Справа № 539/137/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Матвієнка В. М.

при секретарі - О.А. Павличенко

представника відповідача - ОСОБА_1

представника НАСК "Оранта" - В.М.Деміденкова

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП.

У позові зазначено, що 16.01. 2012 року близько 11 год. 15 хв. позивач керував належним йому на праві власності автомобілем GREAT WALL Д.Н.З. НОМЕР_3, по вул. Артеменко

с. Михнівці, Лубенського району Полтавської області, де поруч з домоволодінням по №62 побачив стоячий поперек тротуару автомобіль ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_2, який несподівано почав виїжджати заднім ходом на проїжджу частину автодороги, не надавши перевагу його автомобілю , що рухався по головній дорозі в результаті чого автомобіль позивача здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4. Внаслідок зіткнення транспортні засоби GREAT WALL Д.Н.З. НОМЕР_3 та ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_2 зазнали технічних пошкоджень.

Позивач своєї вини у даному ДТП не визнав, вважаючи винним в цьому ДТП тільки відповідача ОСОБА_4 ПрАТ"СК "Провідна" з якою позивач уклав договір з невідомих йому причин виплатила відповідачу суму страхового відшкодування, а НАСК "Оранта" з якою уклав договір страхування ОСОБА_4 не виплатила йому суму страхового відшкодування.

Позивач прохає суд визнати дії відповідача неправомірними та такими, що призвели до вчинення ДТП 16.01.2012 року, зобов"язати відповідача відшкодувати йому завдані втрати шляхом відновлення автомобіля GREAT WALL Д.Н.З. НОМЕР_3 або заміни його на аналогічний автомобіль та стягнути понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав, прохав їх задовольнити у повному обсязі , мотивуючи тим, що винним у ДТП від 16.01.2012 року внаслідок якої його автомобіль зазнав технічних ушкоджень є тільки відповідач, свою вину у вчинення даної ДТП не визнає. Доказів , підтверджуючих вартість заподіяної шкоди в нього немає, автомобіль експертами не оглядався, у встановлений Законом строк з заявою про страхове відшкодування до страхової компанії не звертався, протокол огляду місця ДТП, план схему ДТП підписував , боячись працівників правоохоронних органів, вважаючи за можливе закінчувати розгляд справи та приймати рішення на підставі наданих матеріалів, досліджених судом.

Відповідач позов не визнав, прохав відмовити в його задоволенні оскільки своє вини у ДТП , що відбулося 16.01.2012 року не визнає, його вина не доведена, за вчинення цього ДТП до адміністративної відповідальності він не притягувався , винним в цьому ДТП вважає тільки позивача , який не впоравшись з керуванням на слизькій дорозі здійснив наїзд своїм автомобілем на його стоячий автомобіль .

Представник третьої особи НАСК "Оранта" вважає, що в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, вина відповідача в заподіянні шкоди в результаті ДТП не встановлена, доказів підтверджуючих вартість заподіяної шкоди позивач суду не надав, до страхової компанії у встановлений законом строк з заявою про страхове відшкодування не звертався, підстав для визнання ДТП від 16.01.2012 року страховим випадком не має, оскілки вина ОСОБА_4 у цьому ДТП не встановлена.

Третя особа ПрАТ "СК "Провідна" звернулась до суду з письмовою заявою згідно якої прохала розглянути справу без свого представника, врахувавши свою позицію викладену у письмовій формі , а саме те що у ПРАТ СК "Провідна" відсутні будь які підстави для виплати страхового відшкодування водію автомобіля GREAT WALL Д.Н.З. НОМЕР_3 тобто позивачу.

Дослідивши матеріали, докази справи, заслухавши пояснення сторін суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити .

Встановлено, що 16.01.2012 року близько 11 год. 15 хв. ОСОБА_3 керував належним йому на праві власності автомобілем GREAT WALL Д.Н.З. НОМЕР_3, в с. Михнівці по вул. Артеменко, Лубенського району Полтавської області де поруч з домоволодінням №62 здійснив наїзд в праву задню частину автомобіля ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4. Внаслідок зіткнення транспортні засоби GREAT WALL Д.Н.З. НОМЕР_3 та ВАЗ - 21099 д.н.з. НОМЕР_2 зазнали технічних пошкоджень в зв"язку з чим

згідно постанови Лубенського міськрайонного суду від 21.08.2012 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні цього ДТП за ст. 124 КУПАП , провадження по справі на підставі ст. 38 КУПАП закрито.

Згідно постанови апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2012 року постанова Лубенського міськрайонного суду від 21.08.2012 року змінена, в частині визнання ОСОБА_3 винним за ст.124 КУПАП за недоведеністю скасована , провадження по справі закрите на підставі п.1 сч.1 ст. 247 КУПАП. В частині обставин ,скоєння цієї ДТП постанова Лубенського міськрайонного суду не скасована.

Позивач, посилаючись на постанову апеляційного суду Полтавської області від 17.12.2012 року вважає, що винним у ДТП від 16.01.2012 року є тільки відповідач ОСОБА_4 , який і повинен відшкодувати заподіяну йому шкоду з чим суд не погоджується виходячи з наступного.

Згідно досліджених в судовому засіданні матеріалів адміністративної справи , пояснень відповідача підтверджується, що вина у даній ДТП відповідача не встановлена, до адміністративної відповідальності він не притягався . Відповідно до статті 61 ЦПК України , вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно п.4 П О С Т А Н О В И № 4 ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" вказано, відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв'язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК.

При розгляді справи суд керувався вищезазначеними вимогами та нормами ЦПК України і прийшов до висновку, що позивач не надав належних , достовірних, допустимих доказів, підтверджуючих заподіяння йому шкоди внаслідок ДТП , що відбулася 16.01.2012 року відповідачем.

Загальні підстави відповідальності за шкоду завдану майнову шкоду передбачені ст. 1166 ЦК України. Відповідно ч.2 ст. 1166 ЦК України вказано, особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування , якщо вона доведе, що шкоду завдано з її вини.

Відповідач своєї вини у даній ДТП не визнав, оскільки автомобіль під керуванням позивача здійснив наїзд на його автомобіль, який не рухався в задню праву бокову частину.

За ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки , відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом , використання ,зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як роз'яснено у п.4 постанови ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» №4 від 01.03.2013р., розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Доказів на підтвердження вини відповідача у даній ДТП, що його дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв"язок та є вина відповідача позивач суду не надав і їх судом не добуто.

Ствердження позивача про те що в даній ДТП винний тільки відповідач суд оцінює критично , виходячи з досліджених матеріалів адміністративної справи ( протокол про адміністративне правопорушення, план схеми ДТП, протокол огляду місця ДТП, довідка про ДТП ) згідно яких вина ОСОБА_4 у вчиненні ДТП не встановлена. Дане ствердження позивача грунтується на припущеннях , а не на доказах.

Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження , що протокол огляду місця ДТП, план - схема ДТП від 16.01.2012 року ОСОБА_3 підписував власноручно. Згідно цих матеріалів підтверджується технічна справність транспортних засобів, місце наїзду автомобіля під керуванням позивача на автомобіль відповідача, заміри щодо місця розташування пошкоджених автомобілів.

Ствердження позивача, що ці документи від підписав, боячись працівників ДАІ суд оцінює критично, вважаючи його безпідставним.

З урахуванням вищенаведеного суд прийшов до висновку, що шкода заподіяна позивачу в результаті ДТП не з вини відповідача ОСОБА_4 і тому він відповідно до ч.2 ст. 1166 ЦК України звільняється від її відшкодування.

Виходячи з того, що вина у вчиненні ДТП відповідача не встановлена, вимоги позивача щодо зобов"язання відповідача відшкодувати йому завдані втрати шляхом відновлення його автомобіля або заміни його на аналогічний автомобіль задоволенню не підлягають.

При цьому суд також взяв до уваги відсутність будь- яких доказів на підтвердження вартості пошкоджених запчастин автомобіля, що технічний огляд автомобіля позивача відповідними спеціалістами не проводився, автомобіль з часу вчинення ДТП постійно перебував у користуванні по теперішній час у позивача, що ним не оскаржується.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі , таких доказів позивач суду не надав отже в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Судом встановлено, що на момент скоєння ДТП цивільно - правова відповідальність ОСОБА_4 В,М. була застрахована НАСК "Оранта" поліс АА №3171988, а ОСОБА_3 в ПрАТ "Страхова Компанія "Провідна" поліс АА №1471507.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження , що позивач своєчасно не звернувся до ПрАТ "Страховіа Компанія "Провідна" з заявою про виплату страхового відшкодування , не надав необхідних документів , не оскаржував в судовому порядку бездіяльність цієї страхової компанії.

Згідно письмового повідомлення ПрАТ "Страхова Компанія "Провідна" вказано, що відповідно п. 32.2 ст. 32 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик не відшкодовує шкоду , заподіяну забезпеченому транспортному засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду. Тобто , СТРАХОВЕ ВІДШКОДУВАННЯ ВИПЛАЧУЄТЬСЯ ЛИШЕ ТРЕТІМ ОСОБАМ, а шкода заподіяна забезпеченому транспортному засобу не відшкодовується і тому у ПрАТ "Страхова Компанія "Провідна" відсутні будь - які підстави для виплати страхового відшкодування ОСОБА_3 (а.с.54).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 не звертався до НАСК "Оранта" з заявою про виплату йому страхового відшкодування, підстав для виплати йому страхового відшкодування немає про що вказав в судовому засіданні представник НАСК "Оранта". Разом з тим встановлено і підтверджено, що за обставин ДТП від 16.01.2012 року , на підставі наданих відповідачем документів, за відсутності його вини у ДТП, ОСОБА_4 ПрАТ "Страхова Компанія "Провідна" здійснила виплату страхового відшкодування.

Враховуючи вищенаведене, відсутності доказів вини відповідача у вчиненні ДТП, у заподіянні шкоди позивачу, прохання сторін на закінченні розгляду справи та ухваленні рішення на підставі досліджених доказів, матеріалів , без проведення додаткових експертиз суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. 1166, 1287 ЦК України,

ст.ст. 2, 10, 60, 88, 209, 212-215, ЦПК України

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання дій неправомірними, відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення .

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Матвієнко В. М.