пр.№ 2/464/128/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.04.2015 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Чорна С.З.

при секретарі Дзюба І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням,-

в с т а н о в и в :

позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом, в якому, з урахуванням поданих уточнень, просять стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 25448,80 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. моральної шкоди; на користь ОСОБА_2 5401 грн. матеріальної шкоди та 25000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 16.07.2011р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2. було укладено шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів 16.07.2011р. зроблено відповідний актовий запис за №1383. Прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_1, дружини - ОСОБА_2. В середині весни 2011 року між позивачем ОСОБА_2, спільно з її матір'ю ОСОБА_5 та завідувачем їдальні технічного коледжу ОСОБА_3, що по АДРЕСА_1, було домовлено про проведення святкування весілля в їдальні технічного коледжу. Щоб отримати дозвіл на проведення весілля в їдальні технічного коледжу, ОСОБА_2 була написана заява на ім'я дирекції цього коледжу, яку відповідач самостійно прийняла. Через кілька днів після вказаної зустрічі, відбулася повторна зустріч між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою на якій позивач передала відповідачці завдаток за проведення весілля у розмірі 2 000 грн., про що остання видала розписку за своїм підписом (в тому числі 1000 грн. за оренду залу). В червні 2011р. відбулася зустріч ОСОБА_5 з відповідачем на якій фактично було обговорено меню страв на весілля (з розрахунку 190 грн. на людину). На цій же зустрічі було домовлено, що закупівлею продуктів харчування та приготуванням страв займатиметься відповідач, окрім м'ясного, овочів, фруктів, солодкого, води, спиртного, салату з цвітної капусти заправленого олією та передано їй 5000 грн. на закупівлю продуктів харчування, в присутності ОСОБА_6, при цьому жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. Через деякий час ОСОБА_5 передала відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. додатково для закупівлі продуктів певних продуктів, розписки по даному факту складено не було. 16.07.2011р. відповідачу було передано залишкові 6300 грн. в присутності позивачів та ОСОБА_5 Жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. На весіллі позивачів, що мало місце в їдальні технічного коледжу, відбулося порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масове отруєння гостей, а саме близько 80 людей. Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2012р. ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.325 КК України (порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням) на підставі ст.ст.1 п.«є», 6 Закону України «Про амністію у 2011 році». У відповідності до постанов про визнання особи потерпілим від 28.10.2011р. та від 02.11.2011р. позивачів визнано потерпілими. Нанесення ушкодження здоров'я позивачам підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 22.07.2011р., довідкою-рецептом лікаря, заявою про надання санаторно-курортної путівки у санаторій «Шкло», зворотнім талоном до путівки, довідкою №7/23/10 для одержання путівки на санаторно-курортне лікування, санаторно-курортною карткою №164 від 23.11.2012 року, витягом №592 від 27.07.2011р. Вищевказаним кримінальним правопорушенням відповідачем завдане матеріальна шкода ОСОБА_1 на суму 25448,80 грн. (витрати на весілля 20300 грн., витрати на УЗД - 80 грн., витрати на поїздку 5068,80 грн.); ОСОБА_2 на суму 5401 грн. (витрати на лікування - 3091 грн., витрати на санаторно-профілактичне лікування 2310 грн.). Крім того, вважають, що внаслідок описаних дій відповідача, їм було заподіяно моральну шкоду, яку оцінюють по 25 000 грн. на кожного та просять стягнути таку з відповідача в судовому порядку.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, дали пояснення аналогічні змісту позову та заяви про збільшення позовних вимог, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча згідно ст.76 ЦПК України належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, а тому, згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачів та їх представника, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачі з метою святкування урочистості з нагоди свого весілля звернулись до керівництва їдальні технічного коледжу, що по АДРЕСА_1, з заявою щодо оренди приміщення їдальні та організації святкування. Так, в середині весни 2011 року між позивачем ОСОБА_2, спільно з її матір'ю ОСОБА_5 та завідувачем їдальні технічного коледжу - відповідачкою ОСОБА_3 було досягнуто усної домовленості щодо організації проведення святкування весілля в їдальні технічного коледжу. Через декілька днів після вказаної зустрічі, відбулася повторна зустріч між позивачем ОСОБА_2 та відповідачкою на якій позивач передала відповідачці завдаток за проведення весілля у розмірі 2 000 грн., про що остання видала розписку за своїм підписом (в тому числі 1000 грн. за оренду залу). В червні 2011р. відбулася зустріч ОСОБА_5 (матері позивачки) з відповідачем на якій фактично було обговорено меню страв на весілля (з розрахунку 190 грн. на людину). На цій же зустрічі було домовлено, що закупівлею продуктів харчування та приготуванням страв займатиметься відповідач, окрім м'ясного, овочів, фруктів, солодкого, води, спиртного, салату з цвітної капусти заправленого олією та передано відповідачці 5000 грн. на закупівлю продуктів харчування, в присутності ОСОБА_6, при цьому жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав. Через деякий час ОСОБА_5 передала відповідачу грошові кошти в сумі 7000 грн. додатково для закупівлі продуктів певних продуктів, розписки по даному факту складено не було. 16.07.2011р. відповідачу було передано залишкові 6300 грн. в присутності позивачів та ОСОБА_5 Жодних розписок чи квитанцій відповідач не видав.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 липня 2011 року, між позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, зареєстрований Міським відділом ДРАЦС ЛМУЮ за актовим записом 1383. Святкування з нагоди одруження позивачів відбулось в їдальні технічного коледжу, що по АДРЕСА_1, однак при цьому працівниками коледжу було допущено порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масове отруєння гостей, а саме близько 80 людей.

Даний факт підтверджується актом перевірки дотримання санітарного законодавства від 17.07.2011 року проведеного ДЗ «Сихівською районною санітарно-епідеміологічною станцією м.Львова» МОЗ України, а також стверджується результатами санітарно-мікробіологічного дослідження №13008-13016 від 22.07.2011р., №12995-96 від 21.07.2011р., №12997-13007 від 22.07.2011р., №13017-13022 від 22.07.2011р., №13023-13028 від 22.07.2011р. та №13029-13034 від 22.07.2011р. проведених ДЗ «Личаківською районною санітарно-епідеміологічною станцією м.Львова» МОЗ України.

За ознаками порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням, що мало місце 16.07.2011р. в їдальні технічного коледжу, що по АДРЕСА_1, Сихівським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області порушено кримінальну справу № 139-0324 про обвинувачення ОСОБА_3 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.325 КК України.

Постановою Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2012р. ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.325 КК України (порушення санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням) на підставі ст.ст.1 п.«є», 6 Закону України «Про амністію у 2011 році».

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені цією особою.

Таким чином, в силу положень ч.4 ст.61 ЦПК України, вищезгадана постанова Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2012р. є обов'язковою в частині, що стосується вчинених відповідачем дій, а тому вина відповідача ОСОБА_3 у порушенні санітарних правил і норм щодо запобігання інфекційним захворюванням та масовим отруєнням, що мало наслідком масове харчове отруєння при святкуванні урочистостей з нагоди одруження позивачів 16.07.2011р. - не підлягає доказуванню.

Згідно положень ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

За змістом ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками у даному випадку є витрати, які позивач зробив для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), а також доходи, які б позивач міг реально одержати за звичайних обставин, якби його право не було порушене (упущена вигода).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачі по справі, у зв'язку з діями відповідача та наслідками після таких дій, зазнали матеріальної шкоди, а саме: витрати понесені на організацію весілля (святкового столу) в сумі 20 300 грн., які були передані відповідачці частинами. Так, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_3 від 12.08.2011р. в порядку кримінального провадження у кримінальній справі № 179-0076, остання дала пояснення згідно яких підтвердила факт передачі їй позивачами коштів на організацію весілля в їдальні технічного коледжу на загальну суму 20 300 грн.

Крім того, позивачі понесли планові витрати на поїздку у країну Болгарію з метою відпочинку, яка фактично не відбулася з огляду на вищеописані події, що склали 220 Євро, які по курсу офіційному курсу НБУ станом на 16.04.2015р. становлять 5068,80 грн.

Також, за наслідками отруєння, позивачі проходили лікування, зокрема витрати на УЗД - 80 грн., витрати на санаторно-профілактичне лікування (1071 грн. + 1239 грн.) = 2310 грн., витрати на купівлі медичних препаратів, що складає 3091 грн. Дані витрати позивачів підтверджуються наявними у матеріалах справи копіями чеків про оплату у кількості 49 штук (а.с.35-40), копією підтвердження замовлення №727 від 11.07.2011р., копією квитанцій «Синево» від 25.08.2011р., довідкою № 127 від 11.02.2015р. відділу освіти Личаківського району м.Львова, копією заявки на бронювання автобуса у Болгарію від 09.07.2011р. та листом-відповіддю ТзОВ «САТС» від 12.08.2011р.

Таким чином, матеріальна шкода завдана позивачу ОСОБА_1, яка становить 25448,80 грн. та матеріальна шкода завдана позивачці ОСОБА_2, яка становить 5401 грн., підлягає примусовому стягненню з відповідачки ОСОБА_3

Частковому задоволенню підлягає вимога про стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок його неправомірних дій, яку суд визначає наступним чином.

Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Абзац 2 ч.3 ст.23 ЦК України вказує, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

Зі змісту положень п.9 вказаної постанови Пленуму ВСУ вбачається, що розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи питання про розмір завданої позивачам моральної шкоди, суд виходить з того, що в результаті протиправних дій відповідача потерпілим - позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було завдано моральну шкоду, яка виразилася у фізичному болю та стражданнях, яких вони зазнали у зв'язку із ушкодженням здоров'я, що потребувало тривалого лікування; глибоких душевних страждань, з огляду на те, що позивачам прийшлось відновлювати своє добре ім'я перед друзями та родичами, які були присутні під час весілля та також отримали ушкодження здоров'я, погіршення нормальних життєвих та соціальних зв'язків, втрату можливості поїхати у запланований відпочинок, а також з огляду на глибину таких фізичних та душевних страждань позивачів, інших обставин справи та з урахуванням вимог розумності і справедливості, суд вважає за можливе стягнути з відповідача по 4 000 грн. завданої моральної шкоди на кожного з потерпілих.

За таких установлених судом обставинам, заявлені позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню частково, судом задовольняються і стягуються з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 25448,80 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди; а на користь позивача ОСОБА_2 5401 грн. матеріальної шкоди та 4000 грн. моральної шкоди; в решті заявлених позовних вимог слід відмовити за необґрунтованістю вимог.

Крім того, оскільки позивачі звільнені від сплати судового збору за подання вказаного позову, у відповідності до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру, а саме 388,50 грн. судового збору

На підставі ст.ст.16, 22-23, 1167, 1187 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та керуючись ст.ст.1, 10, 56, 60, 61, 84, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_1 25448 гривень 80 коп. матеріальної шкоди та 4000 гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) в користь ОСОБА_2 5401 гривню матеріальної шкоди та 4000 гривень моральної шкоди.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН - НОМЕР_1) на користь держави 388 гривень 50 коп. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Апеляційна скарга може бути подана позивачем до Апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: