АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 595/378/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Гордєєв В.О.
Провадження № 22-ц/789/1440/15 Доповідач - Хома М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючої - Хоми М.В.

суддів - Демкович Ю. Й., Загорський О. О.,

секретар - Танцюра О.В.

з участю сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації, директора Ліщанецької ЗРШ І-ІІ ступенів ОСОБА_2 про поновлення на роботі, встановлення педагогічного навантаження, виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності, виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, скасування наказів,

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом про зобвязання відповідачів встановити йому тижневе педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік згідно чинного законодавства та стягнути заробітну плату за час вимушеного прогулу з 20 грудня 2014 року, доповнивши позовні вимоги в ході розгляду справи.

В позовній заяві та доповненнях до неї позивач вказав, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 28 серпня 2014 року його поновлено на роботі на посаді вчителя фізкультури та бібліотекаря (0,5 ставки) Ліщанецької ЗОШ 1-2 ступенів з 26.02.2014 року. На виконання рішення суду видано наказ відділу освіти Бучацької РДА №256-К від 10 вересня 2014 року про поновлення його на посаді вчителя фізкультури, а наказом директора Ліщанецької ЗОШ 1-2 ступенів №183-К від 19.09.2014 року поновлено на роботі на посаді бібліотекаря 0,5 ставки.

З 1 по 24 вересня 2014 року позивач хворів, що підтверджується листком непрацезданості, з 26 вересня по 20 грудня 2014 року перебував у щорічній оплачуваній відпустці та відпустці без збереження заробітної плати.

У грудні 2014 року дізнався, що з 1.09.2014 року без його відому і згоди йому встановлено тижневе педагогічне навантаження 2 години фізкультури, а з 19.09.2014 року 0,5 ставки бібліотекаря, в той час як у 2013-2014 навчальному році його тижневе педагогічне навантаження становило 16 годин фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря.

Допомогу по тимчасовій непрацездатності за вересень 2014 року йому виплачено, враховуючи незаконно зменшене з 1.09.2014 року тижневе педагогічне навантаження.

Такі дії відповідачів суперечать вимогам ст. 25 Закону України Про загальну середню освіту, згідно якої педагогічне навантаження вчителя обсягом менше тарифної ставки (18 навчальних годин протягом навчального тижня) встановлюється тільки за його згодою.

Оскільки він такої згоди не надавав, 0,5 ставки бібліотекаря не є педагогічним навантаженням, тому просив суд зобовязати відповідачів встановити йому тижневе педагогічне навантаження згідно чинного законодавства, та виплатити допомогу у звязку з тимчасовою непрацездатністю з врахуванням передбаченого законом педагогічного навантаження.

Під час слухання справи у суді наказом директора Ліщанецької ЗОШ 1-2 ступенів від 17.04.2015 року №189-К ОСОБА_1 звільнено з посади бібліотекаря за п.4 ст.40 КзпП України.

Наказом начальника відділу освіти Бучацької РДА від 20 квітня 2014 року №83-К позивача звільнено з посади вчителя фізичної культури за п.4 ст.40 КзпП України.

Дані накази позивач вважає незаконними, просив їх скасувати та поновити його на роботі, оскільки прогулу він не вчиняв і звільнення є незаконним.

Зазначив, що з 22 грудня 2014 року він перебуває у вимушеному прогулі у звязку з незаконним переведенням з посади вчителя фізкультури ( 16 годин педагогічного навантаження) і 0,5 ставки бібліотекаря на 2 години неіснуючої спеціальної медичної групи, чим його позбавлено кваліфікації вчителя.

Крім цього, 20.02.2015 року він з'явився в школу, однак директор школи ОСОБА_2 викликала свого чоловіка ОСОБА_3, який з посторонніми особами нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_1, у звязку з якими він перебував на лікарняному до 23 березня 2015 року. Допомога у звязку з тимчасовою непрацездатністю за цей період йому не виплачена.

З врахуванням зазначених обставин просив зобовязати відповідачів встановити йому педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік згідно чинного законодавства, виплатити допомогу по тимчасовій непрацездатності за період 1-24 вересня 2014 року, 23 лютого-25 березня 2015 року згідно чинного законодавства, з врахуванням тижневого педагогічного навантаження 16 годин фізкультури на 0, 5 ставки бібліотекаря, виплатити заробітну плату за час вимушеного прогулу з 22 грудня 2014 року, скасувати накази про звільнення та поновити його на роботі з тижневим навантаженням 16 год. вчителя фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря.

Рішенням Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2014 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням цього ж суду резолютивну частину рішення доповнено вказівкою про те, що ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним звільнення його з роботи, скасування наказу директора Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ст. №189-К від 17.04.2015 року та наказу відділу освіти Бучацької РДА від 20 квітня 2014 року №83-К про звільнення ОСОБА_1Д.з роботи та поновлення його на роботі з тижневим навантаженням 16 год. фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря за безпідставністю.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що суд не з'ясував, яким чином 1 вересня 2014 року позивачу було встановлено тижневе педагогічне навантаження на 2014-2015 навчальний рік, якщо його поновлено на роботі наказом начальника відділу освіти Бучацької РДА від 10.09.2014 року №256-К, наказами директора Ліщанецької ЗОШ 1-2 ступенів від 18.09.2014 року №181-К та від 19.09.2014 року №183-К. Крім цього, судом не встановлено причини відсутності ОСОБА_1 на роботі. Також апелянт посилається на мотиви, викладені в позовній заяві та доповненнях до неї.

Заслухавши пояснення апелянта, який посилається на доводи апеляційної скарги, пояснення представників відповідачів, які вважають рішення законним та обґрунтованим, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі та скасування наказів про звільнення ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 вчинив прогул, а тому його звільнення за п.4 ст. 40 КЗпП України є законним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 28.08.2014 року ОСОБА_1 поновлено на посаді вчителя фізкультури та бібліотекаря (0,5 ставки) Ліщанецької ЗОШ 1-2 ступенів.

Відділом освіти Бучацької РДА та директором Ліщанецької ЗОШ видано відповідні накази на виконання рішення суду.

З 1 вересня по 20 грудня 2014 року ОСОБА_1 з поважних причин не виходив на роботу, у звязку з тимчасовою непрацездатністю та перебуванням у відпустці.

18 грудня 2014 року ОСОБА_1 подав до відділу освіти Бучацької РДА заяву про звільнення його з роботи з 22 грудня 2014 року, однак у заяві не вказав причин звільнення. Йому було запропоновано у письмовому вигляді уточнити заяву. Однак, ОСОБА_1 30 грудня 2014 року відкликав заяву про звільнення.

На роботу позивач не виходив, чого не заперечив у судовому засіданні.

Згідно протоколу засідання профспілкового комітету від 17.04.2015р. надана згода на звільнення вчителя фізичної культури та бібліотекаря ОСОБА_1 за прогул без поважних причин.

Наказом директора Ліщанецької ЗОШ від 17.04.2015р. № 189-К бібліотекаря ОСОБА_1 звільнено з посади з 17 квітня 2015 року відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України на підставі згоди профспілкового комітету.

Наказом начальника відділу освіти Бучацької районної державної адміністрації від 20 квітня 2015 року № 83-К ОСОБА_1, вчителя фізичної культури Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ст., звільнено з роботи з 20 квітня 2015 року відповідно до п.4 ст.40 КЗпП України. Підстава: подання директора школи, згода профспілкового комітету.

Відповідно до вимог чинного законодавства, з поданням до профспілкового органу про надання згоди на звільнення працівника повинна звертатися особа, яка має право на прийняття та звільнення працівників.

До профспілкового органу з поданням про звільнення ОСОБА_1 з посади вчителя фізкультури та з посади бібліотекаря зверталася лише директор Ліщанецької ЗОШ, в той час як право прийняття та звільнення з посади вчителя Ліщанецької ЗОШ має виключно відділ освіти Бучацької РДА. Директор школи уповноважена на прийняття звільнення з посади бібліотекаря. Тому згода профспілкового комітету на звільнення ОСОБА_1 є чинною лише в частині, що стосується звільнення з посади бібліотекаря, а в частині щодо звільнення з посади вчителя фізкультури не є чинною, оскільки надана за поданням не уповноваженого органу.

На дані обставини суд першої інстанції уваги не звернув, тому колегією суддів відповідно до ст. 43 КЗпП України була запитана згода профспілкового органу на звільнення ОСОБА_1Д.з посади вчителя фізкультури. Згідно протоколу №15 засідання профспілкового комітету первинної профспілкової організації Ліщанецької ЗОШ І-ІІ ступенів, надана повторна згода на звільнення ОСОБА_1 з 20.04.2015 року за прогули.

Перевіряючи законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги щодо поважності причин відсутності ОСОБА_1Д, на роботі з 22 грудня 2014 року до моменту звільнення, колегія суддів враховує такі обставини.

Звільнення з роботи є дисциплінарним стягненням, яке згідно ст. 148 КЗпП України застосовується безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше 1 місяця з дня його виявлення.

Починаючи з 22 грудня 2014 року, відповідачам було відомо про невихід позивача на роботу, однак питання щодо застосування до нього дисциплінарного стягнення за прогул не вирішувалось.

Тому колегія суддів не бере до уваги обставини щодо відсутності ОСОБА_1 на роботі у період поза межами 1-місячного строку застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Разом з тим, починаючи з 17 березня 2015 року, тобто за 1 місяць до звільнення, позивач також був відсутній на робочому місці.

Перебуваючи на лікуванні з 23 лютого 2015 року, згідно лікарняного листка №231350, ОСОБА_1 зазначено про необхідність стати до роботи 25 березня 2015 року.

З 25 березня 2015 року і до моменту звільнення 17 квітня 2015 року з посади бібліотекаря, та 20 квітня 2015 р. з посади вчителя фізкультури, ОСОБА_1 на роботу не зявився без поважних причин, отже, вчинив прогул, за який звільнений.

З врахуванням наведених обставин колегія суддів вважає, що підстав для поновлення ОСОБА_1 на роботі та скасування наказів про звільнення його з роботи, немає.

Доводи позивача про те, що з 22 грудня 2014 року він перебуває у вимушеному прогулі у звязку з незаконним переведенням його з посади вчителя фізкультури (16 годин педагогічного навантаження) і 0,5 ставки бібліотекаря на 2 години неіснуючої спеціальної медичної групи, чим його позбавлено кваліфікації вчителя, колегія суддів оцінює критично, так як фактично мали місце дії щодо незаконного зменшення педагогічного навантаження позивача, однак це не є переведенням.

Так, посадові обовязки і робоче місце позивача не змінилися, зменшилося лише педагогічне навантаження з 16 до 2 годин фізкультури в тиждень, що в розумінні ст.32 КЗпП України не може вважатися переведенням.

Твердження ОСОБА_1 про те, що йому чинились перешкоди у доступі до робочого місця, 20.02.2015 року він з'явився в школу, однак директор школи ОСОБА_2 викликала свого чоловіка, який разом з посторонніми особами нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_1, у звязку з якими він перебував на лікарняному до 23 березня 2015 року, колегія суддів оціню критично. З пояснень сторін зясовано, що конфлікт між позивачем та іншими особами мав місце не на робочому місці вчителя фізкультури чи бібліотекаря, а в кабінеті директора школи, куди ОСОБА_1 прийшов на прохання директора школи з метою зясування обставин щодо встановлення йому педагогічного навантаження. Даний конфлікт не може вважатися доказом створення ОСОБА_1 перешкод у доступі до приміщення школи, його робочого місця вчителя фізкультури чи бібліотекаря.

Інших випадків щодо вчинення позивачу перешкод у доступі до роботи ним не вказано.

Не представлено доказів, які б свідчили про намагання ОСОБА_1 прийти на роботу у будь-який день після 25 березня 2015 року та вчинення директором школи чи іншими особами перешкод в його доступі до приміщення школи чи робочого місця (спортзалу), бібліотеки.

Також колегія суддів оціню критично пояснення ОСОБА_1 та посилання на докази щодо створення йому перешкод у доступі на роботу у період до попереднього судового рішення 28 серпня 2014 року, так як предметом розгляду даної справи є спір щодо роботи позивача у період після поновлення його на роботі, тобто з 1.09.2014 року.

Отже, ОСОБА_1 з 25 березня 2015 року до 17 квітня 2015 року був відсутній на роботі без поважних причин, тобто вчинив прогул, за який звільнений з дотриманням вимог трудового законодавства.

Однак, колегія суддів не може погодитися з висновками суду першої інстанції щодо вирішення позовних вимог ОСОБА_1 про незаконне зменшення йому педагогічного навантаження на 2014-2015 навчальний рік та виплати допомоги по тимчасовій непрацездатності за період 1-24 вересня 2014 року, 23 лютого - 25 березня 2015 року з врахуванням педагогічного навантаження 16 годин фізкультури на тиждень та 0, 5 ставки бібліотекаря.

Вирішуючи ці позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на 2014-2015 навчальний рік вчителю ОСОБА_1 було визначено тижневе навантаження в кількості 22 години в тиждень, а саме 2 години спецмедгрупи та 0,5 ставки бібліотекаря, і допомогу по тимчасовій непрацездатності правомірно нараховано та виплачено, виходячи з такого тижневого навантаження.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи, а тому рішення суду у цій частині підлягає до скасування з ухваленням нового про часткове задоволення позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно тарифікаційних списків від 2 вересня 2013 року ОСОБА_1 був протарифікований на посаду вчителя 16 годин, та 0,5 посади бібліотекаря.

27 лютого 2014 року ОСОБА_1 був незаконно звільнений з роботи, та рішенням апеляційного суду від 28 серпня 2014 року поновлений на посаді вчителя фізкультури та бібліотекаря (0,5 ставки), на виконання якого видано відповідні накази відділу освіти та директора школи.

З 1 вересня 2014 року ОСОБА_1 протарифікований на 2 год. фізкультури, а з 19 вересня 2014 року на 0,5 посади бібліотекаря.

Згідно вимог ст. 25 Закону України Про загальну середню освіту, розподіл педагогічного навантаження у загальноосвітньому навчальному закладі здійснюється його керівником і затверджується відповідним органом управління освітою. Педагогічне навантаження вчителя включає 18 навчальних годин протягом навчального тижня, що становлять тарифну ставку. Педагогічне навантаження вчителя загальноосвітнього навчального закладу незалежно від підпорядкування, типу і форми власності обсягом менше тарифної ставки, встановлюється тільки за його згодою.

Згідно п.63 Інструкції про порядок обчислення заробітної плати працівників освіти, затв. Наказом Міністерства освіти України від 15.04.1993 року №102, навчальне навантаження між вчителями розподіляється керівником установи за погодженням з профспілковим комітетом залежно від кількості годин, передбачених навчальними планами, наявності відповідних педагогічних кадрів та інших конкретних умов, що склались у закладі.

Згідно навчального плану на 2014-2015 навчальний рік у Ліщанецькій ЗОШ І-ІІ ст. було передбачено 14, 5 годин фізкультури в тиждень.

Оскільки ОСОБА_1 згоди на встановлення йому педагогічного навантаження 2 год. фізкультури в тиждень не надавав, тому зменшення йому тижневого педагогічного навантаження з 1 вересня 2014 року до 2 годин фізкультури в тиждень, при наявності у навчальному плані на 2014-2015 рік 14,5 год.фізкультури, є незаконним.

При цьому колегія суддів враховує, що хоча педагогічне навантаження 16 год. фізкультури в тиждень теж менше тарифної ставки, однак з таким навантаженням позивач за його згодою працював на посаді вчителя фізкультури до незаконного звільнення 27 лютого 2014 року, і згідний був у подальшому, після поновлення на роботі з 1.09.2014 року працювати з таким навантаженням, або з іншим навантаженням, передбаченим навчальним планом школи, в тому числі 14, 5 год.

Висновок суду першої інстанції про те, що встановлення ОСОБА_1 тижневого навантаження в кількості 2 години спецмедгрупи та 0,5 ставки бібліотекаря разом становить 22 години навантаження, а тому права ОСОБА_1 не порушені, є помилковим. ОСОБА_1 працював вчителем фізкультури. Згідно ст. 25 Закону України Про загальну середню освіту передбачено саме педагогічне навантаження вчителя 18 навчальних годин, а не будь-яке інше навантаження вчителя.

Посада бібліотекаря не передбачає навчальних годин та не зазначена у Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затв. Постановою КМУ від 14.06.2000 р. №963.

Отже, робота на посаді бібліотекаря не вважається педагогічним навантаженням у розумінні ст. 25 Закону України Про загальну середню освіту.

З врахуванням зазначеного, зменшення вчителю фізкультури ОСОБА_1 з 1 вересня 2014 року тижневого педагогічного навантаження з 16 годин до 2 годин фізкультури, вчинене без його згоди, при наявності згідно навчального плану у Ліщанецькій ЗОШ 14, 5 годин фізкультури, є незаконним.

Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі ОСОБА_1 відмовлено, 2014-2015 навчальний рік закінчився, тому відновити права ОСОБА_1 шляхом встановлення йому педагогічного навантаження на 2014-2015 навчальний рік згідно чинного законодавства неможливо, а тому позовні вимоги у цій частині підлягають до часткового задоволення, слід визнати незаконним зменшення ОСОБА_1 з 1 вересня 2014 року тижневого педагогічного навантаження з 16 годин до 2 годин фізкультури.

ОСОБА_1 хворів з 1 по 24 вересня 1014 року, що підтверджується листками непрацездатності серії АГА №225221; АВС №926846; АГА №225493, а також з 23 лютого по 24 березня 2015 року, що підтверджується листком непрацездатності серії АГА №231350.

Допомога по тимчасовій непрацездатності за період з 1 по 24 вересня 2014 року ОСОБА_1 нарахована та виплачена з розрахунку 2 год. фізичної культури та 0, 5 ставки бібліотекаря, в той час як повинна бути виплачена з врахуванням тижневого навантаження 14, 5 годин фізкультури, враховуючи таку кількість годин у навчальному плані на 2014-2015 навчальний рік, та 0,5 ставки бібліотекаря, а за період з 23 лютого по 24 березня 2015 року взагалі не нарахована і не виплачена.

Відповідно до ч.2 ст. 22 Закону України Про загальнообовязкове державне соціальне страхування, оплата перших 5 днів тимчасової непрацездатності здійснюється за рахунок коштів роботодавця, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, починаючи з 6 дня Фондом соціального страхування України.

Тому слід зобовязати відділ освіти Бучацької РДА провести перерахунок допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період з 1 по 24 вересня 2014 року, та нарахування такої допомоги за період 23 лютого- 24 березня 2015 року, з врахуванням тижневого навантаження 14, 5 годин фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря, з врахуванням виплачених сум, виплатити суми за перших 5 днів непрацездатності, та передати необхідні документи у відповідне відділення Фонду соціального страхування України для виплати решти допомоги, починаючи з 6 дня непрацездатності.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року скасувати в частині вирішення позовних вимог про встановлення педагогічного навантаження та виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним зменшення ОСОБА_1 з 1 вересня 2014 року тижневого педагогічного навантаження та зобовязати відділ освіти Бучацької РДА провести перерахунок та нарахування допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 за період з 1 по 24 вересня 2014 року, 23 лютого- 24 березня 2015 року з врахуванням тижневого навантаження 14, 5 годин фізкультури та 0,5 ставки бібліотекаря, з врахуванням виплачених сум, та передати у Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у Бучацькому районі для виплати перерахованих коштів.

В решті рішення Бучацького районного суду Тернопільської області від 14 вересня 2015 року та додаткове рішення цього ж суду від 16 жовтня 2015 року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуюча - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_4