Справа № 444/1722/15 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 22-ц/783/7359/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області

в складі: головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 на заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

в с т а н о в и л а :

Позивач 31.07.2015 року звернулася в суд з позовом до відповідача про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги мотивувала тим, що за рішенням Жовківського районного суду від 19.10.2009 року присуджено стягувати аліменти з відповідача на утримання дитини в розмірі 250,00 грн., який є недостатнім для утримання дитини, і відповідач має заборгованість по сплаті аліментів. Просила змінити розмір аліментів та стягувати щомісячно з відповідача на утримання дитини по 1000 грн. в місяць, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду від 24 вересня 2015 року в апеляційному порядку оскаржила позивач.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне встановлення обставин, що мають значення у справі, неправильне їх дослідження та оцінку. Просить рішення суду скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія судів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

У відповідності до ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками , може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них.

У відповідності до першого абзацу ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В підтвердження позовних вимог позивачем було долучено до матеріалів справи ксерокопію виконавчого листа, виданого Жовківським районним судом Львівської області у справі № 2-1221/09 на виконання рішення суду від 17.09.2009 року , яке набрало законної сили 30.10.2009 року, і яким вирішено стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 250 грн щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.09.2009 року до досягнення дитиною повноліття.

Будь-яких доказів, які б підтверджували зміну матеріального стану одержувача аліментів в сторону погіршення, або матеріального стану платника аліментів в сторону поліпшення, позивачем суду першої інстанції надано не було. Не було надано позивачем суду першої інстанції і доказів зміни сімейного стану її чи відповідача, або доказів що стосувалися б здоров»я сторін, а також не було надано копії рішення суду від 19.10.2009 року у справі № 2-1221/09 , розмір аліментів присуджених за яким, позивач просила змінити в сторону збільшення.

Відтак, виходячи, з встановленого ст. 10 ЦПК України принципу змагальності сторін, за обставин недоведеності позивачем зміни матеріального або сімейного стану сторін спору, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивачем не було надано апеляційному суду доказів, які б свідчили про те, що копія її трудової книжки, у якій є запис про звільнення позивача з роботи 04.04.2014 року за власним бажанням, не була подана суду першої інстанції з поважних причин, а тому, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 303 ЦПК України, у суду апеляційної інстанції не було підстав для дослідження вищезазначеного доказу.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскаржуваного рішення не спростовують, відтак, апеляційну скаргу належить відхилити, оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовківського районного суду Львівської області від 24 вересня в 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий Тропак О.В.

Судді Приколота Т.І.

ОСОБА_5