Справа №667/6680/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого - судді Стамбула Н.В.,

при секретарі - Капітоновій А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Дергільова Олена Григорівна про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, ОСОБА_3 є її рідним братом. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_5. На момент його смерті ОСОБА_1 була зареєстрована за його адресою, а саме: буд. АДРЕСА_1, разом зі своїми дітьми. На момент відкриття спадщини після смерті батька вона проживала разом із своєю родиною за вказаною вище адресою, і продовжувала там проживати увесь час. Вважає, що фактично прийняла спадщину після смерті батька. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №304; спадкова справа №7/2014, ОСОБА_2 надано право на ? частку із вище зазначеного спадкового майна, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1. Інша ? частки з вказаного спадкового майна, що належить померлій ОСОБА_6 не оформлено.

Вважає, що в частині надання ОСОБА_2 права на ? частки із вище зазначеного спадкового майна, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1 підлягає частковому скасуванню, а саме: 4/6 частини домоволодіння, має бути поділено на трьох спадкоємців після померлого ОСОБА_5, тобто: 4/6 : 3 = 4/18, що становить по 1/3 частині спадкового майна (чи 1/3 від загальної спадкової маси). А значить, вказане свідоцтво має бути скасовано частково і: встановлено за ОСОБА_2 право на спадщину за законом на 1/3 частку із вище зазначеного спадкового майна, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1; і встановлено за мною факт прийняття спадщини у розмірі 1/3 частки із вище зазначеного спадкового майна, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_5. ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її матір ОСОБА_6. На момент смерті матері ОСОБА_1 і її діти продовжували проживати за адресою спірного домоволодіння, що підтверджується довідками та поясненнями свідків. Проте Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.03.2014 року (зареєстрованого в реєстрі за №305; спадкова справа №8/2014) лише за ОСОБА_2 зареєстровано право на спадщину, яка складається з 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Тоді як ОСОБА_1, як спадкоємець має аналогічне право отримати половину від спадщини, яка відкрилася після смерті їх матері і становить 1/3 частину домоволодіння АДРЕСА_1, а відтак розмір її частки становить: 1/3 : 2 = 1/6 частина домоволодіння. Од же вказане свідоцтво також підлягає частковому скасуванню і встановленню за ОСОБА_2 право на спадщину за законом на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1; і встановленню за нею права на спадщину за законом у розмірі 1/6 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що залишилася після смерті її матері - ОСОБА_6

На підставі вище викладеного, позивач просив суд встановити факт прийняття ОСОБА_1, спадщини, що відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 після смерті батька - ОСОБА_5 і ІНФОРМАЦІЯ_3 після смерті матері - ОСОБА_6, у вигляді частини домоволодіння № АДРЕСА_1; скасувати частково Свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на ім'я ОСОБА_2 щодо права на ? частку спадкового майна у вигляді домоволодіння № АДРЕСА_1, від 19.03.2014 року зареєстроване у реєстрі за №304; скасувати частково Свідоцтво про право на спадщину за законом виданого на ім'я ОСОБА_2 щодо права на 1/3 частину домоволодіння № АДРЕСА_1, від 19.03.2014 року зареєстроване у реєстрі за №305; визнати за ОСОБА_1, право власності на 1/6 частину домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом.

03.12.2014 року позивач збільшила позовні вимоги і просила суд скасувати Свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.03.2014 року (зареєстрованого в реєстрі за №304; спадкова справа №7/2014), яким ОСОБА_2 надано право на ? частку спадкового майна, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1 і встановивши за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право на спадщину за законом по 1/3 частці із вище зазначеного спадкового майна, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1, що залишилася після смерті ОСОБА_5; скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.03.2014 року (зареєстрованого в реєстрі за №305; спадкова справа №8/2014), яким за ОСОБА_2 зареєстровано право на спадщину, яка складається з 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1, визнавши за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 право власності по 1/6 частині спадкового майна за кожним, що залишилося після смерті матері - ОСОБА_6 і складається з 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги, викладені у позовній заяві в редакції від 03.12.2014 року та просили їх задовольнити в повному об'ємі.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_7 позов не визнала, просила суд у його задоволенні відмовити, посилаючись на його необґрунтованість. Зазначила, що позивач не надала доказів, які б підтвердили, що вона вступила в управління або володіння спадковим майном та не зазначено дій, які підтверджують її вступ (сплата платежів, сумісне проживання разом із спадкодавцем на час його смерті). Крім того, пояснення свідків містять різну та суперечливу інформацію. З 1998 року ОСОБА_1 була прописана за адресою: АДРЕСА_2 до 03.09.2001 року; з 2001 року по лютий 2002 року - тимчасова реєстрація, 19.03.2002 року виписана та знову зареєстрована 11.10.2002 року на 6 місяців. Це не є доказом того, що ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_1. Вважає, що позивачем не надано доказів, які б свідчили, що вона на протязі 6 місяців прийняла спадщину після смерті батька. Також позивач стверджує, що вона прийняла спадщину після смерті матері, однак це не відповідає дійсності. З 31.01.2007 року ОСОБА_1 зареєстрована в м. Скадовську та 02.12.2009 року була знята з реєстрації, тобто сумісне проживання з матір»ю також не підтверджене. Вважає, що ОСОБА_1 як спадкоємець пропустила всі передбачені законодавством строки, спадщина розділена, видані свідоцтва. В цілому вважає, що суду не надано належних доказів на підтвердження позовних вимог та обраний спосіб захисту є не правильним. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити.

Третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Дергільова Олена Григорівна - в судове засідання не з»явилася, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, при винесені рішення покладаючись на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін та допитаних в процесі свідків, дослідивши письмові докази справи, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Судом по справі встановлено, що , відповідно до актового запису № 802 Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина.

За будинковою книгою для прописки громадян, що проживають у будинку АДРЕСА_1 та за паспортом ОСОБА_1 було встановлено, що станом на 19 березня 2002 року остання була зареєстрована за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 549 Цивільний кодекс Української РСР встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

З огляду на той факт, що ОСОБА_1 зареєструвала своє місце проживання за місяць після смерті батька у спірному домоволодінні, суд вважає, що вказані дії свідчать про фактичне вчинення дій позивачем щодо прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно актового запису № 352 Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_5 померла.

Факт проживання на момент смерті ОСОБА_6 з ОСОБА_1 підтверджується допитаними в судовому засіданні свідками, а саме:

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_8, пояснила, що вона є кумою позивача, знайома з усією родиною ОСОБА_1, оскільки приходила в гості до них ще коли були живі батьки. Тоді ОСОБА_1 проживала у літній кухні разом з дітьми. Після смерті батька перейшла до матері в хату, де й проживає й дотепер.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_9 пояснила, що вона колишня квартальна (1998-2008рр) за адресою, де проживає позивач. Зазначила, що ОСОБА_1 постійно проживала з батьками, коли не виїжджала за кордон, по приїзду на Україну іншого місця проживання не мала. На момент смерті батька і матері була вдома, проводила похорони та інше. Діти ОСОБА_1 також проживали постійно з покійними батьками позивача, у вказаному районі відвідували школи, садочки та інше.

Свідок зі сторони позивача ОСОБА_10 пояснила суду, що позивач- її матір. Вона часто виїжджала за кордон на заробітки, оскільки у неї троє дітей, а після розлучення із батьком утримувати дітей ніхто не допомагав. Вони постійно проживали із дідусем і бабусею, в похоронах приймали особисту участь. На момент смерті бабусі матір також проживала в АДРЕСА_1.

Свідок зі сторони відповідача ОСОБА_11 підтвердив факт, що на момент похорон ОСОБА_6 ОСОБА_1 була присутня і приймала участь в похоронах.

Пояснення свідка ОСОБА_12 суд не приймає до уваги, оскільки вказаний свідок на момент смерті обох спадкодавців був відсутній, всі пояснення з приводу фактів, викладених у позові, повідомляв суду з того, що йому розповідав свого часу відповідач.

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язується довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Суд вважає, що представником відповідача не доведені обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень..

Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її . Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 3.1 Листа № 24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 встановлено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

З огляду на той факт, що ОСОБА_1 неодноразово зверталася до нотаріальної контори з метою отримання права на спадщину, про що свідчать Лист третьої Херсонської державної нотаріальної контори №1509/01-16 від 27.08.2011 року, Лист №134/01-16 від 27.05.2014 року приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Дергільової О. Г., та до Комсомольського районного суду м. Херсона з позовом про встановлення факту прийняття спадщини і отримання аналогічного права на неї, а також з врахуванням того, що позивач від спадщини не відмовлялася, відповідач заперечує наявності права на спадщину у позивача, остання проживала з народження і проживає й дотепер у спірному домоволодінні, суд вважає, що право власності спадкоємця ОСОБА_1 на спадкове майно у вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст.10,16,60,212,213,214 ЦПК України, ст..ст. 1258, 1261,1268,1270 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.03.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №304; спадкова справа №7/2014;

Встановити за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право на спадщину за законом по 1/3 частці спадкового майна, що залишилася після смерті ОСОБА_5, яке складалося в цілому з 4/6 частин домоволодіння АДРЕСА_1.

Скасувати Свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.03.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №305, спадкова справа №8/2014;

Визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності по 1/6 частині спадкового майна за кожним, що залишилося після смерті матері - ОСОБА_6 і складається з 1/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя: Н.В.Стамбула