У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 р. м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року та ухвалу судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних, річних та пені за несвоєчасну виплату аліментів,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просила на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст.196 СК України стягнути з відповідача інфляційні втрати та три відсотки річних за невиконання аліментних зобов'язань за період з 18 червня 2013 року по 15 січня 2015 року.

Рішенням Орджонікіздевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 570 грн 96 коп інфляційних та 125 грн 41 коп. - 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання в сумі 2 644 грн 43 коп. за період з 18 червня 2013 року по 15 січня 2015 року. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_2 відхилена. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, ухвалити рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Установлено, що аліменти з ОСОБА_3 утримуються із його заробітної плати з грудня 2013 року, вини ОСОБА_3 у виникненні заборгованості по сплаті аліментів, утворилася з незалежних від нього причин.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, в повному обсязі з'ясував всі обставини по справі, перевірив обґрунтування позовних вимог та заперечення проти позову, дав їм належну оцінку, вірно визначився з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, вірно застосував норму матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись ч.4 п.5 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 березня 2015 року та ухвалу судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення інфляційних, річних та пені за несвоєчасну виплату аліментів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович