Категорія 27Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів: Жданкіна В.В., Ковальчука О.В.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

В заяві зазначала, що 06.10.2012 року вона-позивач позичила відповідачу гроші з сумі 30000 грн., позика була надана для особистих потреб. На підтвердження отримання грошей відповідач надала розписку, яка відповідає вимогам п.2 ст.1047 ЦК України. За взаємною згодою та у відповідності до ст.1048 ЦК України відповідач зобов'язалась сплачувати 5% в місяць за користування коштами, що становить 1500 грн. в місяць. Повернути позику відповідач зобов'язалась до 06.10.2015 року.

Відповідач проценти виплачувала несвоєчасно та не в повному обсязі, а 06.09.2014 року взагалі заявила, що виплатила їй повністю борг і більше нічого їй не винна. За весь період з 06.10.2012 року заборгованість по сплаті процентів становить 14753,42 грн.. Вона-позивач розраховувала на щомісячне отримання відсотків в розмір 1500 грн. для лікування доньки, яка є інвалідом з 06.03.2012 року. Також вона-позивач була позбавлена можливості скористатися коштами в сумі 30000 грн., які позичила відповідачу. Дана сума є для неї значною і якби вона не уклала договір позики, то могла б підтримати деякий час свою дитину, пролікувати її в санаторії, купувати необхідні ліки та продукти харчування.

Вважає, що відповідач істотно порушила зобов'язання за договором, допустивши його невиконання.

Тому просила розірвати укладений між нею-позивачем та відповідачем договір позики від 06.10.2012 року, стягнути з відповідача на її користь суму основного боргу в розмірі 30000 грн. та проценти за користування коштами в розмірі 14753,42 грн., а також понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 447,54 гри. та витрати на правову допомогу в розмірі 3000 грн.

Заочним рішенням Вінницького міського суду від 21 листопада 2014 рокупозовні вимоги ОСОБА_3 задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду, як постановлене з порушенням вимог закону, скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові ОСОБА_3 відмовити.

В судовому засіданні 02.03.2015 року позивач ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 подали апеляційному суду спільну заяву, в якій просили визнати укладену між ними мирову угоду, на зазначених в ній умовах, та закрити провадження у даній справі. Також одночасно сторонами суду було подано саму мирову угоду від 02.03.2015 року, в якій письмово викладено умови цієї угоди та зазначено, що сторони усвідомлюють правові наслідки закриття судом провадження у справі в зв'язку з укладенням мирової угоди та вважають, що її умови не суперечать вимогам законодавства, не порушують їх прав та охоронюваних законом інтересів, а також третіх осіб.

Крім того, разом з заявою і мировою угодою суду надано ксерокопію письмової розписки ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_2 суми грошових коштів, вказаної в мировій угоді, на підтвердження проведених між ними розрахунків, тобто якою підтверджено виконання, укладеної між сторонами, мирової угоди.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників та враховуючи те, що мирова угода, укладена сторонами, не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи та інтереси самих сторін та інших осіб, колегія суддів вважає, що заява сторін підлягає до задоволення, а мирова угода, укладена між ними, визнанню. У зв'язку з цим,апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення суду підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 175, 306, 307, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, - УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволити частково.

Заочне рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 21 листопада 2014 рокускасувати.

Визнати мирову угоду, укладену 02 березня 2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно умов якої: 1. Керуючись ст.ст.651,654(ч.1) ЦК України, сторони досягли взаємної згоди вважати розірваним з 02.03.2015 року, укладений між ними 06.10.2012 року строком до 06.10.2015 року, договір позики грошових коштів, умови якого викладені у борговій розписці від 06.10.2012 року ОСОБА_2 (позичальник) на ім'я ОСОБА_3 (позикодавець).

2. Сторони визнають, що заборгованість ОСОБА_2 (позичальник) перед ОСОБА_3 (позикодавець) за вищевказаним договором позики складає 10000 грн. (десять тисяч гривень), яку ОСОБА_2 зобов'язується сплатити ОСОБА_3 02.03.2015 року. Доказом проведення розрахунків між сторонами є письмова розписка ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_2 вищевказаної суми грошових коштів.

3. Судові витрати, пов'язані з укладанням цієї мирової угоди та закриттям судом провадження у справі (відшкодування витрат по сплаті судового збору та правову допомогу) кожна сторона несе окремо.

4. Сторони усвідомлюють правові наслідки закриття судом провадження у справі в зв'язку з укладенням цієї мирової угоди, вважають, що її умови не суперечать вимогам законодавства, не порушують їх прав та охоронюваних законом інтересів, а також третіх осіб.

Провадження в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу закрити.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/