Справа № 163/855/15-ц
Провадження № 4-с/163/1/15
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

02 квітня 2015 року м. Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л., вивчивши матеріали скарги Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області на бездіяльність першого заступника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції по виконанню виконавчих листів про стягнення на користь держави несплачених при митному оформленні автомобіля платежів, -

в с т а н о в и л а :

Ковельський міжрайонний прокурор звернувся до суду з зазначеною скаргою в інтересах держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області, у якій вказує, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції (далі ВДВС Ковельського МРУЮ) перебувають три виконавчі провадження щодо примусового виконання виконавчого листа Любомльського районного суду №2-345/04 від 24.01.2005 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави несплачених при митному оформленні автомобіля платежів, а саме: податку на додану вартість в сумі 17625,72 грн. (№19353990 від 21.05.2010), ввізного мита в сумі 18148,69 грн. (№19353646 від 21.05.2010), акцизного збору в сумі 28281,51 грн. (№19353862 від 21.05.2010), які перебувають на виконанні у заступника начальника ВДВС Ковельського МРУЮ. З пенсії боржника щомісячно утримується 20 відсотків в рахунок погашення заборгованості та станом на 19.02.2015 року загальний залишок боргу ОСОБА_1 за вказаними виконавчими провадженнями, які перебувають на виконанні у ВДВС Ковельського МРУЮ понад чотири роки, складає 39285,88 грн. На підставі постанови Ковельської ДВК №55324/2 від 11.11.2005 Ковельською державною нотаріальною конторою 18.11.2005 року було накладено арешт на все належне ОСОБА_1 майно. В ході здійснення перевірки майнового стану боржника прокурором встановлено, що згідно інформації з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №35310330 від 23.03.2015 року, на підставі рішення Ковельського міськрайонного суду у справі №2/0306/1757/11 від 05.12.2011 року у боржника ОСОБА_1 виникло право власності на два житлові будинки, які знаходяться по вул.Нова, 8, в с.Тойкут Ковельського району Волинської області та по вул.Коновалова, 43а, в с.Заріччя Ковельського району Волинської області. Право власності на зазначені обєкти нерухомості зареєстровано 13.02.2012 року. Житловий будинок, що по вул.Нова, 8, в с.Тойкут Ковельського району Волинської області, реалізовано на прилюдних торгах по реалізації арештованого майна №0314019/4 від 25.04.2014 року після уцінки на 50% за вартістю 13150 грн. На підставі постанови державного виконавця від 04.06.2014 року майно ОСОБА_1 звільнено з-під арешту. Не зважаючи на те, що сума від реалізації належного боржнику майна виявилась недостатньою для погашення заборгованості, а також без врахування наявності у власності боржника ще одного житлового будинку, арешт на нерухоме майно останнього державним виконавцем не накладено, що свідчить про неналежне виконання державним виконавцем передбачених законодавством обовязків і зумовлює затягування процесу примусового стягнення коштів до Державного бюджету України та створює можливості для боржника реалізувати наявне у нього майно житловий будинок, який знаходиться по вул.Коновалова, 43а, в с.Заріччя Ковельського району Волинської області. З наведених підстав, в порядку ст.383-385 ЦПК України, прокурор просив визнати бездіяльність першого заступника начальника ВДВС Ковельського МРУЮ ОСОБА_2 по виконанню вказаних виконавчих листів неправомірною та зобовязати останню звернути стягнення на належне боржнику ОСОБА_1 нерухоме майно, а саме, житловий будинок, що знаходиться за адресою: Волинська область, Ковельський район, с.Заріччя, вул.Коновалова, будинок 43а.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до розділу VII Судовий контроль за виконанням судових рішень ЦПК України та ст.ст. 383, 384 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, у порядку цивільного судочинства скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС підлягають розгляду, якщо підлягає виконанню рішення суду загальної юрисдикції, ухвалене відповідно до ЦПК України (стаття 383 ЦПК).

З матеріалів скарги встановлено, що виконавчі листи, які перебувають на виконанні у заступника начальника ВДВС Ковельського МРУЮ ОСОБА_2, видані Любомльським районним судом Волинської області на виконання рішення від 21.12.2004 року у справі №2-345/04 за позовом в.о. прокурора Волинської області в інтересах держави в особі управління Державного казначейства України у Волинській області до ОСОБА_3 про стягнення митних платежів.

Отже, судове рішення у справі №2-345/04, ухвалене у відповідності до норм чинного на той час Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 18.07.1963 року), який регламентував, як цивільні правовідносини, так і адміністративні (публічно-правові).

Діючий на даний час Цивільний процесуальний кодекс України (в редакції 18.03.2004 року) набрав чинності 01.09.2005 року та цього ж дня вступив у дію вперше прийнятий 06.07.2005 року Кодекс адміністративного судочинства України.

Справа №2-345/04, за результатами розгляду якої ухвалене рішення від 21.12.2004 року, за своїм змістом виникла з адміністративно-правових відносин, про що також зазначалось в ухвалі Верховного Суду України від 09.06.2010 року, постановленої у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність відділу державної виконавчої служби, яка додана до матеріалів скарги.

Таким чином, беручи до уваги, що прокурор оскаржує бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби, яка повязана з виконанням судового рішення, що випливає з адміністративно-правових відносин, тому така скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Разом з тим, відповідно до ст. 181 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися із позовною заявою до адміністративного суду, якщо вважають що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо скарга не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

З врахуванням вищевикладеного та норм чинного законодавства, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому у відкритті провадження у справі слід відмовити.

Розяснити скаржнику його право на звернення із позовом в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст. 15, п.1 ч.2 ст.122, ст.ст.210, 383 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою Ковельського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Волинській області на бездіяльність першого заступника відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції по виконанню виконавчих листів про стягнення на користь держави несплачених при митному оформленні автомобіля платежів.

Розяснити скаржнику його право на звернення із позовом в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області ОСОБА_4