АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 квітня 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають разом з позивачем. Відповідач з 2001 року разом із сім'єю не проживає, з квітня 2014 року допомоги на утримання дітей не надає. У зв'язку з цим ОСОБА_2 просила стягнути на її користь з ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі - 3 000,00 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином ОСОБА_5 повноліття, а після досягнення ним повноліття - на доньку ОСОБА_6 1 500,00 грн. щомісячно.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, починаючи з 27 грудня 2014 року та до досягнення ОСОБА_5 повноліття, після чого стягненню підлягає 1 000 грн. до повноліття ОСОБА_6 Також стягнуто з відповідача в доход держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким

_________________________________________________________

Справа № 753/23402/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/5246/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Вовк Є.І.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

стягнути з відповідача аліменти у розмірі 400,00 грн. на кожну дитину щомісячно від дня пред'явлення позову і до досягнення ними повноліття.

Апелянт, зокрема, посилається на те, що, визначаючи розмір аліментів, суд необґрунтовано не врахував майновий стан ОСОБА_3, а також ту обставину, що він не припиняв забезпечувати дітей. Крім того, на утриманні відповідача перебуває його мати.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 вважала за можливе визначити аліменти у розмірі 1/3 частки заробітку ОСОБА_3 на кожну дитину.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність її часткового задоволення та зміни рішення виходячи з таких підстав.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 26 серпня 1995 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів

м. Києва з філією Державного центру розвитку сім'ї зареєстровано шлюб, актовий запис № 1373, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3).

Як вбачається з відповідних свідоцтв про народження, від зазначеного зареєстрованого шлюбу сторони мають двох дітей: сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження (а.с. 7, 8).

Згідно з відомостями довідки форми № 3, у квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані та проживають: ОСОБА_10, позивач ОСОБА_2, її діти ОСОБА_5 та ОСОБА_6 Серед зареєстрованих у квартирі осіб відповідач ОСОБА_3 не значиться (а.с. 9).

У зв'язку з тим, що з квітня 2014 року відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання спільних з позивачем дітей, ОСОБА_2 звернулася до суду з даним позовом про стягнення аліментів.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Представником відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні було підтверджено ту обставину, що ОСОБА_3 з квітня 2014 року не надає допомоги на утримання дітей, та частково визнано позов, а саме у розмірі 400,00 грн. на кожну дитину.

Враховуючи викладене, зокрема визнання відповідачем обставин справи та часткове визнання позовних вимог, а також передбачений законом обов'язок батьків утримувати їх дітей до досягнення останніми повноліття, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей.

Судом також вірно вирішено питання про розподіл судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України.

Разом з тим, задовольняючи позов, суд дійшов помилкового висновку в частині визначення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000,00 грн.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як це передбачено статтею 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За загальним правилом, закріпленим у статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Визначення аліментів у твердій грошовій сумі передбачено статтею 184 СК України лише у випадку, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника відповідача, ОСОБА_3 з 19 січня 2015 року працює на посаді електромонтажника-налагоджувальника ТОВ «Іранга Груп» з посадовим окладом 1 500,00 грн. (а.с. 56).

На підставі викладеного, враховуючи наявність у відповідача постійного заробітку, підстави для стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі відсутні.

Доводи апелянта з приводу невідповідності рішення нормам матеріального та процесуального права, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді та не відносяться до підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість скасування оскаржуваного рішення.

З огляду на викладене та з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, зокрема майнового стану відповідача, думки представника позивача щодо можливості визначення аліментів у вигляді частки заробітку ОСОБА_3 на кожну дитину, колегія суддів на підставі п. 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України вважає за необхідне рішення суду змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши їх у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 19 лютого 2015 року змінити в частині стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, стягнувши з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М. Панченко