Провадження № 2/638/1563/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді Цвірюка Д.В.,

за участю секретаря Долгової К.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду з позовом в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 зазначав, що по договору купівлі-продажу від 02.09.1998 року позивач купив у ОСОБА_4 земельну ділянку, площею 293 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1, у садівничому товаристві «Південний-1», масиву «Дружба колективів» надану для ведення садівництва. Продаж здійснено за 1465 гривень (а.с. 4).

У лютому 2012 року дану ділянку ОСОБА_3 обгородив парканом. Витративши на придбання будівельних матеріалів -1 548 гр., установку огорожі - 2 000 гр. Всього- 3 548 гр.

24 грудня 2013р. приблизно о 6:00 годині ранку водій автомобіля «DgeeIy» д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_2, порушивши Правила дорожнього руху, пошкодив частину огорожі на участку ОСОБА_3 на суму 247 грн.

Вина відповідача підтверджується постановою суду від 07.02.2014 року, протоколом про адміністративне порушення серії АА№532553 від 24.12.2013 року та схемою ДТП яка знаходиться в матеріалах справи.

У результаті ДТП позивачу було спричинено матеріальну та моральну шкоду, та оскільки в разі завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки цивільно-правова відповідальність настає за відсутності вини особи, яка її завдала, позивач звернувся до суду з даним позовом, яким просив, з урахуванням уточнень, стягнути з відповідача матеріальну шкоду, яка полягає у витратах на придбання частини огорожі та відновлювальних робіт в загальній сумі сумі 2 247 грн. та моральну шкоду- 5 000 грн.

Моральну шкоду пояснює порушенням звичайного способу життя, душевними стражданнями яких зазнав у зв'язку із пошкодженням майна.

Позивач запропонував відповідачу добровільно відновити пошкоджену огорожу, проте останній не відновив пошкодженого майна, завданих збитків не відшкодував.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав, наведених у позові.

Відповідач позов визнав частково. Проти відшкодування витрат на придбання частини огорожі та відновлювальних робіт в загальній сумі сумі 2 247 грн. визнав. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди не визнає повністю.

Представник третьої особи ПрАТ «СК «Український страховий стандарт» в судове засідання не з'явився, про розгляд справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, встановивши обставини справи і давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Збитками, згідно чч. 2, 3 ст.22 ЦК України, - є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ст. 1187 ЦК України, - джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Основні ознаки джерела підвищеної небезпеки також містяться у визначенні, яке на рівні керівних роз'яснень запропонував Пленум Верховного суду України в п.4 Постанові від 27 березня 1992р."Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди": Джерелом підвищеної небезпеки слід вважати діяльність, здійснення якої створює підвищену ймовірність завдання шкоди через неможливість повного контролю за нею людиною, а також діяльність по використанню, транспортуванню, збереженню предметів, речовин та інших об'єктів виробничого, господарського або іншого призначення, які мають такі ж самі властивості.

Якщо шкоду заподіяно джерелом підвищеної небезпеки, його володілець несе відповідальність перед потерпілим і у тому разі, коли це є наслідком вини осіб, які перебувають з ним в трудових відносинах або експлуатують таке джерело на підставах, передбачених законом.

Під час вирішення даного спору, суд виходить з таких обставин: з вини водія власника автомобіля «DgeeIy» д.н. НОМЕР_3, ОСОБА_2 24 грудня 2013 року було пошкоджено належне позивачу майно-частина огорожі.

Обставини спричинення шкоди, внаслідок винних дій відповідача, встановлені постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07 лютого 2014 року.

В добровільному порядку відповідач завдані збитки не відшкодував. Вина відповідача не спростована.

Суму шкоди у розмірі 247 грн. та вартість відновлювальних робіт у сумі 2000 грн. відповідач визнає повністю. Крім того, вартість придбаної позивачем огорожі підтверджується товарним чеком (а.с. 5), а вартість відновлювальних робіт - комерційним кошторисом об'єкта.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди у сумі 2247,00 грн. підлягають задоволенню.

Що стосується вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування цих вимог. Посилання позивача, зазначені у позові, суд вважає необґрунтованими, та такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Тобто, сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача в цій частині.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 11, 1187 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 60, 88, 208, 213-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3) матеріальну шкоду у розмірі 2247,00 грн. (дві тисячі двісті сорок сім гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.)

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий -суддя: Д.В.Цвірюк