Ухвала

іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЄвтушенкоО.І., Завгородньої І.М., Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права власності,

за касаційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2005 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 березня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволені.

28 вересня 2010 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про перегляд рішення суду від 30 березня 2005 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2011 року заява ОСОБА_4 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами була залишена без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 квітня 2011 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 лютого 2011 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05 липня 2011 року заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення за нововиявленими обставинами було задоволено; рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30 травня 2005 року скасовано за нововиявленими обставинами, справу призначено до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05 серпня 2013 року позов ОСОБА_4 залишений без розгляду. Зазначена ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 21 січня 2015 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 05 серпня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 19 лютого 2014 року було скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

19 березня 2015 року ОСОБА_4 подав до суду письмову заяву, в якій просив залишити без розгляду його позов.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року позов ОСОБА_4 залишений без розгляду.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року та залишити в силі судове рішення від 30 березня 2005 року, у відкритті провадження за заявою ОСОБА_4 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення суду від 30 березня 2005 року відмовити, мотивуючи свої вимоги порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Залишаючи позовні вимоги без розгляду суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції дійшли правильного висновку, оскільки позивачем заявлено клопотання про залишення його позовних вимог без розгляду. Крім того, отримавши від позивача заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції не мав права проводити подальший розгляд справи, оскільки такий розгляд суперечив би ст. 11 ЦПК України.

Відповідно до ст. 11 ЦПК Українисуд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 березня 2015 року позивач подав до суду письмову заяву, по якій просив залишити без розгляду його позовні вимоги (а. с. 79 том № 3).

Відповідно до ч. 1 п. 5 ст. 207 ЦПК Українисуд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Дослідивши всі наявні в матеріалах справи докази, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач скористався своїм правом та подав письмову заяву про залишення позову без розгляду, а доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних ухвал не дають підстав для висновку, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов до висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 14 листопада 2014 року та ухвали апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 20 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 17 червня 2015 року, в справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права власності залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко І.М. Завгородня Ю.Г. Іваненко