АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/115/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Лук»яненко Л.М.
справа №2-566/2011 Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Прохоровій В.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14 вересня 2011 року у справі за позовом Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 про зобов»язання приведення в належний стан прибудинкової території,-

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2010 року КП «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» звернулося до суду з позовом про зобов»язання відповідачів за власний рахунок привести прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 у попередній стан, шляхом знесення надлишкової прибудови до існуючого балкону.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі зареєстровані та проживають у АДРЕСА_1, що розташована на першому поверсі.

Позивач зазначає, що відповідачі самовільно, неправомірно та без погоджень продовжили балкон на 85 см, чим було порушено ст.100 ЖК Української РСР.

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 14 вересня 2011 року позовні вимоги задоволено, вирішено зобов»язати відповідачів за власний рахунок привести прибудинкову територію квартири АДРЕСА_1 у попередній стан, шляхом знесення надлишкової прибудови до існуючого балкону. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі посилається на те, що позивач не довів яке його право порушене, а також зазначає, що позивач не вправі діяти в інтересах інших осіб без відповідних повноважень. Посилається на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що при здійсненні будівельних робіт не було додержано установленого порядку їх проведення. Посилається на безпідставність складених позивачем актів, оскільки не надано доказів на підтвердження, що працівники відповідача мають право складати акти у сфері містобудування.

Посилається на помилковість у застосуванні судом п.14.6 Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій.

За наслідками розгляду цієї апеляційної скарги Апеляційним судом м.Києва 19 листопада 2013 року постановлено ухвалу, яка скасована ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 квітня 2014 року із направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Колегія суддів ухвалила розглядати справу за відсутності нез»явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що у квартирі АДРЕСА_1, що розташована на першому поверсі, зареєстровані відповідачі та малолітні ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Підставою для проживання відповідачів у квартирі є виданий 10 лютого 1983 року гр. ОСОБА_6 Ордер №103304 на склад сім»ї - ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_3.

Квартира знаходиться на балансі у відповідача та обслуговується КП «Ремонтно-експлуатаційна організація-3».

Працівниками позивача зафіксовано консольне подовження існуючого балкону квартири на 85 см.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що подовження балкону відбулось без дотримання передбаченої для цього процедури та підтвердженої технічної та юридичної спроможності.

З такими висновками колегія суддів погоджується.

Як убачається з матеріалів справи та приєднаних фотографій, прибудова виконана у спосіб консольного подовження існуючого балкону на 85 см.

Згідно даних Довідки форми №3 від 25 серпня 2010 року, складеної позивачем, поверхового плану, складеного КП «Ремонтно-експлуатаційна організація», загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 55,7 кв.м.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.100 ЖК Української РСР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування жилого будинку і жилого приміщення провадяться з метою підвищення їх благоустрою і перетворення комунальних квартир в окремі квартири на сім'ю. Переобладнання і перепланування жилого приміщення допускаються за згодою наймача, членів сім'ї, які проживають разом з ним, та наймодавця і з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. У разі відмови наймодавця, наймача або членів його сім'ї у згоді на переобладнання чи перепланування жилого приміщення спір може бути вирішено в судовому порядку, якщо на переобладнання чи перепланування є дозвіл виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Наймач, який допустив самовільне переобладнання чи перепланування жилого або підсобного приміщення, зобов'язаний за свій рахунок привести приміщення у попередній стан.

Згідно до ст.152 ЖК Української РСР, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, переобладнання і перепланування жилого буднику (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів.

Відповідно до п.1.4.6 «Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №76 від 17 травня 2005 року, власник, наймач жилого приміщення у житловому будинку, що допустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за власний рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Відповідно до п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08 жовтня 1992 року, переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій здійснюється за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку з дозволу власника будинку та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

Вказаними Правилами визначено, що доелементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Встановлено, що відповідачі самовільно та без відповідних погоджень та дозволів продовжили балкон на 85 см та встановили там вікно.

Доказів, на спростування висновків суду про самовільну добудову балкону, відповідачами не надано та доводи апеляційної скарги не містять посилань на такі докази.

Доводи апеляційної скарги в частині відсутності порушеного права позивача, колегією суддів відхиляються, оскільки згідно даних Статуту Комунального підприємства «Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва», метою діяльності підприємства є виконання функцій балансоутримувача житлового та нежитлового фонду територіальної громади Святошинського району м.Києва на договірних засадах із Власником; організація контролю за утриманням, експлуатацією, забезпеченням збереження житлових і нежитлових будинків з прилеглими територіями територіальної громади Святошинського району м.Києва на договірних засадах з Власником. При цьому, серед основних напрямків діяльності є забезпечення належного утримання та ефективної експлуатації житлового і нежитлового фондів; періодичне обстеження об»єктів житлового фонду з метою визначення їх технічного стану та відповідності вимогам нормативних документів.

Суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин сторін між сторонами, застосував норми матеріального права, що їх регулюють, надав оцінку усім доказам, зібраним у справі, урахував, що відповідачі дозволу на перепланування квартири і необхідних узгоджень не отримували, добудову балкону здійснили самовільно.

Окрім того, з матеріалів справи убачається, що відповідачі після ухвалення рішення, що оскаржується, здійснили приватизацію квартири АДРЕСА_1. Відповідно до даних свідоцтва про право спільної часткової власності від 24 вересня 2013 року №292 власниками спірної квартири є: ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5, кожному з яких на праві спільної часткової власності належить 1/5 частини квартири.

Разом з тим, такі дії вчинені відповідачами після ухвалення судом першої інстанції 14 вересня 2011 року рішення у цій справі, відтак, за правилами ст.309 ЦПК України не можуть бути підставами для скасування рішення суду, оскільки апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду з огляду на ті обставини та законодавство, що існували на час його ухвалення.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які вплинули б на правильність ухваленого рішення, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 305, 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 14 вересня 2011 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов