Справа № 357/7507/14-ц Головуючий у І інстанції Гапоненко А. П.
Провадження № 22-ц/780/2317/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 23 22.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній Д.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» про визнання дій і бездіяльності неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії , -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року позивач пред»явив в суді названий позов посилаючись на те, що між ним і відповідачем 28 листопада 2012 р. укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та підігріву води.

Для обліку кількості спожитої підігрітої води в квартирі позивача встановлено лічильник № 230277, який прийнятий відповідачем на абонентський облік 22 серпня 2006 року.

Обов'язок повірки засобів обліку води, в т.ч. демонтаж, транспортування і монтаж, встановлених в жилих приміщеннях фізичних осіб, покладено на виконавця послуг з постачання води, його силами і його коштами, що передбачено пп. 19.4 Договору.

Незважаючи на те, що лічильник було повірено у 2006 року і міжповірочний період закінчився, відповідач в порушення вимог закону і Договору не проводить чергову повірку встановленого в його квартирі засобу обліку. Цим він суттєво порушує права і законні інтереси позивача, оскільки, посилаючись на закінчення міжповірочного періоду лічильника, відповідач почав нараховувати плату за поставлену підігріту воду з розрахунку нормативу (норми) споживання на одну особу, а не згідно показів лічильника, що може завдати позивачу матеріальних збитків у вигляді стягнення зайво нарахованої вартості води.

Позивач звернувся до відповідача з листом від 01 жовтня 2013 р., в якому пропонував направити до нього працівника для демонтажу і повірки лічильника, проте відповідач не виконав свого обов'язку та надав відповідь від 23 жовтня 2013 року якою повідомив, що нарахування плати за спожиту підігріту воду буде здійснюватися згідно нормативів (норм) споживання на одну особу, а не згідно показів лічильника, та з жовтня місяця 2013 року позивачу стали надходити рахунки для оплати води з розрахунку норми споживання на одну особу.

Тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд визнати неправомірними бездіяльність відповідача щодо не повірки засобу обліку підігрітої води і дії по нарахуванню вартості підігрітої води з розрахунку нормативу (норми) споживання на одну особу, зобов'язати комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» повірити встановлений у його квартирі засіб обліку підігрітої води і здійснити перерахунок вартості спожитої ним підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 року до дня звернення до суду.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2014 року позовні вимоги в частині зобов'язання відповідача повірити засіб обліку підігрітої води і здійснити перерахунок вартості спожитої ним підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 р. по цей час - залишено без розгляду.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 року відмовлено у задоволені решти позовних вимог, а саме про визнання дій і бездіяльності неправомірними і зобов'язання вчинити певні дії. ( а.с.54-57).

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 16 грудня 2014 року ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 29 жовтня 2014 року скасовано в частині залишення без розгляду позовної вимоги про зобов'язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води в період з жовтня 2013 року по дату звернення з позовом, а справу направлено для продовження розгляду в цій частині до суду першої інстанції.

Після повернення справи до суду першої інстанції позивач збільшив позовні вимоги і просив суд зобов'язати відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 року по 29 вересня 2014 року.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2015 року в задоволенні позовних вимог про зобов»язання відповідача здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води з жовтня 2013 року по 29 вересня 2014 року відмовлено.

Позивач не погодився із таким висновком суду і оскаржив його в апеляційному порядку.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не розглянув його позовні вимоги в частині визнання неправомірними бездіяльність відповідача щодо не повірки засобу обліку підігрітої води і дії по нарахуванню вартості підігрітої води з розрахунку нормативу (норми) споживання на одну особу і рішення в цій частині не ухвалив.

Крім того позивач наголошує на тому, що суд першої інстанції при ухваленні рішення послався на п.10.1.8 Правил технічної експлуатації систем теплопостачання комунальної енергетики України, затверджених наказом державного комітету будівництва,архітектури та житлової політики України від 19 січня 1999 р. № 9 (далі-Правила), однак такого пункту ці Правила не містять взагалі.

Крім того позивач звертає увагу, що Правила регламентують лише дії і діяльність підприємств комунальної теплоенергетики і не містять в собі обов»язків чи прав споживачів.

Позивач також вказує на те, що суд першої інстанції при ухваленні рішення керувався низкою нормативно-правових актів, які не регулюють виниклі правовідносини. На думку позивача, суд мав при ухваленні посилатись лише на ч.3 ст. 28 Закону України «Про метрологію і метрологічну діяльність» і п.10 та абзац 5 п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення. Постачання холодної і гарячої води та водовідведення, які регламентують, що саме покладається обов'язок повірки лічильника і що наявність в квартирі навіть не повіреного лічильника вже унеможливлює нарахування платежів без врахування показів лічильника. Без врахування показань лічильника надається право нараховувати платежі лише у випадку коли такий лічильник має несправність, яка не підлягає усуненню. Лічильник, який встановлений в квартирі позивача був справний і придатний до подальшої експлуатації, що підтверджується актом відповідача.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити повністю.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_2 являється споживачем послуг, які надає відповідач КП БМР «Білоцерківтепломережа» на підставі договору від 28 грудня 2012 року. В квартирі встановлений засіб обліку гарячого водопостачання № 230277 ( а.с. 2-4).

Відповідно до п.19 п.п.4 зазначеного договору виконавець зобов'язаний контролювати установочні міжповірочні інтервали, проводити періодичну повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт, у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж.

Лічильник гарячої води КВ-1,5 № 230277 в квартирі позивача ОСОБА_2 було взято на абонентський облік КП БМР «БЦТМ» 22.08.2006 року, який пройшов останню повірку в 3 кварталі 2006 року. Таким чином, даний лічильник перебував в експлуатації 7 років, що суперечить ГОСТу 2874, яким міжповірочний інтервал для лічильників води встановлений 4 роки.

Засіб обліку гарячого водопостачання № 230277 встановлений в квартирі позивача, не був вчасно повірений по вині позивача, який проігнорував повідомлення відповідача від 17.07.2013 року ( а.с. 32-33), не допустив до квартири контролера, не прийняв мір щодо вчасної повірки засобу обліку, а лише написав скаргу і отримав відповідну відповідь з роз'ясненнями та повідомленням про необхідність допустити контролера до квартири ( а.с. 4-5).

Лише після відкриття провадження у справі, а саме 11.08.2014 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про здійснення чергової повірки лічильника ( а.с.27), яка була належним чином оформлена та прийнята відповідачем і здійснена повірка лічильника в установленому порядку ( а.с. 47-48).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що засіб обліку гарячої води в квартирі позивача не пройшов вчасно повірку по вині самого споживача, відповідач діяв правомірно нараховуючи споживачу оплату послуг згідно з нормами споживання.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду, враховуюче наступне.

Згідно із ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які знаходяться в межах будинку, споруди; засоби обліку визначені складовою частиною внутрішньобудинкових систем.

За змістом ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" (в редакції, чинній з 1 січня 2005 року) порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) квартирних засобів обліку проводяться за рахунок виконавця.

Згідно з п. 16 зазначених вище Правил плата за послуги з водопостачання згідно з нормативами (нормами) споживання вноситься у разі несправності засобів обліку води.

Таким чином, наведеними вище нормативно-правовими актами врегульоване питання проведення повірки лічильника гарячої води і ними встановлено, що така повірка мала проводитись відповідачем.

Як вбачається із матеріалів справи, 17 липня 2013 року відповідач направив на адресу позивачу повідомлення, в якому пропонував саме позивачу в строк до 17 серпня 2013 року провести повірку лічильника і зазначав, які лабораторії проводять таку повірку. В повідомленні також було зазначено, що розпломбування лічильника проводить відповідач, для чого його представника необхідно викликати за вказаними у повідомленні телефонними номерами. (а.с.32)

24 вересня 2013 року представник відповідача склала акт про те, що позивач не допустив її до квартири для розпломбування лічильника та зняття його показників. Також в цьому ж акті міститься повідомлення для споживача про те, що йому необхідно з»явитись до відповідача з показаннями лічильника, карткою обліку води та абонентською книжкою протягом п»яти днів, інакше йому будуть нараховувати оплату за наданні послуги виходячи із нормативів споживання. (а.с.33)

Позивач звернувся до відповідача із заявою в якій оскаржив такі дії контролера і зазначив, що той факт що він не допустив його до квартири спростовується тим, що в акті зазначені показники лічильника. Разом із тим він не дозволив контролеру розпломбувати лічильник, оскільки вважав такі дії незаконними. (а.с.4)

На цю скаргу відповідач надіслав відповідь із якої вбачається, що саме на позивача покладається обов'язок здійснити повірку лічильника гарячої води. (а.с.5)

Таким чином судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності вини позивача у несвоєчасному проведенні повірки засобу обліку не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах законодавства. Із досліджених судовою колегією доказів вбачається, що відповідач наполягав на обов'язку саме позивача, як споживача послуг, повірити засіб обліку гарячої води і брав на себе обов'язок лише розпломбувати лічильник, а не повірити його. І саме з цією метою до квартири позивача приходив контролер. Таким чином позивач не вчиняв дій, які б створювали перешкоди відповідача повірити лічильник, а тому висновки суду про наявність вини позивача у не повірці лічильника є голослівними.

Як вбачається із акту прийняття в експлуатацію вузла обліку гарячого водопостачання несправності засобу обліку гарячого водопостачання не виявлено, а тому у відповідача були відсутні підстави нараховувати відповідачу оплату за гаряче водопостачання без врахування показників лічильника. (а.с. 48)

Суд першої інстанції своєму рішенні навів норми права, які не регулюють виниклі правовідносини і разом із тим не застосував норми законодавства, які їх регулюють, внаслідок чого ухвалив незаконне рішення яке, в силу вимог ст.. 309 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Доводи апеляційної скарги в частині не розгляду судом позовних вимог щодо визнання дій відповідача неправомірними є голослівними, оскільки і позовні вимоги були розглянуті судом при ухваленні рішення від 29 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили (а.с.54-57)

Враховуючи все вище викладене, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а відповідно рішення суду першої інстанції - скасувати та ухвалити нове рішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 лютого 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення .

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов»язати Комунальне підприємство Білоцерківської міської ради «Білоцерківтепломережа» здійснити перерахунок вартості спожитої підігрітої води з врахуванням показів засобу обліку води №230277 встановленого в квартирі позивача АДРЕСА_1 з жовтня 2013 року по 29 вересня 2014 року.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді