Справа № 713/1898/15-ц
Провадження №2/713/852/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі судді Круглюка В.Г., при секретарі Курелюк Н.Г., за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представника органу опіки і піклування Вижницької РДА ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Вижницька районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа Вижницька РДА про позбавлення батьківських прав, в якому вказувала, що з 19 листопада 2005 року по 23 січня 2009 року вона, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, в даний час прізвище якого ОСОБА_4, який під час реєстрації повторного шлюбу прийняв прізвище дружини, перебували у шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням Вижницького районного суду від 22 грудня 2008 року шлюб між ними розірвано. Фактично шлюбні стосунки було припинено з серпня 2010 року, з цього часу вони з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з нею.

Посилалася, що весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та приймати участь в її вихованні. На сьогоднішній день дитині вже десять років, вона не пам»ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки останні 5 років жодного разу його не бачила. Відповідач жодного разу не подзвонив та не прийшов до сина на день народження та інші свята, ні разу до школи не з»явився. Також в спілкуванні протягом останніх п»яти років син ніколи про свого батька не питав та не цікавився. З січня 2009 року вони з сином проживають з її мамою у двокімнатній квартирі. Дитині забезпечені гідні умови проживання. Між нею, дитиною та мамою склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини. Батько ОСОБА_4 участі в цій сфері життя дитини не приймав.

Просила позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у відношенні малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Крім того, в судовому засіданні вказувала, що наміру звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів в неї немає, оскільки вона не брала і брати не буде від відповідача матеріальної допомоги на утримання сина, оскільки дитина тільки її. Відповідач взяв кредит під час їх спільного проживання і не питає в неї, як вона його погашає. Був випадок, коли відповідач приніс на день народження сина подарунок і поклав під двері, однак, вона догнала брата відповідача і повернула йому подарунок.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з»явився, однак, направив на адресу суду письмові заперечення проти позову, в яких позов не визнав, вважав його безпідставним. Вказував, що лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов»язками вказане можна розцінювати як ухилення від виховання дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а тому суд лише у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось з батьків з урахуванням її характеру, особи батька і матері, може задовольнити вказаний позов. Не погодився з висновками, викладеними у висновку органу опіки та піклування, оскільки він не міг бути повідомленим про проведення засідання Комісії з питань захисту дитини, так як з листопада 2014 року по даний час перебуває за межами України. Крім того, вважав, що при прийнятті висновку органом опіки і піклування безпідставно взято до уваги лише відомості, які надані ОСОБА_1, при цьому не встановлено місце його перебування та не обстежено його умови проживання, не встановлено дійсні обставини даного спору. Зазначав, що не спілкувався зі своїм малолітнім сином ОСОБА_7 не з власної волі, а виключно у зв»язку з тим, що позивач ОСОБА_1 після розірвання їх шлюбу перешкоджає йому в цьому: заборонила зустрічатися та спілкуватися з сином; не приймала від нього ніяких коштів та подарунків для нього; відмовилася від стягнення з нього аліментів; забороняє сину спілкуватися з його матір»ю, отримувати від неї кошти та дарунки. Просив справу розглянути без його участі, оскільки він перебуває за межами України; в задоволенні позову ОСОБА_1 про позбавлення його батьківських прав відмовити.

Представник органу опіки та піклування Вижницької РДА ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримала.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що проживає з позивачкою на одній сходовій площадці. За останні 3-4 роки відповідача ОСОБА_4 по місцю проживання позивачки не бачив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що проживає по сусідстві з ОСОБА_1, з якою проживає її син ОСОБА_6. Йому не відомо, чи ухиляється ОСОБА_4 від виховання дитини.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є бабусею ОСОБА_6 та мамою відповідача ОСОБА_4 Син знаходиться за межами держави приблизно півтора року, де працює. Він передав письмові заперечення проти позову, так як позов колишньої дружини ОСОБА_1 не визнає та проти цього. На даний момент син має іншу сім»ю, в якій народилося двоє дітей. Позивачка не дозволяє спілкуватися з онуком ні їй, ні її сину. Не хоче приймати грошей, подарунки, забороняє бачитися дитині з нею і батьком. Вона особисто ходила на засідання комісії в Вижницькій РДА, де пояснювала, що син не ухиляється від виконання батьківських обов»язків по відношенню до свого сина, однак, позивачка йому чинить в цьому перешкоди. Також пояснювала, що син на даний момент знаходиться за кордоном, тому не може з»явитися на засідання комісії. Оскільки вона проживає недалеко від школи, де навчається онук Костя, вона зустрічалася з ним без відома позивачки та дала йому невелику суму грошей на власні потреби, які через деякий час колишня невістка їй кинула в обличчя.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов»язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, є ОСОБА_5, що підтверджено копією свідоцтва про народження. З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що ОСОБА_5 після реєстрації шлюбу 01 травня 2010 року змінив прізвище на ОСОБА_4. Рішенням Вижницького районного суду від 22 грудня 2008 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розірвання шлюбу задоволено; шлюб, зареєстрований 19 листопада 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вижницького районного управління юстиції Чернівецької області, актовий запис №73 між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвано.

Після розірвання шлюбу дитина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, залишився проживати з матір»ю ОСОБА_1, в квартирі бабусі ОСОБА_11, що підтверджено довідкою про склад сім»ї від 04.02.2015 року та актом обстеження матеріально-побутових умов життя ОСОБА_1

Як видно з характеристик з місця проживання, позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 позитивно характеризуються по місцю проживання.

З висновку органу опіки та піклування Вижницької РДА від 13.03.2015 року вбачається, що орган опіки та піклування Вижницької районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4. При прийнятті вказаного висновку орган опіки та піклування керувався довідкою Вижницької ОСОБА_12 ст.ім.Ю.Федьковича від 04.02.2015 року №15, згідно якої за весь період навчання ОСОБА_6 його батько ОСОБА_4 шкільним життям сина не цікавився, не брав участі в жодному шкільному заході, в тому числі і батьківських зборах та поясненнями сусідів позивачки, а також орган опіки та піклування Вижницької РДА при прийнятті висновку взяв до уваги ту обставину, що ОСОБА_4 знову не з»явився на засідання комісії, чим висловив свою байдужість та небажання виконувати батьківські обов»язки.

Однак, з пояснень свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона особисто ходила на засідання комісії з питань захисту дітей та пояснювала, що син ОСОБА_4 знаходиться за межами держави на заробітках, тому не може з»явитися на засідання комісії; позивачка чинить йому та їй, як бабусі, перешкоди в спілкуванні з дитиною.

Факт відсутності відповідача ОСОБА_4 підтверджується також і актом обстеження факту проживання ОСОБА_4 від 04.11.2015 року та довідкою виконкому Вижницької міської ради від 04.11.2015 року.

Суд, у відповідності до ч.6 ст. 19 СК України, не погоджується з висновком органу опіки та піклування Вижницької РДА про доцільність позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, оскільки він є недостатньо обґрунтованим. Окрім того, до органу опіки та піклування не надходило скарг та заяв щодо невиконання ОСОБА_4 батьківських обов"язків відносно сина; як пояснила в судовому засіданні позивачка ОСОБА_1, з позовом про стягнення аліментів вона не зверталася; матеріальну допомогу в добровільному порядку від відповідача вона не брала і брати не буде.

Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками, чого в судовому засіданні встановлено не було.

З огляду на наведене, суд, враховуючи характер поведінки відповідача та його ставлення до дитини, наявність певних перешкод у спілкуванні з дитиною, пов'язаних з віддаленістю місця проживання відповідача від місця проживання дитини, перебуванням його на заробітках за межами держави, те, що він намагається спілкуватися з дитиною, про що стверджує під присягою свідок ОСОБА_10, можливим чиненням перешкод позивачкою в їх спілкуванні, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який не відповідає інтересам дитини, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Вижницька РДА про позбавлення батьківських прав слід відмовити.

Крім того, суд вважає за необхідне роз'яснити відповідачу, що з врахуванням відносин, що склалися між ним та сином, він повинен застосовувати ініціативу у поновленні постійних батьківських відносин з ним, вживати дієві заходи щодо прийняття участі в вихованні дитини, проявляти батьківську турботу, у разі перешкоджання у зустрічах з сином з боку позивачки, звертатися до органів опіки та піклування за допомогою в організації таких зустріч, визначення їх часу та місця.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа Вижницька районна державна адміністрація про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В. Г. Круглюк