№ производства 2/646/339/2015
21.04.2015 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого: cудді Чудовського Д.О.,
при секретарі судового засідання: Косовій Т.В.,
за участю позивача: ОСОБА_1,
відповідачі: не з'явилися,
представники третіх осіб: не з'явилися,
розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Червонозаводський районний відділ Державної міграційної служби України Головного управління ДМС у Харківській області, орган опіки та піклування Червонозаводської районної ради м. Харкова про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстрації,
До Червонозаводського районного суду м. Харкова звернулась позивач з позовними вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він є власником квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 є дочкою колишньої дружини, а ОСОБА_3 - дочкою ОСОБА_2 У свій час вони проживали разом, однак після купівлі власної квартири у 2008 році, вони перестали мешкати разом, у зв'язку з тим, що відповідачі не сплачують плату за комунальні послуги, враховуючи, що відповідачі без поважних причин не мешкають у даній квартирі позивач просить зняти їх з реєстраційного обліку.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.
Суд заслухавши пояснення позивача, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, що містяться у матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 26.12.200 року (а.с. 11). Відповідно до довідки дільниці № 59 КП «Жилкомсервіс» за адресою: АДРЕСА_1, зареєстровані 4 особи: ОСОБА_1 з 2001 року, ОСОБА_4 з 2003 року, та відповідачі по справі - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 з 10.05.2007 року (а.с. 8).
Допитаний у якості свідка ОСОБА_5, показали, що із позивачем він знайомий протягом останніх 10 років, позивач проживає АДРЕСА_4 один, у цій квартирі відповідачі не проживають протягом останніх 5 років та особистих речей відповідачів у квартирі не має. Знає точно, що відповідачі проживають в окремій ізольованій квартирі.
Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Частиною 1 статті 156 ЖК УРСР, передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічні права, передбачені ч. 1 ст. 405 ЦК України, яка зазначає, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Частиною 2 статті 64 ЖК УРСР, визначено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були вселені до квартири АДРЕСА_1, як член сім'ї ОСОБА_1 та не проживають у цій квартирі п'ять останніх років без поважних причин, а отже вони є такими, що втратили право на користування житлом та підлягає виселенню.
Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за № 33425387 від 10.02.2015 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є власниками по ? частині квартири АДРЕСА_3 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14.11.2008 року. (а.с. 39).
Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, приймаючи до уваги, що батьки неповнолітнього відповідача ОСОБА_3 є власники АДРЕСА_3, рішення суду про визнання останньої такої, що втратила право на користування житловим приміщенням є таким, що не призведе до порушення її прав.
Проте не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку відповідачів, через те, що вони пред'явлені до особи, яка не є відповідачем по справі, а відповідно до змісту позовних вимог є третьою особою.
Крім того, позивач не надав до суду доказів, що Червонозаводський РВ ХМУ ДМС України ГУ ГМС України в Харківській області відмовляв йому у задоволенні відповідних вимог.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до абз. 2 ст. 7 З.У. «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 405 ЦК України, ст.ст. 64, 150, 156 Житлового кодексу УРСР, ст. 7 З.У. «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні», ст. 1, 2, 4, 8, 10, 14, 15, 60, 61, 88, 208-209, 212, 213, 215, 224, 225, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи - Червонозаводський районний відділ Державної міграційної служби України Головного управління ДМС у Харківській області, орган опіки та піклування Червонозаводської районної ради м. Харкова про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням та зняття з реєстрації - задовольнити частково.
· Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
· Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1.
· В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 частину сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог, у розмірі 121,80 грн., іншу частину судового збору у розмірі 121,80 грн. зарахувати в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте Червонозаводським районним судом м. Харкова за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Повний текст виготовлено 22.04.2015 року.
Суддя Д.О. Чудовський