У Х В А Л А

20 квітня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Нагорняка В.А.,Ситнік О.М.,
Писаної Т.О.,Червинської М.Є.,
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом, у якому зазначало, що 06 червня 2007 року між ним та ОСОБА_6 укладений договір про відкриття карткового рахунку та надання і використання платіжної картки, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 500 грн зі сплатою 36 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_6 зобов'язань за кредитним договором, станом на 31 жовтня 2013 року утворилася заборгованість у розмірі 17 080 грн 39 коп., з якої: заборгованість за кредитом - 4 724 грн 55 коп.; заборгованість за процентами за користування кредитом - 11 066 грн 30 коп.; штраф (фіксована частина) - 500 грн; штраф (процентна складова) - 789 грн 54 коп., яку ПАТ «ПриватБанк» просило стягнути з відповідача.

Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області

від 01 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 11 листопада 2014 року, позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 06 червня 2007 року у розмірі 17 080 грн 39 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2014 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Миколаївського районного суду Миколаївської області від 06 серпня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Миколаївської області

від 11 листопада 2014 року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

У березні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із заявою про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 19 грудня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, а саме: ст. ст. 256, 257, 261, 267, 1048 ЦК України.

Як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 грудня 2013 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 березня 2015 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 березня 2015 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10 квітня 2013 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 липня 2013 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 лютого 2015 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 листопада 2014 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості;

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2014 року, постановлену за результатами розгляду справи за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Погоджуючись з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позову банку, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 19 грудня 2014 року, яку просить переглянути заявник, керувався тим, що враховуючи згоду ОСОБА_6 з Умовами і Правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою, яку той висловив у власноручно підписаній заяві, письмова форма договору щодо збільшення позовної давності до п'яти років була сторонами додержана.

В ухвалах, наданих заявником як приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов протилежного висновку, а саме, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що підписуючи заяву, відповідач розумів надані банком Умови і Правилами надання банківських послуг, у тому числі щодо погодження строку позовної давності тривалістю п'ять років, підстави вважати, що банком дотриманий строк позовної давності, відсутні.

Згідно із п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Із огляду на те, що наведені заявником доводи містять ознаки, які згідно з вимогами ст. 355 ЦПК України є підставою для перегляду судових рішень, а саме неоднакове застосовування положень ст. ст. 256, 257, 261, 267, 1048 Цивільного кодексу України, вказану справу необхідно допустити до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 353, 355, 360 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за заявою ОСОБА_6 про перегляд Верховним Судом України ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

від 19 грудня 2014 року допустити до провадження Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до провадження разом із заявою про перегляд судового рішення та доданими до неї матеріалами надіслати до Верховного Суду України протягом п'яти днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.О. Кузнєцов
Судді: В.А. Нагорняк
Т.О. Писана
О.М. Ситнік
М.Є. Червинська