У х в а л а

іменем україни

16 квітня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Євтушенко О.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», поданою представником Шулікою Аліною Володимирівною, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 15 листопада 2007 року між позивачем та ОСОБА_4 укладений кредитний договір № VIW3АЕ00000047, відповідно до якого останньому був наданий кредит в розмірі 42 968,76 доларів США строком до 14 листопада 2012 року зі сплатою 1 % на місяць та комісійною винагородою. Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_5 укладений договір поруки, відповідно до якого остання поручилась за виконання боржником своїх зобов'язань за кредитним договором.

Боржник порушив умови договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в розмірі 109 330,66 доларів США.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги, просив солідарно стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 556,40 доларів США, з яких: 79,73 доларів США - заборгованість за кредитом; 787,79 доларів США - заборгованість по відсоткам; 651,04 доларів США - заборгованість по винагороді за користування кредитом; 40 037,84 доларів США - пеня, а також штрафи (фіксована частина та процентна складова).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 1 652,21 доларів США, що складається з: 79,73 доларів США - заборгованість за кредитом; 787,79 доларів США - заборгованість по відсоткам; 651,04 доларів США - заборгованість по винагороді за користування кредитом; 39,87 доларів США; 15,86 доларів США - штраф (фіксована частина) та 77,92 доларів США - штраф (процентна складова). Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ КБ «ПриватБанк» - Шуліка А.В. просить скасувати оскаржувані судові рішення попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що боржником порушено умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню. При цьому суди вірно застосували до спірних правовідносин ч. 3 ст. 551 ЦК України щодо вимог про стягнення пені, оскільки розмір неустойки значно перевищує розмір заборгованості, а також вірно встановили, що порука припинилась відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Посилання скаржника на те, що судами безпідставно застосовано ст. 258 ЦК України є необґрунтованими, оскільки це суперечить змісту оскаржуваних судових рішень.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права чи неправильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року, оскільки судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», подану представником Шулікою Аліною Володимирівною, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 22 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 26 січня 2015 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.І. Євтушенко

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко