Справа № 360/2428/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Бородянський районний суд

Київської області в складі:

головуючого-судді Додатко В.Д.,

при секретарі - Дмитришин М.В., Чернишенко О.В., Буларга Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи: Немішаєвська селищна рада Київської області, про розділ спільного майна подружжя,

зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи: Немішаєвська селищна рада Київської області, про розділ спільного сумісного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулася ОСОБА_1 мотивуючи її тим, що позивачка проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 24 жовтня 2008 року.

З 25 жовтня 2008 року шлюб між ними було зареєстровано відділом м РАЦС Коростенського МУЮ , Житомирської області, актовий запис № 465, а рішенням Коростенського міжрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2010 року шлюб було розірвано.

Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_2 на підставі рішення № 12ХХІV виконкому Немішаєвської селищної ради від 14 травня 2004 року отримав у користування земельну ділянку в АДРЕСА_1, площею 1200 кв. м., для будівництва житлового будинку.

З вересня 2005 року позивачка продала належний їй автомобіль ВАЗ 2106, 1985 року випуску та за виручені кошти вони звели фундамент та цоколь будинку на вищезгаданій земельній ділянці.

А тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію за 1/2 частини будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт та експлуатації машин і механізмів, використаних на будівництво житлового будинку, який на даний час не завершено будівництво та визнати з Позивачкою право спільної сумісної власності на 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 12000 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку.

По зустрічній позовній заяві Відповідач по справі ОСОБА_2 просить суд визнати автомобіль TOYOTA CARINA,1993 року випуску, вартістю 775000 гривень, магнітолу вартістю 750,00 гривень, холодильник вартістю 8460,00 гривень; пральну машину вартістю 2400,00 гривень; двох спальне ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафа, телевізор - являються спільною сумісною власністю подружжя сторін по справі.

Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просили суд визнати незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію 1/2 частини вартості будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робі експлуатації машин і механізмів, використаних на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1.

Позивачка ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлений позов підтримала і викладене підтвердила.

По зустрічному позову ОСОБА_4 заявлений позов не визнала.

Відповідач ОСОБА_2 заявлений позов не визнав зустрічний позов підтримав і викладене підтвердив.

Матеріалами справи встановлено, що позивачка проживала з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2004 року по 24 жовтня 2008 року.

З 25 жовтня 2008 року шлюб між ними було зареєстровано відділ м РАЦС Коростенського МУЮ , Житомирської області, актовий запис № 465, а рішенням Коростенського міжрайонного суду Житомирської області від 16 грудня 2010 року шлюб було розірвано.

Перебуваючи в шлюбі, ОСОБА_2 на підставі рішення № 12ХХІV виконкому Немішаєвської селищної ради від 14 травня 2004 року отримав у користування земельну ділянку в АДРЕСА_1, площею 1200 кв. м., для будівництва житлового будинку.

З вересня 2005 року позивачка продала належний їй автомобіль ВАЗ 2106, 1985 року випуску та за виручені кошти вони звели фундамент та цоколь будинку на вищезгаданій земельній ділянці.

А тому, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь компенсацію за 1/2 частини будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робіт та експлуатації машин і механізмів, використаних на будівництво житлового будинку, який на даний час не завершено будівництво та визнати з Позивачкою право спільної сумісної власності на 1/2 частини земельної ділянки в АДРЕСА_1 площею 12000 кв. м., для будівництва та обслуговування житлового будинку.

Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просили суд визнати незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 спільним майном подружжя та стягнути з ОСОБА_3 на її користь компенсацію ? частини вартості будівельних матеріалів, будівельно-монтажних робі експлуатації машин і механізмів, використаних на будівництво житлового будинку АДРЕСА_1.

З висновку судової незалежної експертизи № СЕ-11-256/14 складеного 24.10.2014 року вбачається , що враховуючи відсутність до об'єкту дослідження та неможливість здійснення обстеження та виявлення фактично виконаних робіт з будівництва житлового будинку, а також приймаючи до уваги відсутність у наданих матеріалів та додаткових документах усіх необхідних даних щодо відсотку готовності кожного конструктивного елементу дослідженого житлового будинку (зокрема, конкретних числових значень у відсотках) визначити відсоток готовності будинку АДРЕСА_1 не вбачається за можливе.

Під час проведення зовнішнього візуального огляду будинку АДРЕСА_1, було виявлено, що будинок фактично збудований, зовні опоряджений, має вікна та зовні (вхідні) двері, по будинку проходять газові труби та встановлено лічильник, кондиціонер, підведено електродроти.

Експерт вважає, що дійсна вартість будинку АДРЕСА_1 (з урахуванням земельного компоненту) на момент складання висновку становить: 705 998 грн., що еквівалентно за курсом НБУ на дату оцінки 54 512 дол. США.

Вартість будівництва будинку АДРЕСА_1, що включає вартість будівельних матеріалів, вартість будівельно-монтажних робіт та вартість експлуатації машин і механізмів, використаних для будівництва, станом на момент проведення експертизи в цілому складає: 690 823 грн., що еквівалентно 53 340 дол. США. (одна друга).

Визначити окремо вартість робіт по газопостачанню досліджуваного будинку, встановленню опалення, підключення до електропостачання, водовідведення та водопостачання, не вбачає за можливе у зв'язку з відсутністю доступу до об'єкту дослідження, неможливістю здійснення обстеження і виявлення фактично виконаних робіт та відсутністю у наданих матеріалах та додаткових матеріалах та додаткових документах детальної інформації щодо даного виду робіт.

При цьому експерт зазначив, що вартість робіт по газозабезпеченню досліджуваного будинку, встановленню опалення, підключення до електропостачання, водовідведення та водопостачання входить до зазначеної вище вартості будівництва будинку в цілому.

Відповідно доч.1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.3 ст. 331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі його будівництва (створення майна).

Свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні засвідчили, що ОСОБА_1 наймала будівельників та з ними розраховувалася.

30 липня 2013 року рішенням Бородянського районного суду Київської області по справі № 360/990/13-ц за позовом про встановлення факту спільного проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності на частинну земельної ділянки позов був частково задоволений: - встановлений факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 01 січня 2005 року по 24 жовтня 2008 року та визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 газовий котел, диван, крісло, двоспальне ліжко, дві тумбочки, трюмо, шафу, телевізор " LG".

Позивачка ОСОБА_1 уточняє свої позовні вимоги, про поділ спільного майна подружжя і просить суд визнать незавершеним будівництвом будинок будинку АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1.

Вислухавши сторін по справі, оглянувши матеріали по справі, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а зустрічна позовна заява ОСОБА_2 відлягає відмові, так як рішенням Бородянського районного суду від 30 липня 2013 року спільне майно було розділене між сторонами.

Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільно сумісної власності.

У силу ст. 69,70,74 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу такого майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Оскільки незавершений будівництвом (не введений в експлуатацію) будинок АДРЕСА_1 зведено в період її проживання з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу та в період їхнього шлюбу, він може бути визнаний об'єктом права спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу.

Така правова позиція узгоджується з правовою позицією Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, викладеною в постановах від 20 червня 2012 року та 15 травня 2013 року.

Оцінюючи дослідженні докази, свідчення свідків: - ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні засвідчили, що ОСОБА_1 наймала будівельників та з ними розраховувалася, що підтверджує факт спільної сумісної власності подружжя будинку АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 60, 69,70,74 СК України, ст.ст.16,331, 368, 372 ЦК України, ст.ст. 10,11,209,212, 213, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи: Немішаєвської селищної ради про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третьої особи: Немішаєвська селищна рада Київської області, про розділ спільного сумісного майна подружжя відмовити.

Визнати незавершений будівництвом будинок АДРЕСА_1 об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання цього рішення.

Головуючий-суддя&nbsp; В.Додатко