Справа № 366/3724/14-ц
Провадження № 2/366/29/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., за участю позивача ОСОБА_1, який є представником позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4, представника відповідача СТ «Веселка» Калити Г.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, садівничого товариства «Веселка» в особі Калити Ганни Адамівни, треті особи: Іванківська районна державна адміністрація Київської області, Управління Держкомзему у Іванківському районі Київської області про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації,

в с т а н о в и в:

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на земельну ділянку та скасування його державної реєстрації. Свої позовні вимоги вони мотивують тим, що згідно розпорядження Іванківської РДА від 13.10.2010 року № 1839 ОСОБА_7, члену садівничого товариства «Веселка», передано у власність земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0584 га на території Оливської сільської ради Іванківського району Київської області для ведення садівництва. На підставі цього розпорядження вона 11.07.2011 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 019579, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01103 (кадастровий номер :01:006:0010).

Згідно довідки СТ «Веселка» ОСОБА_7 має земельну ділянку без номера, яка не відповідає справжньому розташуванню земельної ділянки НОМЕР_1. Це інша ділянка, тому розпорядження РДА не відповідає дійсності і його не існує на зареєстровану ділянку, що є порушенням ст. 116 ЗК. З 2004 року він, позивач ОСОБА_1, користується земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 0,09 га та постійно сплачує членські внески.

Всупереч вимог ч.6 ст. 118, ст. 122 ЗК ОСОБА_7 не отримувала погодження від ОСОБА_1 на вилучення земельної ділянки НОМЕР_1 в СТ «Веселка», яка перебувала у його користуванні.

24.06.2009 року ОСОБА_1 купив будинок на земельній ділянці НОМЕР_1, про що було повідомлено правлінню СТ, але незважаючи на це правління передало будинок і земельну ділянку ОСОБА_7

11.07.2011 року на ОСОБА_7 реєструється земельна ділянка без номера площею 0,0584 га, на яку не існувало розпорядження Іванківської РДА про передачу її у приватну власність , в т.ч. і її частина (0,03 га), що належала ОСОБА_1 Це суперечить ч.1 ст. 120 ЗК, так як земля не може передаватись без врахування існуючого будинку на земельній ділянці, а право власності на землю повинно переходити до нового власника. Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 02.10.2012 року підтверджено факт купівлі ОСОБА_1 будинку на земельній ділянці площею 0,09 га. В 2013 році на ділянці НОМЕР_1 площею 0,09 га зареєстрований ОСОБА_6, як член СТ «Веселка». Тому акт, виданий ОСОБА_7, нікчемний.

Згідно ст. 155 ЗК в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

09.12.2013 року ОСОБА_6 одержав наказ Головного управління Держземагенства про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою для подальшої приватизації земельної ділянки. Та розробити це не можливо без скасування державного акта на земельну ділянку ОСОБА_7, що підтверджено листом Київського інституту землеустрою від 10.12.2014 року.

Збільшуючи позовні вимоги позивачі 15.01.2015 року, посилаючись на відсутність реєстрації державного акту на право власності, що підтверджував витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, просили скасувати кадастровий номер :01:006:0010 ( а.с.29).

Позивач ОСОБА_1, який є представником позивача ОСОБА_2 за дорученням, у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені вище. Просив позов задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_7 та її представник позов не визнали. Зазначили, що позивачі, як на підставу своїх позовних вимог посилаються на те, що вона не отримувала у ОСОБА_1 погодження на вилучення земельної ділянки НОМЕР_1 в СТ «Веселка», а він придбав садовий будинок на цій ділянці (площею 0,09 га), що дає йому право власності на неї, крім того, у 2013 році на цій ділянці зареєстрований син ОСОБА_1 - ОСОБА_6 Всі ці посилання безпідставні, оскільки ОСОБА_1 виключений з членів СТ «Веселка» ще у 2001 році, у 2009 році йому відмовили у поновленні такого членства. Рішенням Іванківського районного суду від 08.07.2010 року у справі № 2-116/2010, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 06.12.2010 року, підтверджено правомірність рішення за 2001 рік про виключення ОСОБА_1 з членів СТ «Веселка». Другий позивач - ОСОБА_6, інтереси якого у судовому засіданні представляє ОСОБА_1, надав суду документ, який викликає сумнів щодо його членства в садовому товаристві. Тобто на час приватизації земельної ділянки ОСОБА_8 вони до СТ «Веселка» відношення не мали, так як не були його членами. Земельна ділянка НОМЕР_1 була вільної, питання про її вилучення у будь-кого не ставилось взагалі, так як у цьому не було потреби. Крім того, у всіх членів товариства у користування знаходились земельні ділянки площею 0,06 га. Вона (ОСОБА_7.) оформила право власності на земельну ділянку саме такої площі. І це не та ділянка, де знаходяться придбані ОСОБА_1 будівельні матеріали, які він вважає будинком. Це дві різні ділянки: під номерами НОМЕР_1 та НОМЕР_3. З огляду на викладене просили відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача Калита Г.А., яка на даний час є головою СТ «Веселка» у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнала. Вважає, що ОСОБА_7 неправомірно отримала у власність земельну ділянку. І вона має належати ОСОБА_1.

Представники третіх осіб у судове засідання не з*явились, про день і час слухання справи повідомлені вчасно, надіслали відгуки на позовну заяву, у яких просять справу розглядати без участі їх представників. При цьому заступник начальника управління держземагентсва в Іванківському районі Київської області Нікитюк Т.В. зазначила, що на підставі розпорядження голови Іванківської РДА від 05.10.2009 року № 1175 (зі змінами, внесеними розпорядженням від 03.09.2010 року № 1644) на замовлення ОСОБА_7 приватним підприємством було виконано комплекс робіт із землеустрою та виготовлено технічну документацію із землеустрою зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку на ведення садівництва в садівницькому товаристві «Веселка». Розпорядження голови Іванківської РДА від 13.10.2010 року № 1839 вказана документація була затверджена та видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 0,0584 га ( а.с.26-27). В.о. голови Іванківської РДА у своєму відгуку на позовну заяву підтвердив цю ж інформацію, і просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, вислухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до Статуту садівницького товариства «Веселка», затвердженого на загальних зборах 07.06.1997 року протоколом № 7 та зареєстрованого рішенням Іванківської РДА № 2 від 30.10.1998 року, це товариство є частиною системи кооперації України. Економічні, організаційні та правові умови його діяльності визначаються Законом України «Про кооперацію» ( п.1.1 Статуту). На підставі цього ж рішення Іванківською РДА видано Свідоцтво про державну реєстрацію садівницького товариства «Веселка».

Відповідно до п.1.2. Статуту товариство створене в 1981 році, здійснює свою діяльність на земельній ділянці, наданій у безстрокове користування для організації колективного саду рішенням Київської обласної ради народних депутатів № 158 від 16.03.1981 року загальною площею 7 га, розташовано в Іванківському районі.

Згідно п.1.5 Статуту «члени садівницького товариства мають право будувати на виділених земельних ділянках опалювані садові будинки». Член садівницького товариства має право здійснювати будівництво садового будинку та інших споруд відповідно до існуючого в Україні законодавства (п.2.3.2 Статуту); продати свою приватизовану ділянку і садовий будинок або обміняти його. Договір купівлі-продажу реєструється у сільській Раді та у Голови товариства ( п.2.3.8 Статуту). Цим правом і скористалась колишній член СТ ОСОБА_12, здійснивши будівництво садового будиночка на виділеній їй земельній ділянці НОМЕР_1. Проте, жодних правовстановлюючих документів, і навіть Технічного паспорта на цей будинок виготовлено не було. Тобто статус цього будинку визначається як самочинно збудоване нерухоме майно. У 2001 році ОСОБА_12 виключена з членів СТ «Веселка» за несплату членських внесків.

П.2.1 Статуту передбачено, що у випадку смерті члена садівницького товариства право на вступ надається одному із спадкоємців померлого.

Прийом громадян у члени садівницького товариства, оформлення земельних ділянок на нову особу проводиться за письмовою згодою вступаючого, яка розглядається загальними зборами. Вступний внесок встановлюється у розмірі 300 грн., при оформленні документів на іншу особу 10-50 грн. ( п.2.2 Статуту).

П.2.5.2 Статуту визначено, що особи, які не приватизували ділянки і не освоюють їх протягом двох років втрачають право на виділену ділянку, яка за рішенням загальних зборів передається іншій особі. Не приватизовані ділянки продажу не підлягають.

Як встановлено судом ОСОБА_1 29.07.2001 року був виключений із членів СТ «Веселка» через несплату внесків. У 2009 році він звернувся до Іванківського районного суду із позовом, в якому, серед іншого, ставив питання скасування рішення про виключення його з членів садівничого товариства, проте у задоволенні цієї вимоги йому було відмовлено рішенням суду від 08.07.2010 року, яке залишено ухвалою апеляційного суду Київської області від 06.12.2010 року без змін ( справа № 2-116/2010). Відповідно до наданого суду протоколу № 5 зборів членів СТ «Веселка» від 25.08.2013 року ( а.с.89), де було вирішено питання про те, що ОСОБА_1 приймають в члени СТ «Веселка». Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 категорично заперечив достовірність цього протоколу, оскільки він має звичку завжди на оригіналі таких протоколів на кожній сторінці ставити свій підпис, щоб нічого не підмінили, і він не голосував за прийняття в члени СТ ОСОБА_1, бо категорично проти цього, тому рішення ніяк не могло бути прийнято одноголосно, як там вказано ( а.с.87-91). Слід зазначити, що в протоколі відсутні дані про розмір земельної ділянки, яка надавалась новоприйнятому члену у користування. Тобто посилання позивача ОСОБА_1 на те, що він з 2004 року користується земельною ділянкою НОМЕР_1 площею 0,09 га не відповідає дійсності, так як він не був членом СТ «Веселка». Фактичне користування земельною ділянкою, яка колись надавалась, як члену СТ ОСОБА_12, не створює правових підстав для визнання права на неї інших осіб, інакше, як у порядку, визначеному ОСОБА_11

Як вбачається з самої позовної заяви ОСОБА_6 прийнятий у члени СТ лише у 2013 році. На підтвердження цього надано членську книжку, датовану 04.11.2013 роком, проте, в ній не заповнено цілий ряд граф. Зокрема, відсутній підпис секретаря, відсутні дані про дату прийняття у члени Товариства та посилання на відповідний протокол. Натомість відмітки про сплату членських внесків датовані з 2004 по 2014 рік. У судовому засіданні було встановлено, що ці платежі внесені одним внеском у 2014 році. Цю обставину підтвердив у судовому засіданні як сам ОСОБА_1, так і Калита А.А., як голова СТ. Крім того, суду головою СТ «Веселка» Калитою А.А. надано протокол засідання правління СТ «Веселка» від 10.05.2014 року, де п. 11 задоволено заяву ОСОБА_1, де він передавав свою ділянку сину. Цим же пунктом вирішено заяву ОСОБА_6 про прийняття його в члени товариства «Веселка». Тобто ОСОБА_6 став членом товариства з 10.05.2014 року, відповідно ОСОБА_1 перестав бути членом цього товариства з цього ж часу, а тому не може ставити питання про порушення свого права в силу ст. 152, 153 ЗК. Зокрема, ст. 152 ЗК передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. ОСОБА_1 на даний час не є ні власником, ні землекористувачем будь-якої земельної ділянки у СТ «Веселка». В члени СТ прийнято ОСОБА_6, як зазначалося вище це рішення прийнято на зборах правління СТ 10.05.2014 року.

На підставі розпорядження голови Іванківської РДА від 05.10.2009 року № 1175 (зі змінами, внесеними розпорядженням від 03.09.2010 року № 1644) на замовлення ОСОБА_7 приватним підприємством було виконано комплекс робіт із землеустрою та виготовлено технічну документацію із землеустрою зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку на ведення садівництва в садівницькому товаристві «Веселка» ( а.с.46-56). Слід зазначити, що у довідці про членство ОСОБА_7 у СТ «Веселка» немає даних про наявність будинку: довідка стандартна і в частині інформації про будинок, веранду і сарай стоять прочерки, хоча і зазначено, що адресу дачі АДРЕСА_1 (а.с.51). Сама наявність чи відсутність споруд на земельній ділянці, на яку оформлялась технічна документація не мала правового значення. В акті погодження меж земельної ділянки від 28.06.2010 року маються підписи суміжних землекористувачів - ОСОБА_15 та ОСОБА_16 Оскільки перша заява була написана ОСОБА_3 за ділянку площею 0,09 га, відповідно саме ці особи і були суміжними землекористувачами, з двох інших сторін ділянка межує з дорогою. ( а.с.53).

Згідно розпорядження Іванківської РДА від 13.10.2010 року № 1839 ОСОБА_7, члену садівничого товариства «Веселка» з 01.08.2009 року, що підтверджується протоколом № 4 від 01.08.2009 року ( а.с.83), передано у власність земельну ділянку НОМЕР_1 площею 0,0584 га на території Оливської сільської ради Іванківського району Київської області для ведення садівництва. На підставі цього розпорядження вона 11.07.2011 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 019579, зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01103 (кадастровий номер :01:006:0010). Збільшуючи позовні вимоги позивачі, посилаючись на відсутність реєстрації державного акту на право власності, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, просили скасувати кадастровий номер :01:006:0010. Ця вимога взагалі не ґрунтується на законі, оскільки кадастровий номер земельній ділянці був присвоєний у порядку, який був чинний на час реєстрації державного акта 11.07.2011 року, тобто до введення в дію Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». На час прийняття рішення про приватизацію земельної ділянки ОСОБА_7, вона не була оформлена на жодного з членів садівничого товариства, і надавалась їй як вільна. ОСОБА_12 на той час вже померла, ОСОБА_1, будучи виключеним з членів товариства, не мав прав на жодну з ділянок. А отже, підстав для визнання недійсним державного акта, яким оформлено її право власності на нього немає. Слід також зазначити, що наданий суду протокол № 6 від 30.08.2014 року засідання звітно-виборних зборів СТ «Веселка», де прийнято рішення, що те, що оформлення ділянки без номера визнати незаконним, у зв'язку з тим, що це питання не відноситься до компетенції зборів, тим більше, що право власності ОСОБА_7 вже оформлено: вона отримала державний акт на цю земельну ділянку. Крім того, викликає сумнів сама постановка питання, а відповідно і введення членів товариства в оману: мова йде про дві абсолютно різних ділянки. ОСОБА_7 ставить питання про оформлену нею у приватну власність ділянку, яка перед цим не мала номеру, а під час оформлення її було позначено під НОМЕР_1. Ділянка, про яку йшлося, як про куплену ОСОБА_1, знаходиться в іншому місці, і ОСОБА_7 на неї не претендує взагалі, визначаючи її під НОМЕР_3.

Крім того, з наданих позивачами викопіювань планування СТ «Веселка» в с. Старовичі вбачається, що вони претендують на земельну ділянку площею 0,09 га, при цьому вона наполовину перекриває сусідню ділянку (у наданих ними планах - без номера). З цього ж документу вбачається, що практично всі ділянки, які розподілялись між членами садового товариства є рівними (а.с.10, 11). Цей факт у судовому засіданні підтвердила свідок ОСОБА_17.). Збільшення цих ділянок проводилось відповідно до вимог статуту, згідно додаткових рішень товариства у випадку укладення угод купівлі-продажу, з інших правових підстав. Враховуючи цей факт, суду не надано жодного документу, який би підтверджував, що садовим товариством «Веселка» приймалось рішення про виділення будь-кому з позивачів ділянки у розміром саме 0,09 га.

У судовому засіданні встановлено, і це фактично не оспорює жодна із сторін, що ОСОБА_7 фактично оформила право власності на ділянку площею 0,0584 га, яка була без номера, і межує з ділянкою НОМЕР_2 - це ділянка, на якій мали будувати сторожовий будинок.

ОСОБА_12 користувалась земельною ділянкою НОМЕР_1 і розмір цієї ділянки був такий же як і в усіх. Можливо, вона і користувалась частиною ділянки без номера, на яку на даний час оформила право власності ОСОБА_7 Проте, своїх прав ні на ділянку, яка позначалася під НОМЕР_1, ні на частину ділянки без номера вона за життя ніяким чином не оформила. Зведений на ділянці під НОМЕР_1 будинок є самочинно збудованим, саме тому рішенням суду від 02.10.2012 року у справі № 2-174/12 було визнано дійсним договір купівлі-продажу садівничого будинку та господарських споруд ( у якості будівельних матеріалів) та визнано право власності ОСОБА_1 на ці будівельні матеріали ( а.с.6-7). Тому не відповідає дійсності твердження позивача, що він є власником будинку, оскільки статус цієї споруди не змінився до цього часу: право власності на неї так і не оформлено, вона залишається самочинним будівництвом, і ОСОБА_1 має право власності лише на будівельні матеріали, з яких вона споруджена. Наявність Технічного паспорта, який виготовлений на замовлення ОСОБА_6 03.02.2015 року не є підтвердженням права власності на будівлю. Як не надано суду і документу, який би давав право ОСОБА_1 чи ОСОБА_6 претендувати на земельну ділянку площею 0,09 га.

Відповідно до ст.152 3К України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Ст. 125, 126 цього ж Закону передбачають, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

ОСОБА_6, хоч і прийнятий у члени товариства, проте, не надав ніякого документу про земельну ділянку, яка за ним числиться, як за членом садового товариства, щоб суд мав можливість зробити висновок про наявність чи відсутність порушення його прав. Так, заяву про розроблення технічної документації на відведення земельної ділянки НОМЕР_1 в СТ «Веселка» площею 0,09 га була подана ним в ДП «Київський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» 09.12.2013 року, тобто ще до того як він став членом цього товариства: відповідно сам, без узгодження з товариством, визначив як розмір, так і номер (місцезнаходження) цієї ділянки ( а.с.5). У довідці, підписаній головою правління СТ Калитою Г.А., яка надана позивачами, зазначено, що ОСОБА_6 є дійсним членом СТ з 04.11.2013 року. При цьому частина даних, які внесені у зазначену довідку від 10.12.2014 року написано власноручно ОСОБА_1, а саме текст «его земельний участок НОМЕР_1 площею 0,09 га перекривается на 0,03 га приватизованим участком (нулевым) ОСОБА_7 (этот ее участок отражен в компьютерной сеті» ( а.с.12). Суду не надано доказів прийняття його в члени товариства з цієї дати (рішення правління, загальних зборів), як і документу, що підтверджував би рішення про виділення ОСОБА_6 земельної ділянки НОМЕР_1 розміром саме 0,09 га. Відповідно викликає сумнів і членська книжка, видана на ім'я ОСОБА_6, де відсутні підпис секретаря, дату прийняття у члени Товариства та посилання на відповідний протокол ( а.с.13).

Суд вважає за необхідне також зазначити, що в садовому товаристві «Веселка» постійно змінюється керівництво, при цьому прийом-передача документації здійснюється хаотично, що призводить до того, що фактично кожен наступний керівник не володіє у повному обсязі інформацією щодо оформлення належності земельних ділянок ( як на праві користування, так і на праві власності), про видані членські книжки, як і щодо нумерації таких ділянок. У різних справах, які розглядалися за позовами ОСОБА_1 є різні версії «Планіровки ділянок станом на 31.12.2009 року». Так, суду надано відповідачкою ОСОБА_7 ксерокопію цього документу, де дійсно приватизована нею ділянка зазначена під номером НОМЕР_1, а сусідня, яка на даний час вільна, на якій знаходиться споруда, придбана ОСОБА_1 у ОСОБА_18, під номером НОМЕР_3 ( а.с.85). А у списку, який надавався на запит суду Оливською сільською радою у іншій справі, зазначено номер ділянки ОСОБА_7 НОМЕР_1-а ( справа № 2-174/12 а.с.120, 121).

Підсумовуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_1 не є членом СТ «Веселка» чи землекористувачем земельної ділянки в садовому товаристві «Веселка», його права фактом приватизації ОСОБА_7 земельної ділянки не порушені, відповідно йому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_6 також не підлягають задоволенню, оскільки він став членом садового товариства лише у 2014 році. Приватизація земельної ділянки ОСОБА_7 здійснена у 2011 році (отримано державний акт на право власності на земельну ділянку, першу заяву на розробку технічної документації вона подала до Іванківської РДА ще 30.09.2009 року ( а.с. 60)), тобто, коли ОСОБА_6 ще не був членом садового товариства, як і його батько - ОСОБА_1, який був виключений з його членів і знову прийнятий лише у 2013 році. Тобто ОСОБА_7 приватизувала вільну на той час земельну ділянку, яка першопочатково взагалі не мала номера. Відповідно погодження меж здійснювалося з суміжними землекористувачами, якими були на той час ОСОБА_16 та ОСОБА_15 Оскільки ніхто з ОСОБА_1 на той час не був членом СТ, і не був суміжним землекористувачем, не було підстав для погодження з ними меж. Застосування ст. 120 ЗК України в даному випадку взагалі безпідставне, оскільки у ОСОБА_1 відсутнє право власності на будинок, який самочинно збудований ОСОБА_12, і належить йому лише у якості будівельних матеріалів.

Ст. 155 ЗК передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Оскільки, як встановлено судом, ОСОБА_7 отримала право власності на земельну ділянку, яка була вільною, на момент передачі їй земельної ділянки, позивачі не були членами товариства, не мали у користуванні будь-якої земельної ділянки, у суді на той час розглядалась справа про визнання недійсним рішення про виключення ОСОБА_1 з членів товариства ( як користувача ділянкою № 66), то підстав для визнання недійсним державного акта, виданого на ім'я ОСОБА_7, немає. Тим більше, що на даний час ОСОБА_6 має можливість оформити на себе земельну ділянку, на якій знаходиться придбаний його батьком (у якості будівельних матеріалів) будинок, але у наявному вільному розмірі, який визначався для кожної ділянки у СТ - приблизно 0,06 га.

На підставі наведеного, керуючись ст. 5, 6, 8, 57, 60, 64, 88, 213-215, 218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Київської області через Іванківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя: