АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.03.2015 м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Лисака І.Н., Міцнея В.Ф.

секретар: Паучек І.І.

за участю: позивача ОСОБА_1, представника позивачів ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи на стороні відповідача - реєстраційна служба Чернівецького міського управління юстиції, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12, про визнання недійсним договору іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію, за апеляційною скаргою ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2014 року позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи на стороні відповідача - реєстраційна служба Чернівецького МУЮ, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12, про визнання недійсним договору іпотеки та скасування рішення про державну реєстрацію.

Посилалися на те, що вони є власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_1

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 06.11.2013 р. скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.07.2013 р., яким задоволено позов ОСОБА_8 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно - нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м та XXXVI площею 23,90 кв.м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1, та відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_13

На підставі рішення Шевченківського районного суду від 24.07.2013 р., яке було згодом скасовано рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_13 здійснив державну реєстрацію права власності на спірне майно та 02.09.2013 р. подарував, уклавши договір дарування, своєму синові ОСОБА_9.

30.09.2013 р. відповідач ОСОБА_9 передав підвальні приміщення в іпотеку ОСОБА_10 , уклавши з ним договір іпотеки.

Як вбачається із тексту договору іпотеки, зокрема п.1.2 предметом іпотеки є нерухоме майно - нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м та XXXVI площею 23,90 кв.м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1, документом, який підтверджує право власності іпотекодавця ОСОБА_9 зазначено договір дарування, посвідчений 02.09.2013 р. приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, за реєстровим номером 2374.

Набуття ОСОБА_9 спірних приміщень є незаконним. ОСОБА_8 не будучи їх власником не мав законного права на розпорядження ними, оскільки рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 06.11.2013 р. скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року. В задоволенні позову ОСОБА_8 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно відмовлено.

Договір іпотеки є недійсним, виходячи з положень ч. 1 ст. 317, ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України та ст. 1 ЗУ «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Враховуючи, що спірні підвальні приміщення є об'єктом права спільної сумісної власності всіх співвласників квартир в будинку АДРЕСА_1 а у відповідності до вимог ч. 4 ст. 369 ЦК України, правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Це також закріплено в п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними».

Жодних повноважень на вчинення будь-яких дій позивачі, як співвласник спірного приміщення ні ОСОБА_9, а ні ОСОБА_8. не надавали.

В даному випадку незаконність набуття права власності на підвал - приміщення у ОСОБА_8 встановлено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 06.11.2013 р.

За таких обставин, договір іпотеки від 30.09.2013 р. підлягає визнанню недійсним, оскільки порушує право користуватися спірними підвальний приміщеннями, а також укладений з порушенням вимог Закону «Про іпотеку».

Таким чином, за наслідками визнання іпотечного договору недійсним, слід зняти заборону відчуження нежитлових приміщень, які знаходяться у підвалі будинку АДРЕСА_1 зареєстровану в реєстрі за № 5437 та вилучити запис з реєстру іпотек №5436 від 30.09.2013 р. за іпотечним договором від 30.09.2013 р., посвідченим приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12

Просили ухвалити рішення, яким:

1) Визнати недійсним договір іпотеки від 30.09.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстраційний номер №5436, згідно якого ОСОБА_9 передав в іпотеку ОСОБА_10 нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м та XXXVI площею 23,90 кв.м, розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1;

2) Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведене 10.08.2013 року державним реєстратором Скрипник 1.1., Реєстраційною службою Чернівецького міського управління юстиції щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м та XXXVI площею 23,90 кв.м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_8 на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24 липня 2013 року та анулювати номер запису про право власності на зазначене майно № 2077200.

3) Скасувати рішення про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведене 02.09.2013 року державним реєстратором приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11, індексний номер 5487133, щодо реєстрації права власності на нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м та XXXVI площею 23,90 кв.м, які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01) за ОСОБА_9 на підставі договору дарування від 2 вересня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_11 реєстраційний номер №2374, та анулювати номер запису про право власності на зазначене майно № 2330037.

4)Виключити з Державного реєстру іпотек відомості про іпотечний договір від 30.09.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстраційний номер №5436, згідно якого ОСОБА_9 передав в іпотеку ОСОБА_10 нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м. та XXXVI площею 23,90 кв.м., які розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1, зареєстровані за реєстраційним № 2705997 (запис про іпотеку) виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості щодо обтяження вказаних вище нежитлових приміщень, що було внесено приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12 за реєстраційним № 2705783 (запис про обтяження).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір іпотеки від 30.09.2013 року посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу ОСОБА_12, реєстраційний номер №5436, згідно якого ОСОБА_9 передав в іпотеку ОСОБА_10 нежитлові приміщення XXXV площею 41,20 кв.м та XXXVI площею 23,90 кв.м, розташовані в підвалі будинку АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

На дане рішення суду ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій просять рішення суду в частині відмови в задоволенні позову скасувати та постановити рішення про задоволення позовних вимог в цій частині. Посилалися на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст..303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої інстанції оскаржується тільки в частині відмови в задоволенні позову, то відповідно не підлягає перевірці рішення суду в частині визнання недійсним договору іпотеки від 30.09.2013 року, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Відмовляючи в задоволенні позову в частині скасування рішень про державну реєстрацію права власності на спірне нерухоме майно за ОСОБА_8, за ОСОБА_9, та в частині виключення з Державного реєстру іпотек відомостей про іпотечний договір від 30.09.2013 р., суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що державну реєстрацію прав проводить орган державної реєстрації, на який покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Рішення щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно або скасування приймає державний реєстратор.

Так, відносини, пов'язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор приймає рішення про державну реєстрацію прав, відмову в такій реєстрації, її зупинення, про державну реєстрацію обтяжень, про скасування запису, погашення запису та внесення змін до записів у Державному реєстрі прав.

Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначені підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень, зокрема державна реєстрація прав проводиться на підставі рішень судів, що набрали законної сили (п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону). Також цим Законом та Порядком державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, встановлена процедура здійснення державної реєстрації, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, вчинення інших реєстраційних дій та орган, до компетенції якого віднесено прийняття відповідних рішень.

Аналіз вказаних норм дає підстави вважати, що підстав для прийняття судом рішення про скасування відповідного запису про державну реєстрацію спірного нерухомого майна та виключення відомостей з Державного реєстру іпотек про іпотеку не було. Такий запис підлягає скасуванню на підставі рішення суду, що набрало законної сили, відповідним органом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, і суди не можуть підміняти встановлену процедуру.

Безпідставними є доводи апеляційної скарги про те, що суд прийшов до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку заявлені позовні вимоги щодо нерухомого майна і не стосуються дотримання державним реєстратором процедури здійснення державної реєстрації, а тому такий спір належить розглядати в порядку цивільного судочинства.

В тому ж випадку, коли позовні вимоги стосуються допущених порушень державним реєстратором в процедурі реєстрації прав на нерухоме майно, то такий спір не підлягатиме розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки предметом спору будуть дії органу, який реалізує державну політику у сфері державної реєстрації прав.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі не зверталися до державного реєстратора з відповідною заявою.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 27 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту вступу її в законну силу.

Головуючий: підпис

Судді: підписи