Справа № 487/224/15-ц
Провадження № 2/487/811/15
Заводський районний суд міста Миколаєва
РІШЕННЯ

Іменем України

27.02.2015 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменка В.В., із секретарем судового засідання Каламурза О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації частини заробітку в зв'язку з інфляцією та моральної шкоди,

встановив:

16.01.2015 ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що до 26.04.2012 працювала на посаді майстра малярного участку ВАТ "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" та була звільнена на підставі статті 38 КзпП України, тобто за власною ініціативою. На день звільнення ВАТ "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" мало перед позивачем заборгованість з заробітної плати на суму 6 490.00 грн., яка була виплачена позивачу лишу у вересні 2014 року, що призвело до моральних страждань, внаслідок відсутності коштів. Просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку, компенсацію частини заробітку у зв'язку з інфляцією та моральну шкоду.

В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Представник відповідача - ліквідатор ВАТ "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" Протасова О.М. надала суду заяву, якою просила розглянути справу у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що позивач перебувала із відповідачем у трудових відносинах, які було розірвано 26.04.2012 на підставі статті 38 КЗпП України, тобто за власним бажанням, про що зроблено відповідний запис у трудову книжку працівника.

На момент звільнення позивача заборгованість підприємства перед ним становила 6 490.00 грн., яку йому було виплачено у вересні 2014 року.

Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

За два останні місяці роботи, що передували звільненню, заробітна плата позивача, згідно довідки від 24.02.2015, становила: в лютому 2012 року - 2 118.79 грн., в березні 2012 року - 2 255.00 грн. Згідно Листа Міністерства соціальної політики України від 23.08.2011 №8515/о/14-11/13, кількість робочих днів у лютому 2012 року - 21, у березні 2012 року - 21. Виходячи з цього середньоденна заробітна плата становить 104.14 грн.

Кількість робочих днів у період з квітня 2012 року по вересень 2014 року, згідно Листів Міністерства соціальної політики України від від 23.08.2011 №8515/о/14-11/13, від 21.08.2012 № 9050/0/14-12/13, від 04.09.2013 №9884/0/14-13/13 становить 625 днів.

Обчислюючи розмір середнього заробітку, суд виходить з його середньоденної заробітної плати, помноженої на число затримки розрахунку відповідно до пункту 8 Порядку визначення середнього заробітку, затвердженим Постановою № 100 від 08.02.1995.

Тобто, 104.14 грн. х 625 днів затримки розрахунку = 65 087.5 грн.

Відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати" сума боргу по заробітній платі знецінилась, у зв'язку з інфляцією, та згідно з Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів №159 від 21.02.2001 становить 9 197.23 грн.

Суд також вважає, що діями відповідача позивачу завдано моральної шкоди, так як невиплата належних позивачу коштів вимагала від нього додаткових зусиль для організації свого життя. За такого, суд вважає, що достатньою сумою для відшкодування моральної шкоди є 5 000 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Таким чином, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 138.08 грн. (650.88 грн. - за вимогу щодо компенсації середнього заробітку за час затримки розрахунку, 243.6 грн. - за вимогу щодо компенсації частини заробітної плати у зв'язку з інфляцією, 243.6 грн. - щодо вимоги про стягнення моральної шкоди.)

Враховуючи, викладене, керуючись статтями 10, 60, 212, 215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації частини заробітку в зв'язку з інфляцією та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" на користь ОСОБА_1 65 087.5 грн. середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, 9 197.23 грн. компенсації частини витрат у зв'язку з інфляцією та 5 000 грн. нанесеної моральної шкоди, що разом становить 79 284 (сімдесят дев'ять тисяч двісті вісімдесят чотири) грн. 73 (сімдесят три) коп.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Малярно-ізоляційне підприємство "Райдуга" в дохід держави 1 138 (одна тисяча сто тридцять вісім) грн. 08 (вісім) коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва.

СУДДЯ В.В.КУЗЬМЕНКО