УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Українець Л.Д., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2, Орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, Відділ державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, Головне управління юстиції в м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до ПАТ «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2, Орган опіки та піклування Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації, ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві, ГУЮ в м. Києві, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_3, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2014 позовну заяву повернуто позивачу для подачі до належного суду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_1- ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Апелянт зазначила, що суд першої інстанції передчасно застосував ст. 114 ЦПК України, вимоги якої не розповсюджуються на оспорювання дій нотаріуса.

Посилалася на ч.12 ст. 110 ЦПК України, вказуючи, що розташування робочого місця приватного нотаріуса ОСОБА_3 є: АДРЕСА_2 територіально відноситься до Печерського району м. Києва, а тому просила ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17.10.2014 скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Справа № 757/29532/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2321/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Підпалий В.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В. .
Колегія суддів, перевіривши законність оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши письмові докази по справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, у жовтні 2014 року позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У позовній заяві вказується, що приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_3 03.07.2013 вчинено виконавчий напис № 1569, на договорі іпотеки № 2619/0408/88-012-Z-001 від 24.04.21008. Предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_1.

Повертаючи позовну заяву як таку, що не підсудна Печерському районному суду м. Києва, суд першої інстанції виходив з положень вимог ст. 114 ЦПК України, оскільки вважав, що правовідносини між сторонами виникли з приводу нерухомого майна.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 12 ст. 110 ЦПК України позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, можуть пред'являтися також за місцем його виконання.

В той же час положенням ч. 1 ст. 114 ЦПК України передбачено, що позови, які виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Виходячи з аналізу зазначеної правової норми, правила виключної підсудності застосовуються до позовів з приводу нерухомого майна та стосуються будь-яких вимог, пов'язаних з правом особи на нерухоме майно.

З позовної заяви вбачається, що предметом спору є виконавчий напис, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1, що територіально не відноситься до Печерського району міста Києва.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах чинного процесуального законодавства, а тому не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 312 ЦПК України, не можуть бути підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Г.В. Крижанівська

Судді: Л.Д. Українець

В.А. Шебуєва