_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/1535/15
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

02.03.2015 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Прохоров П.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ, треті особи: Реєстраційна служба Одеського МУЮ та ОСОБА_2, про зняття арешту,

встановив:

Позивач звернулась до Київського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, та просила скасувати арешт, що накладено на приналежне їй майно постановами органів ДВС ОМУЮ.

Дослідивши вимоги позивача, суддя вважає за доцільне зазначити наступне.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав. сьссод та інтересів фізичних осіб або прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших субєктів при ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст. 17 КАС України на спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень дій чи бездіяльності, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду загальної юрисдикції із позовом, в якому просить постановити рішення, яким зняти арешт, накладений установою начальника Першого Київського ВДВС ОМУЮ від 13.12.2013 року, з 49/200 часток на домоволодіння №30 по вул. Купріна у м. Одесі, що належить їй на праві власності.

Так, п. 20 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №8 від 20 травня 2013 року «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», визначено, що згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Під час вирішення такого спору з'ясуванню підлягають обставини щодо підстав набуття права власності на спірне майно, у зв'язку з чим зазначені вимоги є приватноправовими.

Публічно-правовими є спори між особою, на майно якої накладено арешт у виконавчому провадженні і яка не є боржником у цьому провадженні, та органом державної виконавчої служби субєктом владних повноважень з приводу рішень, дій чи бездіяльності, прийнятих (вчинених) від час проведення опису та арешту майна, що неповязані з визнанням права власності на арештоване майно.

Позивач ОСОБА_1 не є учасником виконавчого провадження №41189484, питання про право власності не ставить, спір виник між фізичною особою та органом державної виконавчої служби, служби, а отже, спір є публічно правовим, та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

За викладених обставин суддя доходить висновку про непідсудність справи Київському районному суду м. Одеси як суду загальною юрисдикції, а за такого позовна заява, відповідно до положень п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України, підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст.ст. 2, 17, КАС України, ст.ст. 3, 15, 121 ЦПК України, суддя, -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого Київського ВДВС ОМУЮ, треті особи: Реєстраційна служба Одеського МУЮ та ОСОБА_2, про зняття арешту повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя П.А. Прохоров