Справа № 405/2472/15-ц
Провадження №2/405/575/15
У Х В А Л А

08 квітня 2015 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., при вирішенні питання про відкриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-російське підприємство Кристал» про стягнення заборгованості за трудовою угодою,-

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до відповідача ТОВ «Спільне українсько-російське підприємство «Кристал», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за виконані роботи згідно з актом приймання-здачі робіт від 02.12.2014 року у розмірі 64000,00 грн.

Відповідно до ч.2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Стаття 30 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач та відповідач, якими можуть бути фізичні та юридичні особи, а також держава.

В свою чергу, місцезнаходженням юридичної особи відповідно ст.93 ЦК України є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви, а саме виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 136395, місцезнаходження відповідача юридичної особи ТОВ «Спільне українсько-російське підприємство «Кристал» знаходиться за адресою: м. Кіровоград, Калинова, 34, яка (вулиця) територіально відноситься до Кіровського району м. Кіровограда, тобто місцезнаходження відповідача, до якого пред'явлено позов, не відноситься до території Ленінського районного суду м. Кіровограда.

Окремо відзначається, що відповідно до ч.1 ст. 110 ЦПК України, яка визначає підсудність справ за вибором позивача, позови, які виникають з трудових правовідносин, можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача.

Позивач ОСОБА_1 предявляючи зазначений позов до суду вказав,що між ним та відповідачем 02.04.2014 року була укладена трудова угода, за умовами якої відповідач доручив, а він взяв на себе зобовязання виконати роботи з розрахунку споживання тепло-та енергоресурсів, тим саме вважаючи, що між сторонами виникли трудові правовідносини.

Разом з тим, згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

В свою чергу, статтею 837 ЦПК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Враховуючи викладене вище, укладена між сторонами ТОВ «Спільне українсько-російське підприємство «Кристал» та ОСОБА_1 угода, яку сторони назвали «трудова угода», не містить ознак трудової угоди, визначеної ст. 21 КЗпП України, та фактично містить всі істотні умови договору підряду, більш того, в п. 1.1 Угоди сторони визначили, що підрядник виконує роботу на свій ризик, самостійно організовує виконання роботи, не підпадає під дію правил внутрішнього трудового розпорядку, не має права на одержання допомоги із соціального страхування, не сплачує страхові внески на загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, а тому не вбачається підстав для застосування правил альтернативної підсудності зазначеної справи за вибором позивача та є необхідним застосування правил загальної підсудності, визначеної ст. 109 ЦПК України.

Частиною 1 ст. 115 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо суддя вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Також, слід зазначити, що позивач у позовній заяві не вказує та не обґрунтовує підстави звернення з вказаною позовною заявою саме до Ленінського районного суду м.Кіровограда.

За наведених обставин, враховуючи, що юридична адреса відповідача за територіальним розподілом не віднесена до території Ленінського району м.Кіровограда, підстави для застосування до даного позову альтернативної підсудності відсутні, із предявленого позивачем змісту позову, не вбачається, що він поданий із трудових правовідносин сторін, керуючись вимогами п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, приходжу до висновку, що зазначена справа Ленінському районному суду м. Кіровограда не підсудна, та вважаю за необхідне повернути позивачу ОСОБА_1 вищезазначену позовну заяву з усіма додатками до неї для подання до належного суду.

Відповідно до ч.5 ст.121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

За подання позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч.3 ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі повернення заяви або скарги. Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Керуючись ст. ст. 109, 110, 115, п.4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Спільне українсько-російське підприємство Кристал» про стягнення заборгованості за трудовою угодою повернути позивачу для подання до належного суду.

Повернути ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп., внесений згідно з квитанцією № ПН517 від 06 квітня 2015 року на суму 640 грн. 00 коп., отримувач УК у м.Кіровограді, код 38037409, банк отримувача ГУ ДКСУ у Кіровоградській області, код 823016, з призначенням платежу: судовий збір за позовом ОСОБА_1.

Розяснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м.Кіровограда шляхом подачі протягом пяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Л.А. Іванова