АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/1559/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Шаховніна М.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Прохоровій В.С.

за участю: представника відповідача Крячок М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» на рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року в справі за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Київської державної академії водного транспорту ім. гетьмана ПетраКонашевича-Сагайдачного - ОСОБА_8 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок протиправних дій та бездіяльності,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до ректора Київської державної академії водного транспорту ім. гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного ОСОБА_8 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок протиправних дій та бездіяльності у сумі 24 850 гривень та 10 000 гривень в якості відшкодування моральної шкоди, які не були відшкодовані відповідачем у добровільному порядку.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року у задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, та ставив питання про його скасування, та постановлення нового про задоволення позову у повному обсязі. Мотивуючи свою вимогу тим, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

Зазначаючи, що судом не було взято до уваги наявність постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 січня 2013 року, яка набрала законної сили, дії та бездіяльність відповідача було визнано протиправними. Судом залишено поза увагою те, що в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

А відтак, на думку апелянта, безпідставним є висновок суду про відсутність причинно-наслідкового зв'язку між протиправними діями та бездіяльністю відповідача та нанесеними збитками.

Апелянт будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, повторно не з'явився в судове засідання, поважність причин своєї неявки суду не повідомив. Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність в силу вимог ст.305 ЦПК України -.

Представник відповідача апеляційну скаргу не визнав, заперечував проти її задоволення.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що сплачена позивачем сума, яка була передбачена договором про надання юридичної допомоги, не є збитками у розумінні статті 22 ЦК України, позивачем не доведено та не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження причинного зв'язку між протиправною поведінкою відповідача та сумою, яка була сплачена позивачем за невиконання ними ж умов договору. Не підлягають також стягненню з відповідача витрати на оплату юридичних послуг пов'язаних із підготовкою позовної заяви до суду та вчинення інших процесуальних дій, які були понесені позивачем під час розгляду справи в Окружному адміністративному суді м. Києві, оскільки віднесення позивачем до складу збитків витрат на юридичну допомогу суперечить вимогам закону, зокрема положенням ст. 22 ЦК України, оскільки такі витрати не мають обов'язкового характеру. Крім того, суд вважає, що відсутній причинно-наслідковий зв'язок між поведінкою відповідача та збитками позивача у вигляді суми оплати наданих позивачу юридичних послуг.

А відтак, на думку суду, відсутні підстави стверджувати, що витрати понесені позивачем були з вини відповідача, то і відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог у частині стягнення моральної шкоди.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач звертаючись до суду ставив питання про стягнення із відповідача матеріальної шкоди у розмірі 24 850 гривень, яка складається із виплати 19 600 гривень штрафних санкцій ОСОБА_6, який, за договором про надання юридичних послуг від 10 квітня 2012 року, повинен був здійснити юридичну експертизу запитуваних але ненаданих відповідачем документів; оплати юридичних послуг пов'язаних із підготовкою позовної заяви до суду та вчиненням інших процесуальних дій ОСОБА_7 відповідно до договору про надання юридичних послуг від 15 жовтня 2012 року, що становить 5 250 гривень, в силу вимог ст. 1166 ЦК України.

Підставою для такого звернення була Постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 січня 2013 року по справі № 2а-14893/12/2670, за якою було визнано протиправними дії та бездіяльність ректора Київської державної академії водного транспорту ім. гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного ОСОБА_8, пов'язаного з розглядом інформаційного запиту від 03 травня 2012 року за №29/2.

Отже, витрати понесені особою у зв'язку з реалізацією своїх процесуальних прав під час розгляду іншої справи ( яка розглядалася за правилами КАС України) процесуальним законом віднесено до судових витрат. Вони відшкодовуються в порядку, передбаченому відповідним процесуальним законом, їх не можна визнати збитками чи шкодою в розумінні положень цивільного законодавства України й вони не можуть бути стягнуті за позовною вимогою в іншому провадженні.

А відтак, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставах визначених ст. 205 ЦПК України з урахуванням положень ст.310 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 310, 313, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом Всеукраїнської громадської організації «Комітет конституційно-правового контролю України» до ректора Київської державної академії водного транспорту ім. гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного - ОСОБА_8 про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок протиправних дій та бездіяльності, закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: