Провадження № 2/522/1990/15
Справа 522/2965/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Івченка В.Б.,

при секретарі - Січінава М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» в особі Одеської філії АТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, яку уточнив в судовому засіданні до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» в особі Одеської філії АТ «УкрСиббанк» за участю третьої особи ОСОБА_2, про визнання договору поруки припиненим, мотивуючи свої вимоги тим, що 23.11.2007 року між позивачем та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» був укладений Договір поруки №160244, відповідно до умов якого позивач поручився перед Банком за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що витікають з договору надання споживчого кредиту №0 від 23.11.2007 року

17.10.2012 року Банк звернувся до суду з позовом про стягнення боргу, з вимогами про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитом - 366585,44 грн., заборгованості за відсотками - 60033,82 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом - 5365,32 грн., судові витрати - 3219,00 грн.

Після ознайомлення з доданою до позову копією Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.11.2007 року та додатками, позивачу стало відомо, що 23.11.2007 року між ОСОБА_2 та Банком було укладено Додаткову угоду №1.

Всупереч п.2.1. Договору поруки №160244 без згоди на те Поручителя, сторони домовились про внесення змін до Розділу 4, пунктів 10.2, 10.13, згідно з якими процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1. у випадку настання обставин, передбачених підпунктами «а», «б» п.10.2 Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.11.2007 року, а також процентна ставка збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж 5% для кредитів в іноземній валюті, у випадку настання обставин, передбачених підпунктом «в» пункту 10.2 зазначеного Договору, чим були порушені права Поручителя, оскільки збільшився обсяг відповідальності Поручителя. Таким чином позивач просить суд визнати Договір поруки №160244 від 23.11.2007 р. таким, що підлягає визнанню припиненим з дати укладання Додаткової угоди № 1 від 23.11.2007 року.

Представник позивача в судовому засіданні уточнену позовну заяву підтримав та просив задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги позивача не визнав та пояснив, що Додаткова угода №1 до кредитного договору щодо збільшення процентної ставки за користування кредитом фактично конкретизувала (зафіксувала) умови основного договору, і не свідчить про зміну основного зобов'язання.

Також представник відповідача посилався на те, що поручитель ознайомлений з умовами кредитного договору, зокрема щодо права банку змінювати розмір процентної ставки в бік збільшення, і зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання позичальником як існуючих зобов'язань, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, що передбачено п. 10.2 зазначеного Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.11.2007 року.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 23.11.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений Договір про надання споживчого кредиту № 0 від 23.11.2007 року, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, зворотності, строковості, платності в строк до 23.11.2017 року, а ОСОБА_2 зобов'язалась повернути Банку кредит в іноземній валюті шляхом сплати ануїтетних платежів в порядку та на умовах, визначених цим Договором та сплатити проценти.

Згідно п. 1.3.1. Кредитного договору, за використання кредитних коштів у межах встановленого строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 13,4 % річних. По закінченню 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту та кожного наступного місяця кредитування, процентна ставка підлягає перегляду відповідно до умов п. 10.2 даного Договору.

З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 зобов'язань за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 23.11.2007 року, 23.11.2007 року між ОСОБА_1 і Банком було укладено договір поруки №160244, за умовами якого він відповідає перед Банком за порушення зобов'язань боржником за основним договором.

23.11.2007 року між Банком і ОСОБА_2 було укладено додаткову угоду № 1 до Договору про надання споживчого кредиту. У відповідності до умов зазначеної угоди сторони домовились про внесення змін до Розділу 4, шляхом доповнення новими абзацами пункти 10.2, 10.13, згідно з якими у випадках настання обставин, передбачених підпунктами «а», «б» п. 10.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.11.2007 року - процентна ставка за користування кредитними коштами встановлюється в розмірі подвійної процентної ставки, що діє відповідно до п.1.3.1. зазначеного Договору; у випадку настання обставин, передбачених підпунктом «в» пункту 10.2 зазначеного Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.11.2007 року - процентна ставка збільшується не більше ніж на 10% для кредитів у національній валюті та не більше ніж 5% для кредитів в іноземній валюті, відповідно до розміру ставки, що діє згідно п. 1.3.1. зазначеного Договору.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо (частина перша статті 653 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Таким чином, порука є спеціальним додатковим заходом майнового характеру, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов'язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов'язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов'язання боржника, та кредитором боржника.

Відповідно до ч.1 ст.559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Суд не приймає до уваги посилання позивача, що своєї згоди на укладення вказаної Додаткової угоди №1 він, як поручитель, не надавав, і внаслідок укладення зазначеної додаткової угоди, збільшився обсяг його відповідальності, оскільки відповідно до Довідки - розрахунку заборгованості за кредитом ОСОБА_2 станом на 24.10.2013 року та Довідки - розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом ОСОБА_2 станом на 24.10.2013 року по Договору про надання споживчого кредиту №0 від 23.11.2007 року, процентна ставка по кредиту була не змінна на протязі всього часу нарахування та складала 13,4 % річних.

Таким чином збільшення розміру процентної ставки, шляхом визначення конкретних (збільшених) процентних ставок, що застосовуються у зв'язку з порушенням позичальником кредитної дисципліни, зазначених в Додатковій угоді № 1, фактично не відбувалось.

Враховуючи те, що Додаткова угода №1 до Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.11.2007 року, не встановлює збільшення розміру основного зобов'язання Поручителя перед Банком, а також беручи до уваги те, що Поручитель, при підписанні договору поруки, був ознайомлений з умовами кредитного договору, зокрема щодо права банку змінювати розмір процентної ставки в бік збільшення, і зобов'язався відповідати перед кредитором за невиконання позичальником як існуючих зобов'язань, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому, що передбачено п. 10.2 Договору про надання споживчого кредиту № 0 від 23.11.2007 року, суд вважає, що у задоволенні уточнених позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» в особі Одеської філії АТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим, необхідно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, 554, 559, 628, 651 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ «УкрСиббанк» в особі Одеської філії АТ «УкрСиббанк», за участю третьої особи - ОСОБА_2 про визнання договору поруки припиненим - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк - з дня проголошення рішення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси Івченко В.Б.