Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/136/15-ц
Провадження №: 2/332/176/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2015 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Мєркулової Л.О.,

при секретарі - Івановій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», третя особа - ОСОБА_2, про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди.

У своєму позові та у судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 05.12.2014 року керівництвом ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» шляхом направлення відкритого листа за підписом заступника Голови Правління підприємства ОСОБА_2, була розповсюджена стосовно позивача недостовірна інформація, яка порочить його честь та гідність.

Зокрема, у листі було зазначено (мовою оригіналу): «в октябре-ноябре 2014 года инженерно-техническими работниками прокатного цеха, совместно с работниками службы безопасности были вскрыты вопиющие факты хищений металлопродукции, имевшие место на участке адьюстажа заготовки. Первоначально, предполагалось, что попросту произошла ошибка в учётных данных либо несвоевременный ввод информации о движении металла. Однако, последовавшее за этим служебное расследование, к сожалению, показало, что имело место хищение - кража готовой продукции, а именно дорогостоящих марок металла («быстрореза», «нержавейки»). Брали по ночам заготовки годной продукции, резали резаками, а потом по сговору с водителем АТЦ загружали в потайные места автотранспорта и вывозили из завода. была установлена причастность к этим возмутительным действиям работников участка адьюстажа заготовки - ОСОБА_1, ОСОБА_3 и других лиц».

На думку позивача, зазначений лист містить твердження про вчинення ним злочину. Форма подачі зазначеної інформації не має характеру оціночного судження або припущення, твердження викладаються як вже доведені та в категоричній формі.

У позові заявник просить, щоб вищезазначена інформація була спростована у спосіб, яким була поширена та просить стягнути з відповідача завдану йому моральну шкоду у розмірі 25000,00 грн.

Позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, вказавши, що розповсюдження недостовірної інформації стосовно позивача викликало негативне ставлення до нього його колег по роботі, що в свою чергу змусило його звільнитися з підприємства відповідача. Розповсюджена інформація не відповідає дійсності та не підтверджена вироком суду. Позивач вважає, що розповсюдженням недостовірної інформації відповідач завдав йому моральних страждань, які він оцінює у 25000,00 грн.

Представник ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що зазначений позивачем лист був адресований лише двом особам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5, а не невизначеному колу осіб, як вказує позивач. Також зазначив, що події щодо крадіжки на даний час розслідуються правоохоронними органами, спростування чи встановлення цих фактів як оціночних для визначення розміру шкоди можливе лише після прийняття судом рішення в цій справі.

Третя особа ОСОБА_2 у судове засіданні не з'явився, хоча був повідомлений своєчасно про час та місце розгляду справи. Суд вважає можливим розглянути справу без участі третьої особи.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 суду пояснили, що працюють в прокатному цеху ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» та на п'ятихвилинному зібранні колективу цеху були ознайомлені майстром дільниці із листом, в якому йшлося про причетність ОСОБА_3 до крадіжки металу. Після ознайомлення із змістом листа змінилося їх відношення до ОСОБА_1 в негативну сторону, стали вважати його винуватим у тому, що через крадіжку металу було залишено без премії працівників їх цеху.

Дослідивши докази по справі, вислухав пояснення сторін, свідків, суд приходе до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У жовтні 2014 року при проведенні інвентаризації на ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» було виявлено факт крадіжки металевої продукції. Після цього на підприємстві було проведено внутрішнє службове розслідування, в ході якого були допитані працівники прокатного цеху, в тому числі і позивач.

Трудовим колективом прокатного цеху ад'юстажа заготовки ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» було направлено заяву голові правління цього підприємства ОСОБА_8 стосовно внутрішнього розслідування виявленої крадіжки металу в особливо великих розмірах.

05.12.2014 року заступник голови правління з економічної безпеки ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» ОСОБА_2 надіслав відповідь на заяву трудового колективу, яка була розповсюджена серед колективу.

Зокрема, у листі було зазначено (мовою оригіналу): «Действительно, в октябре-ноябре 2014 года инженерно-техническими работниками Прокатного цеха, совместно с работниками службы безопасности были вскрыты вопиющие факты хищений металлопродукции, имевшие место на участке адьюстажа заготовки. Первоначально, предполагалось, что попросту произошла ошибка в учётных данных либо несвоевременный ввод информации о движении металла.

Однако, последовавшее за этим служебное расследование, к сожалению, показало, что имело место хищение - кража готовой продукции, а именно дорогостоящих марок металла («быстрореза», «нержавейки»). Брали по ночам заготовки годной продукции, резали резаками, а потом по сговору с водителем АТЦ загружали в потайные места автотранспорта и вывозили из завода. Была установлена причастность к этим возмутительным действиям работников участка адьюстажа заготовки - ОСОБА_1, ОСОБА_3 и других лиц. При этом последние, в ходе разбирательства сами признали свою причастность (либо осведомленность) к указанным выше событиям, в личных беседах говорили о том, что осознают и раскаиваются в совершенных проступках.

Но как оказалось, все эти «раскаяния» оказались всего лишь «игрой на публику». Вместо извинений перед трудовым коллективом, указанные лица стали распространять в цехе слухи, абсурдного содержания о том, что их избивали, пытали и т.п. Причём это делали как работники безопасности, так и руководители цеха. Подали они соответствующее заявление и в правоохранительные органы. Сейчас проводится разбирательство».

Зазначений матеріал містить конкретні факти про обставини та події, а також твердження про порушення позивачем норм законодавства та моральних принципів, у тому числі причетність до вчинення певних незаконних дій, включаючи кримінально карані дії.

Форма подачі зазначеної інформації не має характеру оціночного судження або припущення, твердження викладаються як вже доведені, в категоричній формі та не допускають подвійних тлумачень.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Статтею 32 Конституції України передбачено судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї.

Згідно зі ст..1 Закону України «Про інформацію» інформацією - є документовані або публічно оголошені відомості про події та явища, що відбуваються у суспільстві, державі та навколишньому природному середовищі.

Пунктом 6 ч.2 ст.47 вищезазначеного Закону передбачено, що за поширення відомостей, що не відповідають дійсності, ганьблять честь і гідність особи, винна особа, яка поширила таку інформацію і несе цивільно-правову відповідальність.

Згідно п.2 ч.2 ст.47 Закону України «Про інформацію» визначено, що до відповідальності також притягається особа, яка надала інформацію, що не відповідає дійсності.

Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Згідно до ч.1 ст. 277 ЦК України, фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування цієї інформації.

Згідно з частиною третьою статті 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності).

Спірна інформація була поширена шляхом направлення листа голові цехового комітету профспілки прокатного цеху ОСОБА_4 та голові профкому ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» ОСОБА_5, як відповідь на звернення трудового колективу, та була доведена до відома трудового колективу, що було підтверджено свідками. Вказана інформація стосується позивача, оскільки містить твердження, зокрема, про порушення ним норм чинного законодавства та принципів моралі, вчинення кримінального діяння.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу.

Відповідно до змісту ст. 277 ЦК України, ст. 10 ЦПК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного. Обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача.

Відповідачем в судовому засіданні не надано доказів того, що позивач в установленому законом порядку був визнаний винуватим по вище наведеному твердженню у листі щодо вчинення ним кримінально караного діяння, що свідчить про недостовірність викладеної інформації.

Позивач займав посаду працівника ділянки ад'юстажа заготовки. Після поширення недостовірної інформації про нього, змінилося і ставлення до нього колективу, що стало причиною звільнення позивача із підприємства за власним бажанням. Поширенням спірної інформації порушено особисті немайнові права позивача, зокрема на повагу до гідності та честі.

Виходячи із положень ст. 277 ЦК України, позивач має право на спростування недостовірної інформації, поширення якої порушує його особисті немайнові права.

Згідно з положеннями ст..277 ЦК України і ст..10 ЦПК України обов'язок довести, що поширена інформація є достовірною, покладається на відповідача. Позивач звільнений від обов'язку доказування, що негативна недостовірна інформація, поширена відповідачем, дійсно є недостовірною.

Згідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у приниженні честі та гідності фізичної особи.

За таких обставин, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, й беручи до уваги конкретні обставини по справі, характер розповсюдженої відповідачем інформації і пов'язані з цим моральні страждання позивача, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, і наслідків, що наступили, суд вважає, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.32, 62 Конституції України, ст.ст. 277, 297 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна», третя особа - ОСОБА_2, про захист честі, гідності та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Визнати недостовірною інформацію відносно ОСОБА_1, поширену заступником голови правління з економічної безпеки ПАТ «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» ОСОБА_2, яка міститься у листі-відповіді від 05.12.2014 року (вих.№ 102/к-558) до колективу прокатного цеху та профспілкового комітету, а саме: «Была установлена причастность к этим возмутительным действиям работников участка адьюстажа заготовки - ОСОБА_1, ОСОБА_3 и других лиц. При этом последние, в ходе разбирательства сами признали свою причастность (либо осведомленность) к указанным выше событиям…».

Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» не пізніше наступного дня з дати набрання судовим рішенням законної сили спростувати поширену інформацію, вказану у попередньому абзаці, шляхом направлення листа до колективу прокатного цеху підприємства та профспілки Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» з текстом, за яким би спростовувалась вина у скоєнні крадіжки металу в жовтні 2014 року з прокатного цеху Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» з боку працівників прокатного цеху ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. та витрати на судовий збір у розмірі 100,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної чинності після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Л.О.Мєркулова