Номер провадження: 22-ц/785/3053/15
Головуючий у першій інстанції Буран В. М.
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Короткова В.Д., Комаровської Н.В.

з участю секретаря - Абалдової О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту, за зустрічним позовом ОСОБА_6 до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору поруки припиненим, за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", представника ОСОБА_7, діючого в інтересах відповідача ОСОБА_4 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року, -

встановила:

У липні 2012 року ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором кредиту і з врахуванням уточнень в обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 12.09.2006 року між Акціонерним Поштово-Пенсійним Банком Аваль (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль") та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту № 014/0092/74/65301 ,відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 100 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 15,25 % річних до введення в експлуатацію будинку , після введення в експлуатацію будинку та оформлення в іпотеку банку- 14 % річних , а також одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 1% від суми кредиту, строком погашення кредиту до 12.09.2026 року .

На забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту , 12.09.2006 року між Банком , ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір поруки.

На забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту , 12.09.2006 року між Банком , ОСОБА_4, ОСОБА_6 був укладений договір поруки.

ОСОБА_4 свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконувала ,внаслідок чого станом на 18.03.2014року утворилась заборгованість у розмірі 166281,36 дол.США,що в еквіваленті на грн. складає 1 622 373,97 грн.

Позивач остаточно просив стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором у розмірі 166281,36 дол. США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.03.2014р. складає 1622373,97 грн. та стягнути судові витрати у розмірі 3219 грн.

17.04.2014р. відповідач ОСОБА_6 звернувся з зустрічним позовом і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 12.09.2006 року між ОСОБА_4 та акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" був укладений договір про надання споживчого кредиту №014/0092/74/65301 у відповідальність до якого позичальник повинна отримати грошові кошти в іноземній валюті в сумі 100 000 доларів США. Вказує що між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 до кредитного договору № 014/0092/74/65301 від 12.09.2006 року, якою істотно змінені умови кредитного договору. Вважає зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом, такої згоди зі сторони поручителя не було, що є підставою для припинення договору поруки.

ОСОБА_6 просив визнати договір поруки від 12.09.2006 року укладений між ОСОБА_6 , ОСОБА_4, Банком таким що припинив свою дію.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 та представник ОСОБА_7 первісний позов не визнали , просили відмовити у задоволенні первісного позову. Зустрічний позов визнали , просили задовольнити зустрічний позов.

Рішення ухвалено у відсутність представника Банку, відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_5

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року позов ПАТ "Райффайзен банк Аваль" задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен банк Аваль" заборгованість за кредитним договором № 014/0092/74/65301 від 12 вересня 2006 року у сумі 117634,51 долар США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.03.2014 р. становить 1 147 724,62 грн. з яких:

80 793,74 дол. США, що еквівалентно 788 288,36 грн. - заборгованість по сумі кредиту;

26 840,77 дол. США, що еквівалентно 261 880,02 грн. - несплачені відсотки;

10 000,00 дол. США, що еквівалентно 97 567,00 грн. - нарахована пеня.

Стягнуто з ОСОБА_4, ІПН НОМЕР_1, на користь ПАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Одеської обласної дирекції ПАТ "Райффайзен банк Аваль" суму судового збору у розмірі - 3219 грн.

В решті позову відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_6 до ПАТ "Райффайзен банк Аваль", третя особа - ОСОБА_4 про визнання договору поруки від 12 вересня 2006 року таким, що припинив свою дію задоволено.

Визнано договір поруки від 12 вересня 2006 року укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль, правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та ОСОБА_6, про виконання зобов'язань ОСОБА_4 які виникають з умов кредитного договору № 014/0092/74/65301 від 12 вересня 2006 року - припиненим.

Стягнуто з ПАТ "Райффайзен банк Аваль" на користь держави суму судового збору у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_6, ОСОБА_5 та в частині задоволення зустрічного позову і в цій частині рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення яким задовольнити первісний позов ,а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовити.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7, діючий в інтересах відповідача ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині часткового задоволення первісного позову , ухвалити нове рішення , яким у задоволенні первісного позову відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", представника ОСОБА_7, діючого в інтересах відповідача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції частково задовольняючи первісний позов ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", виходив з того, Банк набув право вимоги заборгованості за договором кредиту , оскільки ОСОБА_4 свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконувала та посилався на те , що порука ОСОБА_6 за договором поруки від 12.06.2006 року є припиненою ,а розмір пені підлягає зменшенню з підстав ч.3 ст.551 ЦК України .Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_8,суд першої інстанції ,всупереч до вимог ст.ст. 214,215 ЦПК України правову позицію не вмотивував .

Задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_6 ,суд першої інстанції , посилаючись на вимоги ч.4 ст. 559 ЦК України виходив з того,що порука є припиненою оскільки протягом одного року з дня укладення договору поруки , Банк не пред'явив вимоги до поручителя .

Проте з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна з наступного.

З матеріалів справи вбачається ,що 06.09.2006 року ОСОБА_4 звернулась до Акціонерного поштово-пенсійного Банку "Аваль" (правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" ) із заявою про надання кредиту в сумі 100 000,00 доларів США, що підтверджується її заявою №379 від 06.09.2006 року ( т.1 а.с.19).

12.09.2006 року між Банком та ОСОБА_4 був укладений договір кредиту

№ 014/0092/74/65301 , відповідно до якого ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 100 000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом 15,25 % річних до введення в експлуатацію будинку , після введення в експлуатацію будинку та оформлення в іпотеку банку- 14 % річних , а також одноразової комісії за надання кредиту в розмірі 1% від суми кредиту, строком погашення кредиту до 12.09.2026 року ( т.1 а.с.24-27).

Отримання ОСОБА_4 коштів у розмірі 100 000 дол. США у гривневому еквіваленті (505 000 грн.) підтверджується заявою на видачу готівки № R92/186-60 від 12.09.2006 року (т.1 а.с.51).

На забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту , 12.09.2006 року між Банком , ОСОБА_4, ОСОБА_5 був укладений договір поруки (т.1 а.с.40-42).

На забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх зобов'язань за договором кредиту , 12.09.2006 року між Банком , ОСОБА_4, ОСОБА_6 був укладений договір поруки (т.1 а.с.45-46).

Відповідно п.3.1. укладених сторонами договорів поруки від 12.09.2006 року , сторони передбачили , що у випадку невиконання або неналежного виконання боржником взятих на себе зобов'язань по кредитному договору №014/0092/74/65301 від 12.09.2006 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 та відповідно ОСОБА_6-ОСОБА_4 несуть солідарну відповідальність перед кредитором, на всю суму заборгованості, встановленою на момент подання вимоги,включаючи сплату основного боргу за кредитним договором нарахованих відсотків за користування кредитом та неустойки відшкодування збитків.

22.06.2010 року між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору кредиту від 12.09.2006 р. (т.1 а.с.31-34).

ОСОБА_4 свої зобов'язання по погашенню кредиту належним чином не виконувала ,внаслідок чого станом на 18.03.2014 року утворилась заборгованість у розмірі 166281,36 дол.США, що в еквіваленті складає 1 622 373,97 грн. , що узгоджується з умовами договору кредиту від 12.09.2006 р., додаткової угоди № 1 від 22.06.2010 р. та підтверджується розрахунком заборгованості, який відповідачами не спростований (т.1 а.с.115-118).

Заборгованість за договором кредиту у розмірі 166 281,36 дол. США , що еквівалентно 1 622 373, 97 грн. складається з :

80 793,74 дол. США заборгованості за тілом кредиту;

26840,77 дол. США заборгованості по відсоткам за користування кредитом;

58646,85 дол.США заборгованість по пені.

04.07.2012 року Банк відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України та п.6.5 договору кредиту від 12.09.2006 року , скористався своїм правом дострокової вимоги та звернувся до відповідачів з вимогою про дострокове погашення заборгованості (т.1 а.с.52-57), проте заборгованість за договором кредиту погашена не була.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Суд першої інстанції , посилаючись на ч.3 ст.551 ЦК України частково задовольняючи позов, помилково виходив з наявності підстав для зменшення пені ,оскільки розмір пені не перевищує розміру заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом.

Наявність обставин за якими треті особи не виконали свої зобов'язання по будівництву нерухомого майна не впливають на правовідносини , що склалися між сторонами та не є підставою для зменшення пені ,нарахованої Банком за договором кредиту.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково зменшив розмір пені до 10 000 дол. США.

Стосовно зустрічного позову ОСОБА_6 слід зазначити наступне.

При звернені з позовом до суду , ОСОБА_6 в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 22.06.2010 року між Банком та ОСОБА_4 укладено додаткову угоду №1 до договору кредиту №014/0092/74/65301 від 12.09.2006 року, якою істотно змінені умови кредитного договору проте такої згоди з його сторони не було, що є підставою для припинення договору поруки.

Суд першої інстанції ,в порушення вимог ст. 11 ЦПК України , за власною ініціативою, самостійно змінив підстави позовних вимог на які ОСОБА_6 не посилався та помилково задовольнив зустрічний позов .

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що строк основного зобов'язання , за яким був укладений договір поруки не сплинув ,а був передбачений сторонами до 2026 року.

Зустрічний позов ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, оскільки наведені в позовній заяві ОСОБА_6 підстави спростовуються матеріалами справи , а саме додатковою угодою № 1 від 22.06.2010 року , з якою особисто був ознайомлений ОСОБА_6 та надав свою згоду на зміну обсягу відповідальності з врахуванням змін (т.1 а.с.31-34).

Банк обґрунтовано ,відповідно до ст.554 ЦК України , п. 3.1. договорів поруки від 12.09.2006 року звернувся з позовом до відповідачів.

Позов Банку підлягає частковому задоволенню, оскільки Банк при зверненні до суду з позовом , просив солідарно стягнути на його користь заборгованість за договором кредиту з відповідачів , проте договори поруки між сторонами були укладені окремо між Банком ОСОБА_4,ОСОБА_5 та Банком , ОСОБА_4, ОСОБА_6

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не зобов'язувалися між собою про солідарну відповідальність по погашенню заборгованості за договором кредиту.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо неврахування судом першої інстанції того,що ОСОБА_4 за договором кредиту не отримувала кошти не заслуговують на увагу , оскільки такі доводи спростовуються заявою про отримання готівки № R92/186-60 від 12.09.2006 року у розмірі 100 000 дол. США у гривневому еквіваленті (505 000 грн.) (т.1 а.с.51), розрахунком заборгованості (т.2 а.с.115-118), відповідно до якого ОСОБА_4 погодилася з умовами договору кредиту , частково погасила кредит.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо невідповідності відсоткової ставки ,оскільки розрахунок заборгованості узгоджується з умовами договору кредиту від 12.09.2006 року та додаткової угоди № 1 від 22.06.2010 року . ОСОБА_4 всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не надані докази у спростування розміру заборгованості.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 щодо відсутності доказів отримання відповідачами вимоги Банку про дострокове погашення кредиту , оскільки вимогою про дострокове погашення кредиту може бути як звернення до сторін з письмовою вимогою так само і звернення Банку до суду з позовною заявою. Такі доводи не впливають на законність ухваленого судом першої інстанції судового рішення.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційні скарги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", представника ОСОБА_7, діючого в інтересах відповідача ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню , а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення .

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь Банку з відповідачів в рівних частках підлягають стягненню судовий збір сплачений Банком у розмірі 3219 грн. при звернені до суду з позовом та у розмірі 1827 грн. при принесенні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", представника ОСОБА_7, діючого в інтересах відповідача ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 15 грудня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором кредиту задовольнити частково.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заборгованість за договором кредиту №014/0092/74/65301 від 12.06.2006 року у розмірі 166 281,36 дол.США,що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.03.2014 року складає 1 622 373,97 грн.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 заборгованість за договором кредиту №014/0092/74/65301 від 12.06.2006 року у розмірі 166 281,36 дол.США, що в еквіваленті по курсу НБУ станом на 18.03.2014 року складає 1 622 373,97 грн.

В решті позову відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 до ПАТ "Райффайзен банк Аваль", про визнання договору поруки від 12 вересня 2006 року таким, що припинив свою дію відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати у розмірі 1682 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати у розмірі 1682 грн.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судові витрати у розмірі 1682 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області А.А. Калараш

В.Д. Коротков

Н.В. Комаровська