У Х В А Л А

Іменем України

25 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах

апеляційного суду Закарпатської області у складі:

головуючої - Боднар О.В.

суддів - Кеміня М.П., Джуги С.Д.

при секретарі - Чейпеш С.І.

з участю - представників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3, на рішення Ужгородського міськрайоннного суду від 17 жовтня 2014 року справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

у с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому на підставі ст.ст.1166, 1167 ЦК України просила стягнути з відповідача на свою користь 9 728,11 грн. майнової шкоди, завданої внаслідок пошкодження відповідачем її транспортного засобу - автомобіля марки «PEUGEOT 207 1.4E 16 Vд.н.з. НОМЕР_1, розмір якої визначений висновком експертного дослідження № 38 від 24 грудня 2013 року; 10 000,00 - моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 9 728,11 грн. майнової шкоди, 5 000,00 грн. - моральної шкоди та 350,00 грн. - судових витрат.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що експертне дослідження та кваліфікація експерта викликають сумнів.

Стверджує, що ушкодження автомобіля є незначними та не перешкоджають експлуатації автомобіля. Крім того, походження цих ушкоджень є невідомим, судом не з'ясовано виникли вони з вини відповідача чи існували на автомобілі і раніше, а позивачка бажає за рахунок відповідача провести ремонт автомобіля.

Розглянувши доводи скарги та перевіривши матеріали цивільної справи № 308/5889/14-ц, матеріали справи про адміністративне правопорушення № 308/580/14-п, апеляційний суд визнав, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 21 грудня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області із заявою, в якій зазначила, що в цей день близько 13.30 год. мешканець буд. АДРЕСА_1 умисно кинув у її автомобіль пригоршню щебеню, внаслідок чого пошкодив переднє вітрове скло, переднє праве вітрове скло і праву стойку автомобіля, подряпавши краску, чим завдав їй майнову шкоду на суму близько 7000,00 грн.

Перевіривши наведені в заяві обставини, опитавши ОСОБА_3, який визнав свою вину у вчиненому правопорушенні, ДІМ Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області лейтенантом міліції Лавренюком В.Г. був складений висновок від 23 грудня 2013 року, в якому зазначено, що в діях ОСОБА_3 ознаки кримінального правопорушення відсутні, рекомендовано притягнути останнього до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП (а.с. 6-7).

За заявою ОСОБА_6 старшим експертом відділу інженерно-технічної, економічної та товарознавчої експертизи НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_7 було проведене експертне дослідження № 38 від 24 грудня 2013 року автомобіля марки «PEUGEOT 207 1.4E 16 Vд.н.з. НОМЕР_1, яким було встановлено, що вартість відновлювального ремонту даного автомобіля становить 8 910,78 грн., а вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля - 9 552,31 грн. (а.с. 8-15).

08 січня 2014 року на відповідача було складено адміністративний протокол за ст.173 КУпАП та направлено до Ужгородського міськрайонного суду. Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 18 лютого 2014 року ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчиненя правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 60,00 грн., присуджено до сплати судовий збір у розмірі 36,54 грн. (матеріали справи про адмін. правопорушення № 308/580/14-п, а.с. 9).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до ст.ст. 1166, 1167 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, повинна бути відшкодована у повному обсязі, особою, яка її завдала. Розмір майнової шкоди був визначений за результатами проведення експертного дослідження пошкодженого автомобіля. Моральна шкода, завдана фізичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Врахувавши характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн.

Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

У суді апеляційної інстанції представником відповідача ОСОБА_1 було заявлено клопотання про призначення по справі повторної автотоварознавчої експертизи, посилаючись на те, що автотоварознавче експертне дослідження, яке було проведено за заявою ОСОБА_6, викликає у відповідача сумніви щодо його об'єктивності, правильності та кваліфікації самого експерта (а.с. 91).

Ухвалою апеляційного суду від 24 грудня 2014 року клопотання було задоволено частково та призначено по даній справі судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої було доручено судовому експерту Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру (а.с. 97-98).

Висновком експерта № 23/12 від 23 січня 2015 року підтверджено суми, які були визначені у висновку експертного дослідження № 38 від 24 грудня 2013 року, та зазначено, що вартість майнової шкоди, завданої ОСОБА_4 внаслідок пошкодження автомобіля марки «PEUGEOT 207 1.4E 16 V д.н.з. НОМЕР_1, діями ОСОБА_3, які відбулися 21 грудня 2013 року становить 9 552,31 грн. (а.с. 107-116).

Доводи представника апелянта про те, що кваліфікація експерта викликає сумнів не заслуговують на увагу, оскільки ОСОБА_7 внесений до реєстру атестованих судових експертів Міністерства юстиції України, стаж роботи з 2001 року. Експертно-кваліфікаційною комісією, МВС України 12 вересня 2011 року (рішення №1203) на підтвердження кваліфікації судового експерта було видано свідоцтво № 436, термін дії до 31 грудня 2016 року. Експерт попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України (а.с. 96-98, 107).

Тому, всі доводи щодо некомпетентності експерта ОСОБА_7 є голослівними та не підтвердженими жодними доказами.

За таких обставин, ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України і передбачених ст.ст. 309, 310 цього Кодексу підстав для його скасування немає.

Апеляційна скарга доводів, які можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції, не містить.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 308 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 ЦК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, що діє від імені ОСОБА_3, відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайоннного суду від 17 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

с у д д і :

Кемінь М.П.Боднар О.В.Джуга С.Д.