника 12 листопада 2014 року є помилковим.

Оскільки банк порушив взяте на себе за договором грошове зобовязання, а тому він повинен нести передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність.

Тому суд першої інстанції правильно стягнув 3% річних в сумі 223 гривні 03 копійки.

За своєю правовою природою договір банківського рахунку є договором про надання послуг.

Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

А відповідно до пункту 22 статті 1 цього ж Закону споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника.

Таким чином, на підставі аналізу вищевказаних правових приписів та урахуванням пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 року № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», можна зробити висновок, що до відносин, які регулюються нормами Закону України «Про захист прав споживачів» належать, зокрема, відносини, які виникають при укладенні договору банківського рахунку .

У частині пятій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» установлено, що в разі якщо виконавець не може виконати ( прострочує виконання) роботу (надання послуг) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня в розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) , якщо інше не передбачено законодавством.

Розмір неустойки як відповідальність банка за договором банківського рахунку має бути визначено у такому договорі. Поскільки такий розмір неустойки не було визначено сторонами у договорі банківського рахунку, то до спірних правовідносин застосовується частина пята статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Тому суд першої інстанції правильно нарахував пеню відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Але при стягнення неустойки суд першої інстанції не повністю врахував обставини справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Судом встановлено, що неповернуті кошти з поточного рахунку складають 27 409 грн. 88 коп., а неустойка складає 81 407 грн. 34 коп. Таким чином, неустойка значно перевищує розмір збитків. Тому судова колегія приходить до висновку про зменшення розміру неустойки до 30 000 грн.

В решті рішення відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» задоволити частково.

Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 травня 2015 року змінити, зменшивши розмір стягнутої пені із 81 407 грн. 34 коп. до 30 000 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :