Справа № 346/5192/15-ц
Провадження № 2/346/2081/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Веселова В.М.,

за участі секретаря Максим`юк М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Коломия справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Міського відділу Державної виконавчої служби Коломийського міжрайонного управління юстиції, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому пояснив, що на виконанні Міськайонного відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції знаходились виконавчі документи за якими боржниками у виконавчому провадженні виступали ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1,та ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, для забезпечення виконання рішення суду, з метою задоволення вимог стягувача,у виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження всього рухомого та нерухомого майна боржника, в тому числі і на 2-кімнату квартиру загальною площею 59,20 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. Дане майно було передано позивачу в іпотеку, а рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10.09.2009 року на дане майно було звернено стягнення.

Оскільки накладені арешти унеможливлюють виконання рішення суду по справі № 2-982/2009 р. представник позивача просить звільнити з під усіх арештів 2-кімнату квартиру загальною площею 59,20 кв.м., що знаходиться за адресою АДРЕСА_2., що належить на праві спільної власності ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 в рівних частинах. В судове засідання представник ПАТ «Приватбанк» подав письмове клопотання про слухання справи у відсутність представника,вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі.

Представник Відділу державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції в судове засідання подав до суду заяву в якій зазначив, що у вирішенні спору покладається на погляд суду, а справу просить заслухати у відсутності представника ДВС.

Треті особи в судове засідання не з`явились без поважної причини, про день,час та місце слухання справи були належним чином повідомлені належним чином.

Розглянувши матеріали справи,письмове клопотання представника позивача та ДВС, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це є вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Згідно ч.1 ст.4 цього ж закону обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно. Згідно ст.3 Закону «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом.

Взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення. У разі іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, взаємні права і обов'язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з дня вчинення відповідного правочину, на підставі якого виникає іпотека, або з дня набрання законної сили рішенням суду.

Іпотекою може бути забезпечене виконання дійсного зобов'язання або задоволення вимоги, яка може виникнути в майбутньому на підставі договору, що набрав чинності і вона має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріорітет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ст. 3 ч. 6 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки, іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Згідно з ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку", а у відповідності до ст.62-1 цього ж закону звернення стягнення на предмет іпотеки і його реалізація для задоволення вимог іпотекодержателя, здійснюються відповідно до умов іпотечного договору. На майно, щодо якого встановлено іпотеку чи накладено заборону на відчуження, не може бути звернено стягнення для задоволення вимог стягувачів, які не є іпотекодержателями. У відповідності дост.60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Згідно ст.14 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.

Судом встановлено, що на виконанні Міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Коломийського міськрайонного управління юстиції знаходяться виконавчі документи, за якими боржниками у виконавчому провадженні виступають ОСОБА_1, житель ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, житель ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН НОМЕР_1.

В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем, для забезпечення виконання рішення суду та з метою задоволення вимог стягувача,у виконавчому провадженні було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на відчуження всього рухомого та нерухомого майна боржника, в тому числі і на 2-кімнату квартиру загальною площею 59,20 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_1. Дане майно було передано в іпотеку ПАТ КБ ПриватБанку згідно договору потеки № IFA0GA від 11.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу ОСОБА_5 по реєстру № Д-1076 (а.с.7).

На підставі ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя.

Згідно ст.572 ЦК України в силу застави кредитор-заставодержатель має право у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого заставою, одержавши задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

У відповідності до статті 585 Цивільного Кодексу право застави виникає з моменту укладення договору застави. У разі невиконання зобовязання , забезпеченого заставою , відповідно до ст.589 ЦК України заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду із позовною заявою про звернення стягнення на вищезазначене заставне майно та 10.09.2009 року Коломийським міськрайонним судом позовну заяву було задоволено, на вищезазначену квартиру було звернуто стягнення з наданням права продажу ПАТ «Приватбанк» (а.с.13). Дане рішення набрало законної сили.

З огляду на те, що накладені арешти унеможливлюють виконання заочного рішення Коломийського міськрайонного суду по справі N 2-982/2009 р. від 10.09.2009 року, а саме реалізацію предмета застави, яка виникла та зареєстрована раніше, ніж арешт, накладений ДВС, з метою задоволення вимог кредитора за основним зобов'язанням, то вимоги поданої позовної заяви слід задовольнити.

На підставі наведеного,ст.ст.16,572,577,585,589 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,3,6 ЗУ «Про іпотеку»,ст.ст.52,60 ЗУ «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 197 ч.2, 213-215 ЦПК України , суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Звільнити з під усіх арештів 2-кімнату квартиру загальною площею 59,20 кв.м., що знаходиться за адресою : АДРЕСА_2, що належить на праві спільної власності ОСОБА_3,ОСОБА_4,ОСОБА_2, ОСОБА_1 в рівних частинах.

Рішення суду може бути оскаржене через Коломийський міськрайонний суд до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Веселов В. М.