Справа № 758/9309/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Супрун Г. Б. ,

при секретарі Цибі О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва звернулось до суду з позовом про стягнення переплати пенсії в розмірі 768,99 грн. з відповідача, яка виникла внаслідок рахункової помилки з технічних причин при нарахування пенсії за період 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р.

Представник позивача ОСОБА_2 в судове засідання не з»явилася, про день та час розгляду справи повідомлялась належно, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність, оскільки пенсія виплачена надміру позивачем виникла за відсутності недобросовісності з боку відповідача та рахункової помилки.

Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва та отримує пенсію, згідно Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування».

В позовній заяві зазначається, що сталася переплата пенсії в розмірі 768,99 грн. за період з 01.04.2010 р. по 31.03.2011 р. з технічних причин (збій в програмі технічного забезпечення АСОПД КОМТЕКС). Про факт переплати свідчить лист Управління з координації та контролю за виплатою пенсії Головного управління ПФУ в м. Києві від 22.03.2011 р. №227.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презумуються, отже зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 22.01.2014р. та від 02.07.2014р.

В Постанові Пленуму ВСУ від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» надається роз»яснення поняття лічильної (рахункової) помилки це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків.

Збій в програмі технічного забезпечення не можна відповідно до вищевказаного законодавства вважати рахунковою помилкою, тим більше, що помилка була непоодинокою, а повторювалась. Крім того, не є арифметичною помилкою неправильне застосування службовими особами, відповідальними за обчислення пенсії, змін до законодавства та нормативних актів, якими регулюються обчислення та нарахування пенсії для певних категорій пенсіонерів.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.01.2014р. (по справі за позовом ПАТ «Державний ощадний банк» про стягнення помилково перерахованих коштів), в ухвалі Київського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2015р. (у справі № 759/19338/14-ц за позовом УПФУ в Святошинському районі м.Києва про стягнення надмірно виплачених коштів).

Відповідно ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Частиною 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановлено, що суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміну у складі членів сімї тощо), стягуються на підставі рішення органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплати пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03.2003 р. №6-4.

Факт підроблення документів або представлення органу Пенсійного фонду завідомо неправдивих даних, які стали підставою для призначення пенсії відповідачу, не встановлений відповідним судовим рішенням. Крім того, органом пенсійного фонду, не зазначено та не доведено, що з боку відповідача відбулись зловживання, або ним було подано недостовірні дані, які слугували підставою для переплати призначеної пенсії.

В своєму запереченні представник відповідача просить врахувати те, що позивач пропустив строку позовної давності для звернення до суду.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Разом з тим, на підставі викладеного, оцінюючи докази в їх сукупності, суд відмовляє у задоволенні позову по суті з підстав, заявлених в позові.

Керуючись ст. 50 ЗУ «Про загальнообов»язкове державне пенсійне страхування», ст.ст. 10,11,60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Управління Пенсійного фонду України в Подільському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_4