АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/4101/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Марфіна Н.В.
Доповідач: Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Шиманського В.Й., Семенюк Т.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 рокупредставник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 23 368,24 грн. та вирішити питання судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим утворилася заборгованість.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що суд не врахував що відповідно до пункту 3.1.3. розділу II «Правил користування платіжною карткою», умов та правил надання банківських послуг по закінченню строку дії картки відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), у разі якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття картрахунку. Так, відповідачу була видана нова картка з новим строком, за допомогою якої відповідач і продовжував здійснювати платежі у 2008 році.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з пропуску строку позовної давності та із того, що позивачем не надано доказів про видачу відповідачу нової карти з новим строком дії, та про повідомлення відповідача про існування заборгованості за договором.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що відповідно до заяви відповідача від 03.04.2006 року було відкрито кредитну карту із лімітом у 5 000,00 грн.

Картка надавалася на Умовах і Правилах надання банківських послуг, де базова процентна ставка за кредитом 3% на місяць. Порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.

Зa змістом п.п. 6.5., 6.6., 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його використання, по перевищенню платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, у випадку невиконання зобов'язань по договору, на вимогу банку позичальник зобов'язаний повернути кредит (в тому числі прострочений кредит і Овердрафт) та оплатити винагороду банку. У випадку порушення позичальником строків платежів щодо будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с. 10).

Банк виконав умови договору, проте, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав у зв'язку із чим виникла заборгованість на загальну суму - 23368 грн. 24 коп., яка складається з: 4630,37 грн. - заборгованість за кредитом; 17148,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. -штраф (фіксована частина); 1088,96 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-8).

Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Умовами ч.1 ст.261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Згідно ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно до Правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Пунктом 9.12 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він пролонговується на такий самий термін.

Відповідно до п. 5.5.2 Умов і Правил надання банківських послуг, проценти за користування кредитом (в тому числі простроченим кредитом і овердрафтом), передбачені Тарифами нараховуються в останній операційний день місяця за кожний календарний день за фактично витрачені в рахунок кредиту кошти, з дня списання суми з карткового рахунку.

Враховуючи, що договір укладався на 12 місяців, останнім днем повернення кредитних коштів було 03.04.2007 року, однак договір був пролонгований.

Разом з тим, з наданого позивачем розрахунку убачається, що останній платіж за кредитним договором відповідач здійснив 20.08.2008 року.

За змістом п. 3.1.1. Умов і Правил надання банківських послуг, строк дії картки вказаний на лицевій стороні картки (місяць і рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця.

З матеріалів справи убачається, що представником відповідача було подано заяву про застосування судом строку позовної давності.

Отже, вірним є висновок про те, що навіть у разі видачі відповідачу кредитної картки з максимальним строком дії, враховуючи, що відповідач підписав заяву на видачу кредиту 03.04.2006 року, та з огляду на положення п. 3.1.1. Умов і Правил надання банківських послуг, останнім максимально можливим днем дії виданої картки є 30.04.2011 року, але з позовом банк звернувся лише 13.05.2014 року, а тому останнім днем для звернення до суду з вимогами про повернення кредиту в повному обсязі було 30.04.2014 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з тим, що спеціальний строк і загальний строк позовної давності для звернення до суду за захистом свого цивільного права та інтересу сплив, доказів поважності його пропуску стороною позивача не надано.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 21 січня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді