Справа № 306/1376/15-ц
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Боднар О.В., Джуги С.Д.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та зобовязання вчинити дії, за апеляційною скаргою Свалявської міської ради на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_2 у червні 2015 року звернувся в суд із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що рішенням сесії Свалявської міської ради у «Про відмову у надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність» йому було відмовлено у наданні дозволу на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 0,2779 га, , яка знаходиться за адресою: м. Свалява, вул. Робітнича, 2а для ведення фермерського господарства. Вважав, що дане рішення є таким, що не відповідає вимогам закону, оскільки він є членом та засновником фермерського господарства «ЗАКАРПАТШАМПІНЬЙОН», зазначена земельна ділянка була передана фермерському господарству в оренду і така продовжує перебувати в оренді, надалі він звернувся до Свалявської міської ради із заявою про надання йому, як члену фермерського господарства, дозволу на отримання її у власність для ведення фермерського господарства. Вважає, що всупереч вимогам земельного законодавства, відмовляючи йому у дозволі на виготовлення технічної документації із землеустрою з метою передачі у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, Свалявська міська рада жодним чином не вмотивувала таку відмову у оскаржуваному ним рішенні сесії. Тому просить визнати недійсним та скасувати зазначене рішення сесії Свалявської міської ради та зобовязати Свалявську міську раду надати йому дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж вказаної земельної ділянки.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено, визнано недійсним та скасовано рішення пятнадцятої сесії Свалявської міської ради шостого скликання № 1247 від 28 травня 2015 року "Про відмову у надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність" та зобовязано Свалявську міську раду надати ОСОБА_2 дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на земельну ділянку площею 0,2779 га, кадастровий номер :02:041:0010, що знаходиться за адресою: м. Свалява, вул. Робітнича, 2 "а" для ведення фермерського господарства. Вирішено питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі Свалявська міська рада ставить питання про скасування зазначеного рішення суду першої інстанції як незаконного та необґрунтованого. Доводи скарги зводяться до того, що згідно чинного законодавства орган місцевого самоврядування не можна зобовязувати до вчинення дій які є його правом, а не обовязком, крім того стверджують, що суд задовольняючи позов в повному обсязі фактично підмінив собою орган місцевого самоврядування та перебрав на себе повноваження, щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу. Наводить й інші докази з який на його думку рішення суду підлягає до скасуванню як незаконне та не обґрунтоване.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах його оскарження та вимог, зазначених у суді першої інстанції колегія суддів приходить до наступного висновку.

За змістом ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Судом першої інстанції на підставі наявних матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 є членом та засновником фермерського господарства «ЗАКАРПАТШАМПІНЬЙОН», яке зареєстровано з 2010 року та здійснює свою господарську діяльність на виробничих потужностях, частина з яких розташовані на земельній ділянці площею 0,2779 га, кадастовий номер :02:041:0010, що знаходиться в м. Свалява, вул. Робітнича, 2 «а» згідно договору оренди земельної ділянки, укладеного з Свалявською міською радою та фермерським господарством який зареєстрований згідно вимог чинного законодавства (а.с.9-17).

06.11.2014 року ОСОБА_2, як член фермерського господарства «ЗАКАРПАТШАМПІНЬЙОН», подав до Свалявської міської ради заяву, у якій просив надати йому дозвіл на складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що посвідчує право власності на земельну ділянку, яка тимчасово знаходиться в користуванні вказаного фермерського господарства на підставі договору оренди, площею 0,2779 га, кадастровий номер :02:041:0010, що знаходиться за адресою м. Свалява, вул. Робітнича 2 «а» для ведення фермерського господарства,.

Рішенням пятнадцятої сесії VІ скликання Свалявської міської ради від 28 травня 2015 року № 1247 відмовлено члену фермерського господарства «Закарпатшампіньйон» ОСОБА_2 у наданні дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) з метою передачі у власність для ведення фермерського господарства орієнтовною площею 0,2779 га по вул. Робітнича, 2 «а» в м. Свалява. Кадастровий номер ділянки: :02:041:0010.

Вказане рішення ним оскаржено до Свалявського районного суду Закарпатської області і справа розглянута по суті.

Виходячи зі змісту норм ст. ст. 9, 11, 14, 16, 17, 18 Закону України "Про селянське (фермерське) господарство" та зі змісту норм ст. ст. 1, 5, 7, 8, 12 Закону України "Про фермерське господарство" після одержання державного акта на право приватної власності чи користування землею або укладення договору тимчасового користування землею, у тому числі на умовах оренди, селянське (фермерське) господарство реєструється у раді, що передала у власність або надала у користування земельну ділянку, і з дати реєстрації набуває статусу юридичної особи, та з цього часу обов'язки власника чи землекористувача земельної ділянки здійснює селянське (фермерське) господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

У постанові Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" роз'яснено, що оскільки фермерські господарства є юридичними особами, їхні земельні спори з іншими юридичними особами, у тому числі про надання чи продаж із земель державної або комунальної власності земельної ділянки для розширення господарства, підвідомчі господарським судам.

Аналогічна позиція міститься і у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 «Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам» зокрема в п. 5 абзацу 3-4 зазначено, що статтею 8 Закону України "Про фермерське господарство" передбачено, що після одержання державного акта на право власності на земельну ділянку або укладення договору оренди земельної ділянки та його державної реєстрації, фермерське господарство підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація фермерського господарства проводиться за наявності всіх необхідних документів протягом не більше п'яти робочих днів. Органи державної реєстрації зобов'язані протягом цього терміну внести дані з реєстраційної картки до Реєстру суб'єктів підприємницької діяльності та видати свідоцтво про державну реєстрацію фермерського господарства. У зв'язку з цим спори, пов'язані з відмовою у наданні громадянину земельної ділянки для ведення фермерського господарства, та спори щодо розподілу майна фермерського господарства, яке припинило свою діяльність, не підвідомчі господарським судам. Що ж до спорів, пов'язаних з наданням додаткової земельної ділянки фермерському господарству після його створення, а також спорів про припинення діяльності фермерського господарства, то вони відповідно до статей 1 та 12 ГПК підвідомчі господарським судам.

Оскільки, як встановлено матеріалами справи, спір повязаних з наданням додаткової земельної ділянки фермерському господарству «ЗАКАРПАТШАМПІНЬЙОН», яке є зареєстрована та діюче, вказана земельна ділянка вже знаходиться в тимчасовому правомірному користуванні (згідного договору оренди) зазначеного фермерського господарства, до Свалявської міської ради про додаткове виділення у власність вказаної земельної ділянки звернувся ОСОБА_2, як член та засновником фермерського господарства, і в заяві вказував, що вказану земельну ділянку просить передати йому для ведення фермерського господарства, в силу встановлених зазначених обставин та відповідно до вищенаведених норм матеріального права та розяснень Пленумів, колегія суддів приходить висновку, що юрисдикція даного спору віднесена до господарських суддів.

У відповідності до ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суд підлягає скасуванню в апеляційному порядку і закриттям провадження у справі або залишенням заяви без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 ЦПК України. А відповідно до п.1 ч.1 ст. 205 ЦПК України підставою для закриття провадження у справі є та обставина, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 205, 206, 310, 314-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Свалявської міської ради задовольнити частково.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 27 жовтня 2015 року скасувати.

Провадження у справі позовом ОСОБА_2 до Свалявської міської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним та зобовязання вчинити дії - закрити.

Повідомити ОСОБА_2, що розгляд такої справи відноситься до юрисдикції господарських судів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржено на протязі двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: