АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Мальцев Д.О.
№ 22-ц/796/5844/2015 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Крижанівській Г.В., Оніщука М.І.,

при секретарі Троц В.О.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2007 року в справі за позовом Закритого акціонерного товариства «АБС-УКР» до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Київська універсальна біржа, про визнання недійсним реєстраційного посвідчення про право власності на гаражний бокс, визнання відсутності права власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд у зв'язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2007 року в справі за позовом Закритого акціонерного товариства «АБС-УКР» (далі - ЗАТ «АБС-УКР») до ОСОБА_3, ОСОБА_2, треті особи: Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Київська універсальна біржа, про визнання недійсним реєстраційного посвідчення про право власності на гаражний бокс, визнання відсутності права власності та визнання недійсним договору купівлі-продажу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить вказану ухвалу суду скасувати, передавши питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції була постановлена з порушенням норм процесуального права. Суд першої інстанції дійшов безпідставно відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у зв'язку з новоявленими обставинами, пославшись на те, що скасування рішення Господарського суду м. Києва від 04 липня 2005 року не тягне за собою прийняття іншого за змістом судового рішення. Суд не розмежував обставини, що були встановлені вищезазначеним рішенням від інших та не надав належної оцінки достатності впливу останніх на наслідки вирішення справи. ЗАТ «АБС-УКР» не довів належними і допустимими доказами інші (не преюдиційні) обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими і достатніми для задоволення позову.

В апеляційній інстанції представники ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просять її задовольнити. Представник ОСОБА_3 просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник ЗАТ «АБС-УКР» просить відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість..

В судове засідання представники третіх осіб не з'явилися, повідомлені належним чином про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 березня 1995 року на підставі довідки ГБК «Покровський» від 19 грудня 1994 року № 10 Київським міським бюро технічної інвентаризації було видане реєстраційне посвідчення про право власності ОСОБА_3 на гаражний бокс № 8 (2 рівень) в ГБК «Покровський». Право власності ОСОБА_3 було зареєстровано в Київському БТІ за реєстровим номером НОМЕР_1.

05 жовтня 1995 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу гаражного боксу № 8, (2 рівень), розташованого в ГБК «Покровський». Даний договір зареєстрований на Київській Універсальній біржі за реєстровим № А 4940/7990.

14 червня 2005 року на підставі рішення Київської міської ради від 28 грудня 2004 року між Київською міською радою та ЗАТ «АБС-УКР» було укладено договір оренди земельних ділянок, у тому числі і земельної ділянки за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 04 липня 2005 року зобов'язано ГБК «Покровський» усунути перешкоди щодо права користування земельною ділянкою загальною площею 0,22 га за адресою: м. Київ. АДРЕСА_1, звільнити зазначену земельну ділянку, знести самовільно збудовані і розташовані на ній будівлі і передати цю земельну ділянку для потреб землекористувача ЗАТ «АБС-УКР».

25 грудня 2006 року ЗАТ «АБС-УКР» звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недійсним видане на ім'я ОСОБА_3 реєстраційне посвідчення про право власності на гаражний бокс № 8 (2 - рівень), розташований в ГБК «Покровський» АДРЕСА_1, видане Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 09 березня 1995 року №13544. Також просило визнати недійсним укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 договір купівлі-продажу гаражного боксу.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2007 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 15 листопада 2007 року позов ЗАТ «АБС-УКР» був задоволений.

06 червня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 14 серпня 2007 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Посилався на те, що постановою Вищого господарського суду України від 27 вересня 2007 року рішення Господарського суду м. Києва від 04 липня 2005 року було скасоване, а справу направлено на новий розгляд суду першої інстанції. 07 травня 2014 року він отримав копію ухвали Господарського суду м. Києва від 23 грудня 2013 року про залишення позову ЗАТ «АБС-УКР» без розгляду.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 361 ЦПК України однією з підстав для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами є, зокрема, скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених пунктами 3, 4 частини другої статті 361 ЦПК нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з п. 9 постанови скасування судового рішення (пункт 3 частини другої статті 361 ЦПК) може бути визнано нововиявленою обставиною лише в тому випадку, коли суд обґрунтував ухвалене судове рішення скасованим (воно було підставою для ухвалення такого судового рішення) або виходив із нього, хоча прямо й не посилався на нього на підтвердження наявності вказаних обставин, а також якщо наслідком скасування судового рішення є інше за змістом вирішення спору.

Вирішуючи питання про скасування судового рішення із зазначених підстав, суди мають виходити з преюдиційного зв'язку судових рішень, зокрема, із того, що між рішеннями має існувати матеріально-правовий зв'язок, факти, встановлені в одній із справ, мають значення для іншої справи.

Задовольняючи позовні вимоги ЗАТ «АБС-УКР», в мотивувальній частині рішення від 14 серпня 2007 року суд першої інстанції послався на наявність рішення Господарського суду м.Києва від 04 липня 2005 року, яким автокооператив «Покровський» було зобов'язано усунути перешкоди щодо права користування земельною ділянкою, звільнити її, знести самовільно збудовані і розташовані на ній будівлі і передати земельну ділянку для потреб землекористувача ЗАТ «АБС-УКР». Проте висновку про законність та обґрунтованість вимог ЗАТ «АБС-УКР» суд дійшов на підстави встановлених обставин по справі та досліджених у сукупності письмових доказів.

Суд вважав встановленим, що реєстраційне посвідчення про право власності на гаражний бокс № 8 (2 рівень), що знаходиться за адресою: м. Києва по АДРЕСА_1, у ГБК «Покровський», є недійсним. Дане свідоцтво було видане на підставі недійсної довідки від 19 грудня 1994 року № 10 щодо відведення автокооперативу «Покровський» земельної ділянки, членства ОСОБА_3 у цьому автокооперативі та його права власності на спірний гараж.

Суд дав оцінку листу Шевченківської РДА № 03/37-920 від 17 лютого 2006 року виконкомом Шевченківського району м. Києва, що рішення про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів ГБК «Покровський» не приймалося, а рішення виконкому Шевченківського району м. Києва від 11 березня 1993 року №179 «Про відведення земельної ділянки для будівництва гаражів ГБК «Покровський» не існує. Суд врахував, що довідка ГБК «Покровський» № 10 від 19 грудня 1994 року, на підставі якої було видано реєстраційне посвідчення про право власності ОСОБА_3 на гаражний бокс, не містить даних про внесення членом кооперативу пайового внеску, що є обов'язковою умовою для оформлення права власності. В довідці зазначено що ОСОБА_3 є членом ГБК «Покровський» і власником гаражного боксу № 8 (2 рівень) з 15 грудня 1993 року, тобто до дати державної реєстрації ГБК «Покровський» як юридичної особи. Відповідно до повідомлення Управління Держархбудконтролю від 06 грудня 2004 року та від 08 лютого 2005 року гараж № 8 (2 рівень) в ГБК «Покровський» не був введений в експлуатацію, в управлінні Держархбудконтролю відсутні зареєстровані і затверджені акти приймання в експлуатацію об'єктів будівництва - гаражів, в тому числі гаража № 8 (2 рівень).

Скасування 27 вересня 2007 року Вищим господарським судом України рішення Господарського суду м.Києваа від 04 липня 2005 року та подальше залишення без розгляду позову АТ «АБС-УКР» до Дворового автокооперативу по будівництву та експлуатації індивідуальних гаражів «Прокровський» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та звільнення її для користувача не має преюдиційного зв'язку з рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 14 серпня 2007 року. Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення ОСОБА_2 про перегляд рішення суду у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм процесуального права та підстав для скасування оскаржуваної ухвали. Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 03 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді