АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/283/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : Іванов А. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоБондаренка С. І.
суддівХрапка В. Д. , Дмитренка М. І.
при секретаріЖуравель Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 серпня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, третя особа на стороні відповідачів орган опіки та піклування Уманської райдержадміністрації Черкаської області про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року ОСОБА_9 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивач є власником будинку який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. Протягом тривалого часу позивач зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2. В лютому 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 була досягнута усна домовленість, щодо його тимчасового користування, лише однією кімнатою вище вказаного житлового будинку, а після повного збору позивачем документів, для продажу даного будинку буде вирішено питання щодо його придбання громадянином ОСОБА_6, вже за визначену на той час суму коштів.

2 червня 2014 року всі необхідні документи для переоформлення права власності на вищевказаний житловий будинок позивач підготувала і стала обговорювати умови продажу даного будинку із ОСОБА_6 Останній не став погоджуватись на раніше визначені умови купівлі - продажу будинку і прийти до єдиного спільного рішення щодо його продажу їм не вдалося. Також позивачем виявлено, що відповідач ОСОБА_6 в даному будинку проживає не сам, а спільно із дружиною - ОСОБА_7 та батьком ОСОБА_8. Вказані особи проживають не в одній кімнаті як вони домовлялись, а в усіх кімнатах будинку. При цьому відповідачем було винесено з будинку належні позивачу меблі та речі на вулицю, які від погодних умов пошкодилися.

Після побаченого позивач звернулася до відповідача з вимогою звільнити її будинок, на що отримала категоричну відмову і пропозицію виселити їх лише в судовому порядку.

В зв'язку з чим позивач просила суд усунути перешкоди у володінні, користуванні і розпорядженні належним позивачу на праві приватної власності будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1,шляхом виселення ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 із житлового будинку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 06 серпня 2014 року залучено до участі в даній справі в якості третьої особи на стороні відповідачів орган опіки та піклування Уманської райдержадміністрації Черкаської області.

Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 серпня 2014 року, позов задоволено. Забовязано ОСОБА_6, ОСОБА_7 ОСОБА_8 не чинити перешкод в користуванні та розпорядженні ОСОБА_9 належним їй будинком з надвірними спорудами по АДРЕСА_1

Виселено ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 з житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1

Вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 листопада 2014 року заяву ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, не повним з'ясуванням обставин справи, просили скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідачами порушено право власності позивача яке підлягає захисту.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_9 , на підставі свідоцтва про право на спадщину, за заповітом від 23.05.2013 року, є власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.(а.с.10)

Частиною 1,2 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно частини 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом усунення перешкод у користуванні власністю.

Відповідачі не надали доказів, що підтверджували б їх право на користування будинком, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Посилання апелянтів на розписку від 07 лютого 2013 року, як домовленість про всі істотні умови договору купівлі-продажу будинку, є необґрунтованим, оскільки кошти отримувала ОСОБА_10, яка не була власником зазначеного будинку.

Також на вказаній розписці були посвідчені підписи осіб, а не сам договір, як того вимагає стаття 657 ЦК України.

Не є підставою набуття права власності будинком проведення в ньому ремонту та облаштування двору, крім того спір про право власності на вказаний будинок, не є предметом розгляду в даній справі, як не є предметом спору в даній справі і повернення грошових коштів, які, за твердженням відповідачів, були сплачені за будинок, оскільки відповідачі, з відповідним позовом до суду не звертались.

Не відповідає також фактичним обставинам справи те, що суд не врахував, що в будинку проживають малолітні діти, оскільки для забезпечення захисту їх прав, ухвалою суду від 6 серпня 2014 року (а.с. 34) було залучено до участі орган опіки та піклування.

Відповідно до частини 2 статті 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Порушення процесуальних норм, на які посилається апелянт, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки по суті таке рішення є правильним, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків зроблених судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів, не вбачає підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст..ст.303,307,308,313, 314,315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 - відхилити, а рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :