Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіЄвстафіїва О.К.,
суддів:Литвиненко І.В., Страшного М.М.,
при секретарі:Нечасному О.Л.,
за участю:позивача ОСОБА_5, представника відповідача ПАТ КБ «ПриватБанк» - начальника відділу «Чернігівське регіональне управління» Рожка С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про зняття арешту з майна, треті особи - Реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_7,

в с т а н о в и в:

У грудні 2014 р. ОСОБА_5 пред'явив позов до Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції й ПАТ КБ «ПриватБанк», в якому просив зобов'язати зняти арешт з 3/40 частин буд. АДРЕСА_1 та скасувати запис від 11.09.2014 р. про обтяження цього об'єкта в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 25.12.2012 р. ОСОБА_7 подарував ОСОБА_5 3/40 частин буд. АДРЕСА_1. Останній, звернувшись 11.09.2014 р. до реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції з заявою про державну реєстрацію права власності на спірний об'єкт, дізнався про його обтяження на підставі постанови Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції від 11.09.2014 р. № 43980406/17. Звернувшись до цього відділу, ОСОБА_5 дізнався про те, що арешт належних йому 3/40 частин буд. АДРЕСА_1 державним виконавцем здійснено на виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 19164 грн. 07 коп. Заяву ОСОБА_5 про зняття арешту з спірного об'єкта Деснянський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції відхилив.

Оскаржуваним рішенням позов частково задоволено: накладений постановою державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції від 11.09.2014 р. арешт на 3/40 частини буд. АДРЕСА_1 та заборону на їх відчуження знято і виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис від 11 вересня 2014 року про обтяження цього об'єкта; у задоволенні решти позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати дане рішення і відмовити у задоволенні позову. Доводи скарги зводяться до такого:

- ОСОБА_5 не надав доказів набуття ним права власності на 3/40 частин буд. АДРЕСА_1,

- суд поверхнево дослідив наявні у справі докази.

У судовому засіданні представник ПАТ КБ «ПриватБанк» підтримав апеляційну скаргу, а ОСОБА_5 просив її відхилити за безпідставністю.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд І інстанції виходив з того, що на належний позивачеві спірний об'єкт арешт накладено безпідставно - а саме у рамках виконавчого провадження, у якому позивач не є боржником, а тому в силу ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з спірного об'єкта підлягає зняттю; вимога про зобов'язання Деснянський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції внести відповідні відомості про зняття арешту з цього об'єкта до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не підлягає задоволенню, т.я. рішення про зняття арешту з майна є підставою для скасування запису про його обтяження. З такими висновками неповністю погоджується апеляційний суд.

Так, по справі встановлено наступне.

25.12.2012 р. ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 подарували ОСОБА_5 3/10 ідеальних частини буд. АДРЕСА_1, що підтверджується копією відповідного договору, який посвідчено приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу ОСОБА_11, реєстраційний № 5775 (а.с. 47). Перехід права власності за цим договором до ОСОБА_5 22.01.2013 р. зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується копією витягу з цього реєстру № 377211 від 08.02.2013 р. (а.с. 48-49).

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 08.04.2014 р. по справі № 750/1842/14 з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто грошові кошти у загальній сумі 19164 грн. 07 коп. За заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» це рішення звернуто до виконання і на його виконання Деснянським районним судом м. Чернігова видано виконавчий лист. На виконання цього листа Деснянським ВДВС Чернігівського міського управління юстиції відкрито відповідне виконавче провадження. Ці обставини підтверджено копіями згаданого рішення суду, заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» про відкриття виконавчого провадження і повідомлення Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.11.2014 р. № 04-11/1473 (а.с. 33-34, 35, 15).

Зі змісту згаданого повідомлення також вбачається, що на виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 19164 грн. 07 коп. державним виконавцем здійснено наступне:

- отримано інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 63404026 від 14.07.2014 р., згідно з якою у цьому реєстрі відсутня інформація про зареєстровані речові права ОСОБА_7 на об'єкти нерухомого майна та їх обтяження (копія цієї довідки на а.с. 43),

- отримано інформаційну довідку № 69384762 від 11.09.2014 р. з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців. Згідно з копією цієї довідки, співвласниками буд. АДРЕСА_1 є: ОСОБА_12 - 11/30 його частин, ОСОБА_13 - 1/3 його частини, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 - 3/40 його частин кожен (а.с. 44-45),

- 11.09.2014 р. - після отримання вказаної довідки - винесено постанову про арешт 3/40 частин буд. АДРЕСА_1 як таких, що належать ОСОБА_7, та у цей же день до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис № 6964702 про їх обтяження - арешт (копія витягу з даного реєстру на а.с. 16).

Змістом повідомлення Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції ОСОБА_5 від 27.11.2014 р. № 04-11/1473 підтверджується, що у задоволенні заяви останнього про зняття накладеного цим відділом арешту з належних йому 3/40 частин буд. АДРЕСА_1, які йому подаровано ОСОБА_7, відмовлено (а.с. 15).

Легітимність договору дарування ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_7 ОСОБА_5 3/10 ідеальних частин буд. АДРЕСА_1 від 25.12.2012 р. та легітимність витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 377211 від 08.02.2013 р. про реєстрацію права власності ОСОБА_5 на цей об'єкт нерухомості жодним з учасників судового розгляду не оспорюється.

З встановленого апеляційний суд робить наступні висновки.

Станом на 11.09.2014 р. - на дату винесення постанови, на підставі якої накладено арешт на 3/40 частин буд. АДРЕСА_1 як на такі, що належать ОСОБА_7, власниками цього будинку були: ОСОБА_12 - 11/30 його частин, ОСОБА_13 - 1/3 його частини (або 10/30), та ОСОБА_5 - 3/10 (або 9/30) ідеальних його частин, т.я. задовго до 11.09.2014 р. ОСОБА_7 у встановленому законом порядку відчужив вказану частину будинку, яка йому належала, ОСОБА_5

Отже по справі встановлено, що на підставі постанови державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції від 11.09.2014 р. накладено арешт на спірний об'єкт, власником якого на цю дату згідно з належними правоустановчими документами був вже не ОСОБА_7 - боржник у виконавчому провадженні, у ході виконання якого цей арешт накладено, а ОСОБА_5, який не є у ньому боржником і який є власником цього об'єкта по даний час.

Процедура зняття арешту з майна врегульована ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Згідно з ч. 1 цієї статті особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналіз цієї норми права доводить висновку про те, що постановити рішення про зняття арешту з спірного майна суд може і повинен лише у тих випадках, коли право власності позивача на це майно потребує встановлення (підтвердження) у судовому порядку - коли позивач не має належних правоустановчих документів про право власності на нього тощо. Проте по даній справі встановлено, що на момент накладення арешту на спірні 3/40 частини буд. АДРЕСА_1 як на такі, що належать ОСОБА_7, позивач мав належні документи про право власності на них. Тож в силу ч.ч. 2, 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» порушене право власності позивача на вказаний об'єкт підлягає захисту шляхом зобов'язання Деснянський ВДВС Чернігівського міського управління юстиції зняти з нього арешт і внести відповідні відомості про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. ОСОБА_5 у позовній заяві майже так і просив відновити його порушене відповідачами право власності - зобов'язати зняти арешт з належних йому 3/40 частини буд. АДРЕСА_1 та скасувати запис від 11.09.2014 р. про обтяження цього об'єкта в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна. Узагальнюючи наведене в цьому абзаці, апеляційний суд доходить висновку про те, що обраний судом І інстанції спосіб захисту прав позивача в силу вказаних норм права і ч. 1 ст. 11 ЦПК України є юридично некоректним.

При вирішенні даної справи апеляційний суд враховує і таке:

- виходячи з природи спірних правовідносин, цей спір мав розглядатися у порядку, встановленому розділом VІІ ЦПК України (за скаргою ОСОБА_5 на неправомірні дії державного виконавця Деснянського ВДВС Чернігівського міського управління юстиції за участю заінтересованих осіб ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_7). Проте розгляд його у позовному провадженні за участю ОСОБА_7 як третьої особи на стороні відповідачів не звузило обсягу процесуальних прав жодного з учасників судового розгляду по даній справі,

- висновок місцевого суду про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запису від 11.09.2014 р. про обтяження спірного об'єкта є невірним, т.я. у справі нема жодного доказу про наявність такого запису у цьому реєстрі. Натомість такий запис за реєстраційним № 6964702 (внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень за індексним № 15728068 від 11.09.2014 р.) мається у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно і саме він має бути з нього виключений.

Тож оскаржуване рішення підлягає зміні шляхом приведення його у відповідність до вищенаведеного.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 307, 309 ч. 1 п. 4, 314, 316 ЦПК України, ст. 60 ч.ч. 2, 5 Закону України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково, рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 22 січня 2015 року змінити, позов задовольнити частково.

Зобов'язати Деснянський відділ державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції зняти арешт з належних ОСОБА_5 3/40 частин буд. АДРЕСА_1 та внести відповідні відомості про це до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але воно може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:Судді: