Справа № 2-93/10 Головуючий у І інстанції Буцман Ю.Є
Провадження № 22-ц/780/831/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2014 року у справі за поданням відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області про встановлення тимчасового обмеження боржнику у праві виїзду за межі України,

В С Т А Н О В И Л А:

Державний виконавець міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області звернувся до суду із вказаним поданням, яке обґрунтував наступним:

На примусовому виконанні у відділі ДВС знаходиться виконавче провадження за виданим 13 вересня 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом виконавчим листом №2-93/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості в розмірі 231 289,40 грн. Боржник в добровільному порядку ухиляється від виконання рішення суду, у зв'язку з чим з метою забезпечення повного та своєчасного виконання зазначеного виконавчого документа просив обмежити право ОСОБА_2 на виїзд за межі України.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2014 року подання державного виконавця задоволено, встановлене тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду з України за кордон.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, боржник ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, ставить питання про скасування ухвали суду та постановлення нової ухвали про відмову у задоволенні подання. Зазначає, що подання державного виконавця та ухвала суду не вмотивовані та безпідставні, підстави для встановлення їй тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України відсутні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу виконавчої служби.

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що судове рішення боржником ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконано, на даний час заборгованість не погашена, а відтак є передбачені законом підстави для тимчасового обмеження боржника у праві виїзду з України.

Колегія суддів апеляційного суду не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті неповного з'ясування судом обставин справи, що призвело до постановлення незаконної і необґрунтованої ухвали.

З матеріалів справи вбачається, що 21 січня 2013 року державним виконавцем МВ ДВС Білоцерківського МРУЮ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-93/10, виданим 13 вересня 2010 року Білоцерківським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» заборгованості в розмірі 231 289,40 грн. Цією ж постановою боржнику надано час для добровільного виконання рішення протягом 7 днів із дня винесення постанови.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

За змістом даної норми підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за межі України є його ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, яке полягає у вчиненні боржником дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, в тому числі і безпідставна неявка на виклики державного виконавця. Суд уваги на вказані вимоги закону не звернув та не з'ясував, чи ухиляється боржник від виконання зобов'язання, а якщо ухиляється, то в чому це полягає і якими доказами це стверджується.

Також суд залишив поза увагою те, що звертаючись до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду з України, державний виконавець не надав доказів на підтвердження тих обставин, що ним вчинено всі передбачені Законом України «Про виконавче провадження» дії, спрямовані на погашення боргу, а також не надано жодного доказу на підтвердження ухилення боржника від виконання рішення суду. Фактично суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність такого ухилення лише з факту непогашення на даний час заборгованості.

Зважаючи на наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що обмеження у праві виїзду з України ОСОБА_2 було застосовано судом першої інстанції передчасно та без належного з'ясування фактичних обставин, які підлягають перевірці згідно вимог закону при вирішенні подання.

Відповідно до ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду підлягає до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21 листопада 2014 року скасувати, у задоволенні подання міського відділу ДВС Білоцерківського МРУЮ Київської області про встановлення тимчасового обмеження у праві ОСОБА_2 виїзду за межі України відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді