гСправа № 358/1493/14-ц
Провадження № 2-р/358/1/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тітова М.Б.

за участю:

секретаря судового засідання Зеленько О.Д.

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі заяву ОСОБА_4 молоді та спорту України про розяснення рішення суду, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року задоволено позов ОСОБА_5 та скасовано наказ ОСОБА_4 та спорту України № 215-к/тр від 11 липня 2014 року про звільнення ОСОБА_6 з посади директора державного підприємства «Палац спорту» 12 липня 2014 року у звязку із закінченням строку дії контракту від 13 січня 2014 року згідно п. 2 ст. 36 КЗпП України; скасовано наказ ОСОБА_4 та спорту України та № 217-к/тр від 14 липня 2014 року про призначення ОСОБА_5 за його згодою виконуючим обовязки директора державного підприємства «Палац спорту» 14 липня 2014 року; скасовано наказ ОСОБА_4 та спорту України № 311-к/тр від 11 вересня 2014 року про виконуючого обовязки директора державного підприємства «Палац спорту» і поновлено ОСОБА_5 на роботі на посаді директора державного підприємства «Палац спорту» з 12 липня 2014 року.

У відповідності до ч. 5 ст. 235 КЗпП України та п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допустив негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_5.

Ухвалою колегії суддів цивільної палати Апеляційного суду Київської області від 18 лютого 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 молоді та спорту України відхилено, рішення Богуславського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року залишено без змін.

Відповідач ОСОБА_4 молоді та спорту України 09.01.2015 року звернулося до суду із заявою, в якій просить розяснити порядок виконання рішення Богуславського районного суду Київської області від 16.12.2014 року у справі № 358/1493/14-ц в частині негайного поновлення на посаді директора ДП «Палац спорту» ОСОБА_5 з 12.07.2014 року з урахуванням встановлення судом недійсності контракту, додаткової угоди до нього та вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 19.03.1993 № 203.

Свою заяву відповідач мотивує тим, що згідно мотивувальної частини рішення, судом зроблено висновок що умови контракту від 13.01.2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та ДК «Спортивні арени України» та додаткової угоди № 2 до контракту від 23.05.2014 року про термін дії контракту строком на шість місяців до 12.07.2014 року є недійсними, а наказ Мінмолодьспорту № 215-к/тр від 11.07.2014 року про звільнення ОСОБА_5 з посади директора ДП «Палац спорту» 12.07.2014 року у зв'язку з закінченням строку дії контракту незаконним.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 203 від 19.03.1993 року «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» з керівником державного підприємства укладається контракт, що також не заперечується судом.

Тому відповідачу незрозуміло яким чином негайно виконати рішення суду в частині поновлення на роботі на посаді директора ДП «Палац спорту» ОСОБА_5 з 12.07.2014 року, якщо суд дійшов висновку про недійсність умов контракту від 13.01.2014 року та додаткової угоди № 2 до контракту від 23.05.2014 року. Тобто на якій підставі повинен бути поновлений ОСОБА_5, якщо відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 203 від 19.03.1993 року «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» контракт є підставою для видання наказу (розпорядження) про призначення керівника на посаду (наймання на роботу) з дня, встановленого за угодою сторін у контракті.

У відповідності до ч. 1 ст. 221 ЦПК України у разі, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 уточнила заяву про розяснення рішення суду з огляду на те, що рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_5 набрало законної сили і тому необхідно розяснити, яким чином підлягає поновленню на роботі ОСОБА_5, коли умови контракту від 13.01.2014 року та додаткової угоди № 2 до контракту від 23.05.2014 року визнані судом недійсними.

Представники позивача та третьої особи ОСОБА_1 і ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснили, що рішення суду є для ним цілком зрозумілим, а тому має бути виконане відповідачем.

Суд, заслухавши представників позивача, відповідача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне дати розяснення рішення Богуславського районного суду Київської області від 16.12.2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 молоді та спорту України, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державного підприємства «Палац спорту» та ОСОБА_7, про скасування наказів та поновлення на роботі.

Як вбачається із змісту резолютивної частини рішення, суд поновив ОСОБА_5 на роботі на посаді директора державного підприємства «Палац спорту» з 12 липня 2014 року та у відповідності до ч. 5 ст. 235 КЗпП України та п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустив негайне виконання рішення суду про поновлення на роботі ОСОБА_5.

Мотивуючи своє рішення, суд прийшов до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для застосування при звільненні ОСОБА_5 положень п. 2 ст. 36 КЗпП України та звільняти позивача у звязку із закінченням строку дії контракту від 13 січня 2014 року.

При цьому суд керувався п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства, що є у державній власності» від 19 березня 1993 року №203, яким визначено, що контракт може бути укладений на термін від 1 до 5 років.

Відповідно до ст. 9 КЗпП України умови договорів про працю, які погіршують становище працівників порівняно з законодавством України про працю, є недійсними.

Постанови Кабінету Міністрів України входять до актів законодавства України про працю, що випливає з положень ст. 4 КЗпП України та ст.ст. 2, 19 Закону України «Про Кабінет Міністрів України».

Тому суд визнав недійсними умови контракту від 13 січня 2014 року, укладеного між ОСОБА_5 та Державним концерном «Спортивні арени України», та додаткової угоди №2 до контракту від 23 травня 2014 року, про термін дії контракту строком на шість місяців до 12 липня 2014 року.

Оскільки умова контракту про строк його дії, не була приведена до вимог чинного законодавства України про працю на час звільнення ОСОБА_5 з посади директора ДП «Палац спорту», то як наслідок підстави для застосування п. 2 ст. 36 КЗпП України при звільненні позивача з роботи були відсутні.

Таким чином, судом було зроблено висновок про недійсність умов контракту від 13.01.2014 року та додаткової угоди № 2 до контракту від 23.05.2014 року в частині терміну (строку) дії контракту, а не всіх умов контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України суд поновив позивача ОСОБА_5 на попередній роботі і тому на даний час, коли рішення суду набрало законної сили, позивач має бути поновлений на попередній посаді наказом уповноваженого органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника з роботи, після чого рішення суду буде вважатись виконаним, що випливає з положень ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження».

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. 221 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Розяснити рішення Богуславського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року в частині поновлення на роботі ОСОБА_5 на посаді директора державного підприємства «Палац спорту» з 12 липня 2014 року.

Рішенням суду було зроблено висновок про недійсність умов контракту від 13.01.2014 року та додаткової угоди № 2 до контракту від 23.05.2014 року в частині терміну (строку) дії контракту, а не всіх умов контракту.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України суд поновив позивача ОСОБА_5 на попередній роботі і тому на даний час, коли рішення суду набрало законної сили, позивач має бути поновлений на попередній посаді наказом уповноваженого органу, який прийняв незаконне рішення про звільнення працівника з роботи, після чого рішення суду буде вважатись виконаним, що випливає з положень ст. 76 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції протягом 5 днів з моменту її проголошення, а ухвала постановлена без участі особи, яка її оскаржує, протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя

ОСОБА_8