АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/7911/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1172/15Головуючий у 1-й інстанції Материнко М. О. Доповідач ап. інст. Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.

Суддів: Карнауха П.М., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Філоненко О.В.

за участю: третьої особи - ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3, представників позивача - адв. Асєєва Є.В., ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава»

на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава», третя особа ОСОБА_2 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, уточненим уході розгляду справи, до ВАТ «НАСК «Оранта», ТОВ «Євробус-Полтава», посилаючись на те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася близько 17год. 05хв. 22.01.2014 року по вул.. Степового Фронту в м. Полтаві за участю належного ТОВ «Євробус-Полтава» автобуса «Mersedes Bens 0405N», реєстраційний номер НОМЕР_1 пасажир автобуса ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, а декілька пасажирів, у т.ч. і вона були травмовані, внаслідок чого було порушене кримінальне провадження, де її було залучено в якості потерпілої, а ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 13.05.2014 року водія ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Зазначає, що, згідно висновку судово-медичної експертизи від 12.02.2014р., їй було заподіяно легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, внаслідок чого вона з 23 січня по 14 лютого 2014 року перебувала на листку непрацездатності.

Вказує, що цивільно-правова відповідальність власника ТЗ ТОВ «Євробус-Полтава» застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», однак Страховиком заподіяна їй шкода не відшкодована.

У зв»язку з цим, з урахуванням уточнених позовних вимог, остаточно прохала стягнути з ВАТ НАСК «Оранта» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1907,43грн. та стягнути з ТОВ «Євробус-Полтава» на її користь матеріальну шкоду в розмірі 1557,00грн. та моральну шкоду в розмірі 25000,00грн.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 страхове відшкодування ушкодження здоров»я внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 22 січня 2014 року з участю транспортного засобу, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава», цивільно-правова відповідальність якого забезпечена страхувальником, у розмірі 1902,43грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава», власника джерела підвищеної небезпеки на користь ОСОБА_3 заподіяні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальну шкоду в розмірі 1557,00грн. та моральну шкоду в розмірі 25000,00грн.

Стягнуто солідарно з відповідачів судові витрати-1000,00грн. витрат на правову допомогу, 493,00грн. судового збору,64,00грн. витрат на копіювання документів, всього 1557,00грн. на користь ОСОБА_3.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року виправлено описку у вступній та резолютивній частинах рішення цього ж суду від 26 лютого 2015 року та визначено щодо виключення матеріальної шкоди в розмірі 1557,00грн., яку необхідно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава», та викладення третього абзацу резолютивної частини рішення наступним чином: «Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава», власника джерела підвищеної небезпеки на користь ОСОБА_3 заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральну шкоду в розмірі 25000,00грн.».

З цим рішенням не погодилися ОСОБА_2 та ТОВ «Євробус-Полтава», які, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, подали на нього апеляційні скарги, в яких просять рішення змінити, зменшивши розмір моральної шкоди, стягнутий з ТОВ «Євробус-Полтава» на користь ОСОБА_3 до 3000,00грн.

В обґрунтування доводів апеляційних скарг посилаються на те, що позивачем значно завищена спричинена їй при ДТП моральна шкода, сума якої нічим не підтверджена.

У судовому засіданні ОСОБА_2 доводи апеляційних скарг підтримав та прохав їх задовольнити.

Позивач та її представники апеляційні скарги не визнали та прохали їх відхилити, а рішення місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши пояснення учасників процесу, дійшла висновку про задоволення апеляційних скарг з наступних підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не в повній мірі.

Місцевим судом установлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що, близько 17год. 05хв. 22 січня 2014 року ОСОБА_2, керуючи належним ТОВ «Євробус-Полтава» автобусом «Mersedes Bens 0405N», реєстраційний номер НОМЕР_1, рухаючись по вул. Степового Фронту в м. Полтаві виконуючи лівий поворот в напрямку вул. Матросова, не вибрав безпечних прийомів керування транспортним засобом та швидкості, виїхав за межі проїзної частини та вчинив наїзд на електроопору.

Згідно довідки ВДАІ ПМУ про дорожньо-транспортну пригоду №9337626 дана подія сталася внаслідок перевищення ОСОБА_2 безпечної швидкості та управління несправним транспортним засобом- автобусом «Mersedes Bens 0405N», д.н.з НОМЕР_1, що належить ТОВ «Євробус-Полтава» та застрахований відповідно до полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданого ВАТ НАСК «Оранта» (а.с.94-95,81).

Згідно Висновку експерта від 11.03.2014р. №71 за результатами судової авто технічної експертизи в умовах даної події водій автобуса «Mersedes Bens 0405N», д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру. У даній дорожній обстановці в діях водія автобуса Bens 0405N», д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_2 вбачаються невідповідності з вимогами п.12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходилися у причинному зв»язку з виникненням даної події (а.с.22-25).

Згідно Висновку експерта №167 за результатами судово-медичної експертизи, проведеної в період з 07.02.-12.02.2014р. внаслідок ДТП ОСОБА_3 були заподіяні: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, гематоми м»яких тканин лівої скроневої ділянки та лівої нижньої кінцівки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров»я (а.с.33-36).

За фактом ДТП було порушено кримінальне провадження №0000054 та у ході досудового розслідування ОСОБА_3 було допитано як потерпілу (а.с.30-31).

Постановою слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області від 20.03.2014р. кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 від 23.01.2014р. в частині заподіяння водієм ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, закрито (а.с.38).

02.04.2014 року ОСОБА_3 звернулася до НАСК «Оранта» з заявою за реєстраційним №266 про страхове відшкодування (а.с.14).

Із пояснень по справі НАСК «Оранта» вбачається, що даний відповідач визнав позов частково, у сумі 1902,43грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди, пов»язаної з лікуванням потерпілої-позивача.

Задовольняючи позов у повному обсязі місцевий суд обґрунтовано виходив із того, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу ТОВ «Євробус-Полтава» за шкоду, завдану здоров»ю, забезпечена страховим полісом та підлягає стягненню з ВАТ НАСК «Оранта» у сумі 1902,43грн. і в цій частині рішення не оскаржується.

Разом із тим, за заподіяну позивачу моральну шкоду районним судом, враховуючи ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань, стягнуто з ТОВ «Євробус-Полтава» 25000,00грн.

В цій частині рішення оскаржено і колегія суддів вважає, що розмір стягнутої моральної шкоди не відповідає встановленим по справі обставинам та не ґрунтується на законі, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я (п.1 ч.2).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч.3).

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995р. №4 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (ч.9).

Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди у сумі 25000,00грн. підлягає частковому задоволенню як з огляду на наведені норми, так і з урахуванням наступного.

Судом установлено та вбачається з матеріалів справи, що, внаслідок ДТП, ОСОБА_3 завдана моральна шкода, яка полягає у перенесених нею моральних стражданнях у зв»язку з отриманням легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров»я, а саме ЗЧМТ, струс головного мозку, гематоми м»яких тканин лівої скроневої ділянки та лівої нижньої кінцівки.

Посилання в оскаржуваному рішенні при вирішенні питання про розмір відшкодування заподіяної моральної шкоди, на існування реальної загрози життю ОСОБА_3, на її тривале лікування та реабілітацію внаслідок ДТП, на думку колегії суддів, є перебільшеним та не в повній мірі відповідає наявним у справі доказам.

Зокрема, як зазначено у Висновку експерта №167, під час обстеження 07.02.2014 року ОСОБА_3 заявила, що 22.01.2014 року близько 17.00год. була учасником ДТП як пасажир автобусу «Мерседес» маршруту «Кільцевий 19», сиділа зліва за водієм, під час ДТП лівою частиною голови вдарилася об стінку кабіни водія та верхньою і нижньою лівими кінцівками об якісь виступаючі частини салону автобуса. Свідомість не втрачала, на підлогу не падала. Самостійно викликала швидку допомогу, якою була доставлена в травм. пункт 1 МКЛ м. Полтави. Оглянута, надана перша медична допомога, у подальшому виконувала КТ головного мозку та продовжувала лікуватися амбулаторно.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 після ДТП госпіталізована не була, лікувалася амбулаторно, що підтверджується листком непрацездатності, виданим 23.01.2014 року (а.с.48).

Після ДТП ОСОБА_3 з 14.02.2014 року продовжувала працювати на посаді викладача діловодства у Полтавському нафтовому геологорозвідувальному технікумі, що підтверджується Табелем обліку робочого часу (а.с.228,233-236).

Одночасно, з жовтня 2013р. по квітень 2014р. ОСОБА_3 проходила атестацію педагогічних працівників та наказом Департаменту освіти і науки Полтавської ОДА від 17.04.2014 року їй було присвоєно кваліфікаційну категорію «спеціаліст вищої категорії» (а.с.227,237-239).

При цьому ОСОБА_3 також продовжувала навчання на третьому курсі за напрямом підготовки «Документознавство та інформаційна діяльність» заочної форми навчання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» ВНЗ Укооспілки «Полтавський університет економіки і торгівлі» та у період з 03 по 13 лютого 2014 року склала лабораторно-екзаменаційну сесію ІІ семестру 2013-2014 навчального року згідно графіку навчального процесу; 21 березня 2014 року ОСОБА_3 склала Комплексний державний екзамен за фахом, а 24 березня захистила бакалаврську дипломну роботу з присвоєнням кваліфікації бакалавра з документознавства та інформаційної діяльності (а.с.226).

Як свідчать наведені факти ОСОБА_3 через нетривалий час після ДТП, з початку лютого 2014 року, без порушення нормальних життєвих зв»язків, продовжила навчання у ВНЗ (а незабаром і роботу на посаді викладача) та повернулася до звичного стилю свого життя, не змінюючи своїх життєвих планів, що, безумовно, потребувало від неї додаткових зусиль, однак, істотних змін в її житті та стосунках з навколишнім світом не відбулося.

Місцевим судом також безпідставно не взято до уваги і ту обставину, що однією з причин ДТП, в яке потрапила позивачка, окрім вини водія автобусу ОСОБА_2, були також складні дорожні умови, зокрема, слизьке покриття, про що вбачається з пояснень ОСОБА_3 комісії з розслідування нещасних випадків по місцю роботи та зафіксовано в Акті про нещасний випадок невиробничого характеру №1/33 від 06.03.2014 року (а.с.13).

З огляду на наведене, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди судом першої інстанції належним чином не було враховано вимоги закону, не проаналізовано усі обставини справи, а в основу рішення покладено припущення та твердження позивача, не підтверджені належними доказами

За таких обставин доводи апеляційних скарг є обгрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, а тому колегія суддів приходить до висновку про стягнення з ТОВ «Євробус-Полтава» на користь ОСОБА_3 3000,00грн. моральної шкоди, що відповідатиме засадам розумності, виваженості та справедливості та враховуватиме ступінь, обсяг та тривалість моральних страждань позивача.

Згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Визначені ЦПК види судових витрат є вичерпними, тому на сторони та інших осіб, які беруть участь у справі, не може покладатися обов'язок нести інші витрати, не передбачені законодавством.

Як роз»яснив Пленум ВССУ у п.35 постанови «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 88 ЦПК та керуватися тим, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

При повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується ними пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів.

Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом №3674-VI).

Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну (п.36).

У частині стягнення судових витрат рішення суду не оскаржується, однак, враховуючи норми цивільно-процесуального законодавства та наведені роз»яснення постанови від 17.10.2014 року №10 колегія суддів вважає за необхідне розподілити судові витрати між сторонами порівну.

Установлено та знайшло підтвердження матеріалами справи, що, відповідно до квитанції №28 від 22.05.2014р. ОСОБА_3 сплатила 1000,00грн. за надання правової допомоги та 493,00грн. судового збору.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів 1493,00 грн. понесених позивачем судових витрат, по 746,50 грн. з кожного.

Витрати з копіювання документів у сумі 64,00грн. відшкодуванню не підлягають, оскільки не належать до судових витрат, перелік яких, наведений у ст.79 ЦПК України, є вичерпним, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Враховуючи вищевикладене, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

У зв»язку з ухваленням нового рішення підлягає скасуванню також пов»язана з ним ухвала Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд вправі скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити рішення по суті позовних вимог з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.3,4 ст.309, ст.ст.316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава», - задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року та ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 26 лютого 2015 року, - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_3 1902,43 (одну тисячу дев»ятсот дві гривні 43коп.) грн. страхового відшкодування матеріальної шкоди, пов»язаної з лікуванням внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава» на користь ОСОБА_3 3000,00 (три тисячі) грн. моральної шкоди.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Євробус-Полтава» на користь ОСОБА_3 1493,00 (одну тисячу дев»яносто три гривні) грн. понесених судових витрат, по 746,50 (сімсот сорок шість гривень 50коп.) грн. з кожного з відповідачів.

В іншій частині позовних вимог,- відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ: /підпис/ Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/ П.М. Карнаух

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області Т.О. Кривчун