У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від

19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У серпні 2013 року публічне акціонерне товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від

30 січня 2007 року ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 7 тис. грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв'язку із порушенням зобов'язань загальна заборгованість за кредитом станом на 31 липня 2013 року склала 30 076 грн 97 коп., що складається із: 6 901 грн заборгованості за кредитом; 16 022 грн 78 коп. заборгованості по відсотках за користування кредитом; 5 244 грн 76 коп. заборгованості по комісії; 500 грн штрафу (фіксована частина) та

1 408 грн 43 коп. штрафу (процентна складова). Враховуючи вищевикладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив суд стягнути з ОСОБА_2 вказану суму кредитної заборгованості.

Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року, у задоволенні позову

ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального й процесуального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 січня 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник