Справа № 352/682/15-ц
Провадження № 2/352/507/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Кожуховської О.І.

представника позивача - адвоката Кочута М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на домоволодіння, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на домоволодіння. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що згідно свідоцтва про право власності на жилий будинок від 22.10.1988 р. домоволодіння АДРЕСА_1 належало колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_4 - матір позивачки. Станом на 1991 р. у дворі проживали двоє членів: позивачка та її матір, які мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили, вони стали співвласниками домоволодіння по ? частині. Матір 10.07.1992 р. склала заповіт, посвідчений головою Угринівської сільської ради, згідно якого все належне їй на день смерті майно заповіла позивачці. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. матері позивачка прийняла спадщину відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом першої черги - рідний брат позивачки, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує. У зв'язку з відсутністю належного правоустановлюючого документу на домоволодіння нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Тому просила визнати за нею право власності на вказане домоволодіння з підстав належності ? частини на праві спільної сумісної власності як члену колишнього колгоспного двору та ? - у порядку спадкування за заповітом після смерті матері.

Позивачка та її представник у судовому засіданні позов підтримали і просили його задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, у надісланій суду заяві позов визнав, проти його задоволення не заперечував, просив справу розглянути в його відсутності.

Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що спірне домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали двоє членів: ОСОБА_4 - голова двору та її дочка - позивачка ОСОБА_2, які мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день набрання чинності Законом України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім'єю в даному колгоспному дворі, свого права на частку в зазначеному майні не втратили, вони стали співвласниками домоволодіння по ? частині.

Інвентаризаційна вартість домоволодіння на даний час становить 86444 грн.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1. матері позивачка прийняла спадщину, як єдиний спадкоємець за заповітом від 10.07.1992 р., відповідно до вимог ст.549 ЦК УРСР 1963 р. шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Спадкоємець за законом першої черги - рідний брат позивачки, який є відповідачем у справі, спадщину після смерті матері не прийняв і на неї не претендує.

Вказані обставини, які відповідачем не заперечувались, підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на частку в спірному домоволодінні на ім'я спадкодавця перешкоджає позивачці в отриманні свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на домоволодіння з підстав належності ? частини на праві спільної сумісної власності та ? - у порядку спадкування за заповітом після померлої матері.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 121, 123, 534, 548, 549 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 вартістю 86444 грн. з підстав належності ? частини на праві спільної сумісної власності та ? - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 10.07.1992 р. головою Угринівської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлої ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду до Апеляційного суду Івано-Франківської області подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Тисменицький районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча М.М.Хоминець