АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/8462/14-ц Номер провадження 22-ц/786/272/15Головуючий у 1-й інстанції Зємцов В. В. Доповідач ап. інст. Винниченко Ю. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Винниченка Ю.М.,

Суддів: Бондаревської С.М., Панченка О.О.,

при секретарі: Коротун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором оренди житла та відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором оренди житла та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує тим, що 26 липня 2014 року між нею та ОСОБА_4 було укладено письмовий договір суборенди житла, згідно умов якого нею було орендовано квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_5, строком на шість місяців з щомісячною орендною платою в розмірі 5500 грн.

ОСОБА_4 орендує у ОСОБА_5 квартиру за адресою : АДРЕСА_2 на підставі договору оренди від 24.07.2014 року, що підтверджується листом Кременчуцької ОДПІ ГУ Міндоходів у Полтавській області № 8522/П/1603/17 від 09.09.2014 року.

В момент підписання угоди нею було передано суборендодавцю 11000 грн. на виконання п. 3 Договору, що підтверджується квитанцією № 250079 від 26 липня 2014 року.

Проте 26 серпня 2014 року, повернувшись до квартири ОСОБА_3 виявила, що замінено замки на вхідних дверях, а в квартирі перебував ОСОБА_5, який повідомив їй, що договір б/н від 26 липня 2014 року вважається розірваним у зв'язку з недбалим ставленням до речей та меблів, що перебувають у квартирі, тому ОСОБА_3 просила стягнути з відповідачів як фізичних осіб на її користь заборгованість по договору оренди житла від 26.07.2014 р. в сумі 11 000 грн. та моральної шкоди в сумі 12 000 грн., а також судові витрати.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором оренди житла та відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_2, та подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року скасувати, стягнути з ОСОБА_4 5 500 грн. на його користь.

Посилається на те, що при ухваленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ч.1 п.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Згідно з ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що 26 липня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4О було укладено письмовий договір суборенди житла, згідно умов якого ОСОБА_3 було орендовано квартиру АДРЕСА_3.

В даному договорі зазначено, що ОСОБА_3 уклала договір найму (оренди) житла з ОСОБА_5, та саме він є наймодавцем.

Проте зазначений договір підписаний ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку стосовно того, що позивачем не доведено сплату нею відповідачам 11000 грн. за оренду квартири АДРЕСА_3.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України визначає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що висновок місцевого суду зроблений на підставі повного, всебічного та об'єктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом дана відповідна правова оцінка, а розгляд справи проведений з дотриманням принципу змагальності та диспозитивності.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростували висновки суду першої інстанції.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів приходить до висновку, що при вирішенні спору по суті місцевим судом було вірно враховані та застосовані норми матеріального права, а також правильно встановлені фактичні обставини по справі та їм дано належну правову оцінку.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що в матеріалах справи знаходиться квитанція Серія 07-КЕА № 250079, видана 26.07.2014 року приватним підприємцем ОСОБА_4 на ім»я ОСОБА_2 про отримання від нього коштів в сумі 11 000 гривень за проживання з 26.07. по 26.09.2014 рок ( а.с.6), тому у разі безпідставного отримання коштів приватним підприємцем чи порушення прав ОСОБА_2, останній має право звернутись до суду з відповідним позовом.

Керуючись ст.ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий суддя : (підпис) Ю.М. Винниченко

Судді: (підпис) С.М. Бондаревська (підпис) О.О. Панченко

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.М. Винниченко