Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/455/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Галицький В. В.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

03.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Чорнобривець О.С.

суддів - Кодрула М.А., Черненко В.В.

за участю секретаря - Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2014 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ПСП ім. Ватутіна про стягнення вартості майнового паю,-

встановила:

В жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до приватного сільськогосподарського підприємства ім. Ватутіна про стягнення вартості майнового паю в сумі 14 561 грн.

В обґрунтування зазначала, що з 1978 року по 2007 рік працювала у КСП ім. Ватутіна, а після його реорганізації у ПСП ім.Ватутіна.

15 червня 2001 року їй було видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат) у пайовому фонді вартістю 14 561 грн.

У 2007 році вона звільнена з ПСП ім. Ватутіна у зв'язку з виходом на пенсію, припинивши членство у ПСП.

Шляхом усних звернень та письмових заяв про видачу їй майнового паю позивач неодноразово намагалась врегулювати даний спір, однак їй було відмовлено.

Просила стягнути з відповідача на її користь майновий пай в грошовому еквіваленті в сумі 14 561 грн.

Рішенням Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено. Суд дійшов висновку, що виділення із складу пайового фонду майна власнику проводиться на підставі рішення зборів співвласників підприємством правонаступником, а у випадку невиконання ним рішення зборів співвласників власник майнового паю реалізує своє право на судовий захист. Рішення зборів співвласників про виділення майнового паю грішми позивачу не приймалося.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Зазначає, що суд не дав належної правової оцінки доводам позивача про порушення його права власності на майновий пай.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, представник відповідача заперечив проти них.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивач на підставі свідоцтва про право власності (майнового сертифікату), виданого 15 червня 2001 року Маловільшанською сільською радою Вільшанського району, має право на пайовий фонд майна ПСП ім.Ватутіна, її частка визначена в розмірі 14 561 грн, загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01 квітня 2001 року становить 1 720 000 грн. (а.с.13)

23 травня 2013 року позивач подала заяву до комісії з розпаювання майна КСП ім.Ватутіна про виділення майна в сумі 14 561 грн. в натурі (а.с.14).

20 червня 2014 року позивач подала заяву керівнику ПСП ім. Ватутіна про видачу їй з пайового фонду частки майна в натурі відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай (а.с.15), на що отримала відповідь, що виділення майна в натурі без розпорядження зборів співвласників неможливе (а.с.16).

Правонаступником колгоспу ім.Димитрова є КСП ім.Ватутіна, правонаступником якого є ПСП ім.Ватутіна, що підтверджується довідкою (а.с.11).

Довідкою Маловільшанської сільської ради Вільшанського району Кіровоградської області від 10 лютого 2015 року, актами прийому-передачі договорів купівлі-продажу майнових паїв ПСП ім. Ватутіна від 16 квітня 2013 року, відомостями викуплених майнових сертифікатів ПСП ім. Ватутіна підтверджується, що ПСП ім. Ватутіна викупило у власників 154 сертифіката про право на майновий пай, на загальну суму 1 256 418 грн., що складає майже 73 % від загальної вартості майна пайового фонду.

Решта майна пайового фонду перебуває у власності членів КСП, майнові паї яких не є викупленими, що становить близько 27 % від загальної вартості майна пайового фонду.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

За змістом ст. ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 355, ч. 1 ст. 356, ч.ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Питання про виділення майнових паїв в натурі врегульовано Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» №62/2009 від 29 січня 2001 року, постановою Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Наказом Міністерства аграрної політики України № 62 від 14 березня 2001 року «Про затвердження Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств» (далі - Порядок), Рекомендаціями, щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України №315 від 20 травня 2008 року .

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

При цьому, з метою реалізації права власності громадян на майнові паї створюється комісія, яка визначає користувачів майнового фонду майна реорганізованого підприємства, до якого відповідно перейшли зобов'язання щодо виділення майнових паїв співвласникам. Відповідна комісія формує структуру пайового фонду, вартість майна та готує на збори співвласників перелік майна для виділення його в натурі кожній із груп співвласників. Збори співвласників майнових паїв після розгляду пропозицій комісії затверджують результати розподілу майна пайового фонду і переліки майна, яке виділяється в натурі групам співвласників.

У випадку невиконання зборів співвласників щодо виділення підприємством-правонаступником майна в натурі власнику майнового паю, останній може реалізувати своє право на судовий захист.

Зазначене свідчить про те, що порядок виділення майнового паю, його структура віднесений до компетенції органу самоврядування колективного підприємства, або зборів співвласників, які діють відповідно до статуту підприємства та затверджених ним актів, зокрема Положення про пайовий фонд майна.

Тобто, підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

20 травня 2008 року Міністерство аграрної політики України прийняло Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджені наказом №315, на зміну попередніх рекомендацій, затверджених наказом від 06 квітня 2001 року №96.

Порядок виділення частки майна передбачено пунктами 4.1,4.2,4.3 Рекомендацій, зокрема, співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву. Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об'єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі. Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки.

Таким, чином, члени колективного сільськогосподарського підприємства мають право отримати свій майновий пай лише у вигляді та розмірі визначеному рішенням зборів співвласників паїв або у порядку виділу своєї частки із спільного майна шляхом пред'явлення позову до всіх інших співвласників.

Судом встановлено, що рішення зборів співвласників про виділення паю позивачу не приймалося, що не оспорюється позивачем. Позов пред'явлено тільки до одного відповідача - ПСП ім.Ватутіна.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що у задоволенні позову про стягнення грошової компенсації з одного співвласника - ПСП ім. Ватутіна необхідно відмовити, оскільки відсутнє рішення зборів співвласників майна про виплату їй майнового паю грішми. Доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують.

Відмова в задоволенні позову до одного із співвласників, не позбавляє права позивача звернутись з такими позовними вимогами до всіх співвласників майнових паїв.

Доводи апеляційної скарги про врахування при вирішенні спору ухвали Верховного Суду України від 20 жовтня 2010 року, постановленої за результатами розгляду касаційної скарги, є безпідставними, оскільки відповідно до ч.2 ст.214 , ст.360-7 ЦПК України суди зобов'язані враховувати лише висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду не касаційних скарг, а за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч.1 ст.355 ЦПК України.

Рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону. В межах доводів апеляційної скарги підстав для його скасування або зміни не встановлено.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними, не ґрунтуються на законі, на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишається без змін.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1 ч.1 ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вільшанського районного суду Кіровоградської області від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя:

Судді: