Справа № 296/6445/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

"19" листопада 2015 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю: секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника органу опіки та піклування ОСОБА_3,

розглянувши y відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа: Виконавчий комітет Житомирської міської ради, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав ,

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить позбавити відповідача ОСОБА_4 батьківських прав стосовно малолітньої дитини - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що його донька ОСОБА_6 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4. За час перебування у шлюбі в них народилась донька - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.10.2012 року шлюб було розірвано, а неповнолітню дитину залишено на виховання матері.

17.12.2014 року померла ОСОБА_6. Після смерті матері дитина проживає з позивачем та його дружиною, перебуває на їх утриманні, у зв'язку з тим, що батько не виконує своїх батьківських обов'язків, не піклується про дочку, не надає матеріальної допомоги на її утримання. ОСОБА_4А створив нову сім'ю і самоусунувся від піклування про доньку від першого шлюбу. Аліментів на дитину не сплачує.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Додатково пояснили, що відповідач продовжує ухилятися від виховання дитини, уваги донці не приділяє.

Відповідач в заяві від 07.07.15р., а також в заяві від 16.07.15р. просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю, не заперечував щодо позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5 (а.с. 20, 29).

Разом з тим, 09.09.15р. подав до суду заяву з проханням відхилити його заяву щодо позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_5. Вказав, що рішення було помилковим та бажає повернути свої батьківські права на дитину (а.с. 45).

В судове засідання відповідач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно вимог ч. 5 ст.74 ЦПК України.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування, в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, вказавши на доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі, а також покази свідків в їх сукупності, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» № 2402 - сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

У відповідності до ст.164 СК України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей чи зловживають батьківськими правами, жорстоко поводяться з дітьми, шкідливо впливають на дітей своєю аморальною, антигромадською поведінкою, а також якщо батьки є хронічними алкоголіками чи наркоманами .

Згідно п.16 постанови Пленум Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" №3 від 30.03.2007р. ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_4 (відповідач) перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 05.10.2012 року (а.с.7).

За час перебування у шлюбі в них народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5).

Після розірвання шлюбу в 2012 році дитина проживала з матірю, а відповідач проживав окремо.

17.12.2014 року ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Після смерті матері дитина проживає зі своїм дідусем ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_7, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 536 від 26.05.2015 року виданої ПП «КВЖРЕП №8» (а.с. 9).

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували намагання відповідача виконувати свої батьківські обов'язки, піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, забезпечувати дитину матеріально після смерті матері.

Після звернення позивача з позовом про позбавлення батьківських прав, відповідач двічі особисто звертався до суд з письмовими заявами від 07.07.2015р. та від 16.07.2015р., в яких не заперечував щодо позбавлення нього батьківських прав. Крім того, 27.07.2015р. в присутності приватного нотаріуса написав заяву, що не заперечує про позбавлення нього батьківських прав щодо своєї малолітньої доньки, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Наслідки позбавлення батьківських прав були роз'ясненні нотаріусом (а.с. 30).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, які є сусідами позивача вказали, що відповідач не займається вихованням дитини, після смерті матері дитина проживає з дідусем та бабусею, які піклуються про внучку.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_5, вказала, що впродовж п'яти років відповідач дуже рідко приходив до своєї доньки, після смерті матері дитини (своєї колишньої дружини) став приходити ще рідше. Допомоги на дитину не надає, має іншу сім'ю. За сім років дитину з днем народження не вітав, станом здоров'я дитини не цікавиться, вихованням доньки не займається, хоча відповідач має здібності до малювання, з дитиною не займається. Декілька разів приносив дитині кукурудзяні палички та морозиво. Перешкоди у спілкуванні, у вихованні дитини батькові не чиняться.

В судовому засіданні в присутності представника органу опіки та піклування, який має педагогічну освіту, малолітня ОСОБА_5 повідомила, що живе з дідусем та бабусею. Тато до неї не приходить, з нею не грається, на прогулянки не ходить, зі школи не забирає, подарунки не дарує.

З висновку виконавчого комітету Житомирської міської ради, як органу опіки та піклування, затвердженого рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 05.08.2015 року №475 вбачається, що відповідач, який був присутній на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Житомирської міської ради, визнав, що участі у вихованні своєї дитини не приймає, матеріальної, будь-якої іншої допомоги не надає, за місцем постійного проживання дитини не відвідує, не приймає участі у підготовці її до дорослого життя. Після смерті матері дитинку проживати до себе не забрав, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с. 31).

Також, в листі КУ «Центральної дитячої міської лікарні» від 28.09.2015р. №1324 вказано, що після смерті матері догляд за дитиною здійснює бабуся. Участі у догляді за неповнолітньою ОСОБА_5 батько не приймає (а.с. 62).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що наведені обставини підтверджують свідоме ухилення (самоусунення) відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків.

09.09.2015 року відповідач подав до суду заяву з проханням відхили його заяву про позбавлення прав на доньку, оскільки рішення, які ним були прийнятті, вважає помилковими та хоче повернути свої права на дитину.

Однак, на думку суду, дана заява не спростовує встановленні судом обставини, оскільки під час розгляду справи на жодне судове засідання, з семи, відповідач не з'явився, хоча повідомлявся про розгляд справи. Доказів того, що відповідач усвідомлює помилковість своїх дій щодо надання дозволу на позбавлення його батьківських прав та в підтвердження того, що він почав піклуватися про свою доньку до суду відповідач не надав.

В зв'язку з наведеним суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, а тому підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідач від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини ухиляється, нехтує батьківськими правами, не піклується про дитину.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 60, 88, 208, 209, 212 - 215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м.Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні при оголошенні рішення суду, протягом того ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя О. Й. Адамович