Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2015 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Іванченко А. М. , при секретарі Меляник К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Азовелектросталь" (далі ПАТ "Азовелектросталь") про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсації за затримку виплати заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В

У січні позивач звернувся до суду з даним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що з 01 грудня 2010 року по 04 листопада 2014 року працював у відповідача на посаді начальника бюро проектно-конструкторського відділу Науково-Технічного Комплексу. 04 листопада 2014 року він був звільнений з роботи за власним бажанням. За період з серпня 2014 року по дату звільнення 04 листопада 2014 року відповідач нараховував, але не виплачував позивачу заробітну плату: за серпень 2014 року-3286,17 грн., вересень 2014 року - 2798,18 грн., жовтень 2014 року-3248,31 грн. листопад 2014 року-2144,31 грн. В день звільнення відповідач не виплатив позивачу нараховану заробітну плату. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року у сумі 11476,97 грн., посилаючись на ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 року компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 784,94 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку з 05 листопада 2014 року по 30 січня 2015 року в сумі 11551,20 грн., а також моральну шкоду в розмірі 3000 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій уточнюючи позовні вимоги просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року у сумі 11476,97 грн., компенсацію за затримку виплати заробітної плати у сумі 1161,57 грн., середній заробіток час затримки виплати всіх сум, належних при звільненні, по день фактичного розрахунку, у розмірі 15016,56 грн., а також моральну шкоду в розмірі 3000 грн. Просить суд розглянути справу за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У зв'язку з чим, суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача на посаді начальника бюро проектно-конструкторського відділу Науково-Технічного Комплексу і був звільнений 04 листопада 2014 року з підстав, передбачених ст..38 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача (а.с. 8)

Відповідно до розрахункових листів, розрахунків позивача та довідки наданої з ПАТ «Азовелектросталь» від 29.01.2015 року встановлено, що відповідач нараховував, але не виплачував заробітну плату за: серпень 2014р.-3286,17 грн., вересень 2014р. - 2798,18 грн., жовтень 2014р. - 3248,31 грн., листопад 2014р. - 2144,31 грн.(а.с. 9-11). Отже на день звільнення відповідач залишився винним позивачу 11476,97 грн., що свідчить про порушення вимог ст. 116 КЗпП України та наявність підстав для відповідальності, передбаченої ст. 117 цього Кодексу.

Пленум Верховного Суду України в п. 20 постанови від 24 грудня 1999 року № 13 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці" роз'яснив, що установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв'язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предяв'лення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст. 117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе, що в цьому немає його вини. У разі непроведення розрахунку у зв'язку із виникненням спору про розмір належних до виплати сум вимоги про відповідальність за затримку розрахунку підлягають задоволенню у повному обсязі, якщо спір вирішено на користь позивача або такого висновку дійде суд, що розглядає справу. При частковому задоволенні позову працівника суд визначає розмір відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку той мав право, частки, яку вона становила у заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати проводиться у випадку затримки на один та більше календарний місяць виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації нараховується шляхом помноження суми нарахованого, але не сплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період виплати доходу.

Згідно зі ст..3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів в зв'язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації розраховується шляхом помноження суми нарахованого, але не сплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період виплати доходу.

При таких обставинах, сума компенсації втрати частини доходу в зв'язку з порушенням строків їх виплати станом на лютий 2015 року становить за: серпень 2014 року - 460,06 грн., вересень 2014 року - 302,20 грн., жовтень 2014 р. - 266,36 грн., листопад 2014 р. - 132,95 грн, а всього 1161,57 грн. та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні, керуючись Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року станом на 26 лютого 2015 року становить : середньоденна заробітна плата - 192,52 грн./день, кількість робочих днів за період з дня звільнення 04.11.2014 року по 26.02.2015 року - 78 днів, середній заробіток: 192,52 грн./день х 78 днів =15016,56 грн.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з положеннями ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Не викликає сумніву той факт, що порушення роботодавцем трудових прав працівника і зокрема затримка виплати належних при звільненні сум, зволікання з кінцевим розрахунком, породжує відчуття несправедливості, образи, приниження, які детермінують моральні страждання особи, потерпілої від правопорушення, вимагає додаткових зусиль, спрямованих на поновлення порушених прав. Тому вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є справедливою. Водночас обговорюючи питання щодо розмір грошової компенсації моральної шкоди суд бере до уваги характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав позивач, характер немайнових втрат, їх тривалість, час та зусилля, необхідні для відновлення порушених прав, поведінку правопорушника та, виходячи з принципів розумності, виваженості й справедливості (п. 9 постанови Пленуму Верховоного Суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»), вважає за необхідне частково задовольнити цю вимогу позивача, стягнувши з відповідача на його користь 300 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 306,55грн. на користь держави.

Керуючись ст.ст. 10, 30, 60, 209, 213-215, 224-228 ЦПК України, ст.ст.116, 117, 237-1 КЗпП України, ст. 23 ЦК України , Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ № 100 від 08 лютого 1995 року, п. 9постанови Пленуму Верховоного Суду України № 4 від 31.03.95р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Азовелектросталь» про стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсацію за затримку виплати заробітної плати,середнього заробітку за час затримки виплати сум, належних працівникові при звільненні, відшкодування моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі за період з серпня 2014 року по листопад 2014 року у розмірі 11476,97 грн., компенсацію за затримку виплати заробітної плати у розмірі 1161,57 грн.,середній заробіток за час затримки виплати сум, належних працівникові при звільненні в сумі 15016,56 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 300 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовелектросталь» на користь держави судовий збір у розмірі 306,55 грн.

Відповідач має право подати заяву про перегляд заочного рішення до Іллічівського районного суду м.Маріуполя протягом десяти днів з дня отримання заочного рішення.

На заочне рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м.Маріуполя.

Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: А. М. Іванченко