печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Мельник А.В.,

при секретарі - Якимчук Ю. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просив:

Визнати дії відповідача по незаконному звільненню позивача протиправними.

Зобов'язати відповідача скасувати наказ ДІУ № 139-к від 03.07.2014 року і поновити позивача на роботі

Допустити негайне виконання рішення суду про поновлення позивача на роботі

Стягнути з відповідача на користь позивача заробітну плату за час вимушеного прогулу в розмірі 47 775 грн

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 2 липня 2013 року був прийнятий на посаду заступника начальника Управління фінансування добудови житла Державної іпотечної установи (далі - ДІУ, Установа).

У квітні 2014 року наказом нового Голови правління ДІУ було прийнято рішення про реорганізацію Установи із скороченням чисельності працівників на 15 відсотків, і 05 травня поточного року позивача було попереджено про її наступне звільнення 08 липня у зв'язку із скорочення посади заступника начальника відділу управління фінансування добудови житла.

Дана реорганізація представляла собою зміну назви одних підрозділів на інші, а саме: департаменти ставали управліннями, управління - відділами.

З управління фінансування добудови житла, в якому я працювала заступником начальника відділу було утворено відділ фінансування добудови житла у складі начальника відділу та трьох головних спеціалістів. До реорганізації у складі управління було 2 відділи: розгляду заявок банків - у складі начальника відділу та головного спеціаліста, та відділ супроводження кредитів - у складі начальника відділу і двох головних спеціалістів.

Після реорганізації управління у відділі було скорочено посади заступника начальника управління та двох начальників відділів. Начальник управління фінансування добудови житла став начальником створеного відділу фінансування добудови житла, а головні спеціалісти відділів, які були у складі управління, стали головними спеціалістами створеного відділу фінансування добудови житла.

Всупереч вимог ст. 49-2 КЗпП України позивачу не було запропоновано жодної з посад ні у створеному відділі, ні в інших структурних підрозділах Установи, є порушенням трудових прав позивача . Крім того, питання організації вивільнення працівників у зв'язку з такою реорганізацією з профспілковим комітетом, членом якого позивач була на той момент, своєчасно здійснено не було, що є порушенням вимог ст.. 49-4 КЗпП.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності або штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається особам, в сім'ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком. На утриманні позивача є неповнолітня дитина - школяр 2004 року народження, чоловіка позивач не має , батько інвалід Афганської війни та мати інвалід по здоров'ю. Позивач народилась і прописана в м. Миколаївка Слов'янського району Донецької області квартиру в м. Києві позивач винаймає.. На момент підписання позивачем попередження та звільнення з організації на сході країни проходить АТО. У зв'язку з погіршенням стану здоров'я з 01 липня 2014р. по 31 липня 2014р. позивач перебувала на лікарняному, а 08 липня 2014 року в телефонному режимі кадрова служба установи повідомила позивача про її звільнення з роботи у зв'язку із скороченням чисельності або штату працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України. (Лист непрацездатності був пред'явлений до ДІУ.) При звільненні його до уваги не взяли.

У той же час після попередження позивача і інших спеціалістів Установи про наступне вивільнення, керівництво установи продовжувало приймати на роботу нових людей на посади в різні структурні підрозділи ДІУ, що також є грубим порушенням чинного законодавства.

Позивачу перестали виплачувати премії, котрі регламентовані колективним договором між професіональною спілкою працівників Установи і керівництвом ДІУ. Дані премії виплачуються всім працівникам з нагоди загальнодержавних свят.

У той же час, працівникам, котрі погодилися звільнитися раніше, не чекаючи двох місяців з дати попередження про вивільнення, премії виплачувались у тому ж розмірі, що і іншим працівникам.

У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Під час розгляду справи позивач підтримала позов з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову та зазначав про дотримання вимог трудового законодавства пі час звільнення позивча.

Представник третьої особи просив суд відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 2 липня 2013 року був прийнятий на посаду заступника начальника Управління фінансування добудови житла Державної іпотечної установи

08 липня 2014 р. позивача було звільнено у зв'язку зі скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, згідно з наказом 139-к від 03 липня 2014 року.

08 липня 2014 року, у зв'язку з відсутністю позивача на роботі, Установою, на адресу реєстрації та фактичного проживання Позивача, було направлено завірену копію наказу Голови правління № 139-к від 03.07.2014 р. «Про звільнення ОСОБА_1», який вона отримала 14.07.2014 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

04 серпня 2014 року позивачем було надано до Установи листок непрацездатності Серіїі АГК №922824, яким позивача було звільнено від роботи з 01.07.2014 р. по 30.07.2014 р., розрахунок по даному листку непрацездатності відповідачем було здійснено 22.08.2014 р. в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст. 40 КЗпП України не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також у період перебування працівника у відпустці. Це правило не поширюється на випадок повної ліквідації підприємства, установи, організації.

У разі незаконного звільнення з роботи працівник, згідно з ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП України повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Одночасно з цим повинно бути вирішене питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Оскільки суд задовольняє позовні вимоги позивача про поновлення його на роботі стягненню з відповідача підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу.

При розрахунку середнього заробітку судом враховується, що розрахунок по листку непрацездатності за період часу з 01.07.2014 р. по 30.07.2014 р відповідачем було здійснено 22.08.2014 р. в повному обсязі, а тому середній заробіток за час вимушеного прогулу підлягає стягненню за період часу з 31.07.2014 року по 26.02.2015 року ( 154 дні) з розрахунку середньоденного заробітку за останні два календарні місяці роботи 206 грн. 09 коп.

Таким чином стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 31737 грн. 86 коп. ( 154 дні х 206 грн. 09 коп. = 31737 грн. 86 коп.)

Оскільки суд задовольняє позов, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати у poзмірі 560 грн. 97 коп.

У відповідності до п. 4 ст. 367 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення позивача на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі який дорівнює 4121 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 290, 367 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Державної іпотечної установи про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, третя особа ОСОБА_2 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на роботі у Державній іпотечній установі () на посаді заступника начальника Управління фінансування добудови житла .

Стягнути з Державній іпотечній установі () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 31737 грн. 86 коп.

Стягнути з Державній іпотечній установі() на користь держави 560 грн. 97 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на роботі у Державній іпотечній установі () на посаді заступника начальника Управління фінансування добудови житла та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в розмірі 4121 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий