Справа № 369/7371/14-ц Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження № 22-ц/780/1029/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб
Категорія 49 04.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

04 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря Черепинець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи: Служба у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації, Орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем проживала однією сім'єю та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу в період з 1998 року по 2000 рік та мають спільну доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дочка ОСОБА_2 проживає разом із нею та перебуває на її повному утриманні. Допомагає у вихованні та утриманні дочки її другий чоловік ОСОБА_4.

Натомість, відповідач не спілкується з дочкою, тому що йому немає часу на виховання спільної дитини. Моральної та матеріальної допомоги відповідач на утримання дочки не надавав і не надає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток.

Зазначене свідчить про те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дочки, не цікавиться її розвитком, жодного з покладених законом на батьків обов'язків, відповідач не виконує протягом тривалого часу.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просила суд позбавити відповідача батьківський прав та стягнути з нього на користь позивача аліменти на дочку у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків від розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Києво-Святошинський районний суду Київської області від 19 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 на неповнолітню доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку починаючи з 23 липня 2014 року та до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з таким рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо позбавлення відповідача батьківських прав не прийняв до уваги той факт, що відповідач, який є батьком ОСОБА_2, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків щодо виховання та матеріального забезпечення дитини. Починаючи з 2000 року відповідач жодного разу не навідувався до дитини, не цікавився її розвитком, не брав участі у її вихованні та не надавав жодної матеріальної допомоги на її утримання.

На підставі викладеного в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати оскаржуване рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позбавити відповідача батьківських прав щодо дочки ОСОБА_2 В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та прокурора, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_2, батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

22 грудня 2007 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4.

Неповнолітня дитина ОСОБА_2, проживає разом з матір'ю ОСОБА_1, вітчимом ОСОБА_4, та братом ОСОБА_6, за адресою АДРЕСА_1

Згідно листа Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 16.11.2014 р. № 50/13822 та листа Служби у справах дітей Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.10.2014 р. № 108/24-3403, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 за зазначеною позивачем адресою не проживає, а неодноразові заходи щодо встановлення місця його перебування результатів не дали.

Орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА надав висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт умисного ухилення відповідача від виконання покладених на нього батьківських обов'язків по вихованню дитини.

Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду, враховуючи наступне.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як вбачається з матеріалів справи, органом опіки та піклування Києво-Святошинської РДА Київської області надано висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім того, для позбавлення матері чи батька батьківських прав обов'язковою умовою має бути умисне ухилення ними від виконання батьківських обов'язків.

При цьому, слід враховувати роз'яснення Верховного Суду України, що містяться в Постанові Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 квітня 2007 року.

Відповідно до п. 17 зазначеної Постанови Пленуму, не може бути позбавлена батьківських прав особа, яка не виконує своїх батьківських обов'язків внаслідок душевної хвороби, тривалого відрядження, створення перешкод з боку іншого з батьків, з яким проживає дитина.

Під час розгляду даної справи, суду першої інстанції не вдалося з'ясувати місце знаходження чи місце проживання відповідача, що унеможливило встановити об'єктивні причини невиконання відповідачем батьківських обов'язків, а позивачем не було надано достатніх та допустимих доказів, які б підтверджувати ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків.

Законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в частині стягнення аліментів з відповідача судом апеляційної інстанції не перевірялася, оскільки позивач не погоджується з висновками суду в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Києво-Святошинський районний суду Київської області від 19 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді