Провадження № 2/734/768/15 Справа № 734/2548/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 грудня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого-судді Бригинець М.М.

при секретареві Колоколуша Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник відповідачки: ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином,

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2014 року, приблизно в 16 годин 50 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, рухався по автодорозі Козелець - Бобровиця в напрямку смт. Козелець, Чернігівської області. Проїжджаючи 20 км. вказаної автодороги, у порушення вимог п.п 2.3 (б); 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_2 проявив неуважність та не стежив за дорожньою обстановкою і не реагував на її зміну, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки при проїзді заокругленої ділянки дороги, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, на якій здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Фабіа» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Посилаючись на ті обставини, що внаслідок даної ДТП було пошкоджено автомобіль позивача, він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник відповідачки: ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, мотивуючи тим, що вказаною ДТП його автомобілю заподіяно матеріальну шкоду, розмір якої визначено за висновком експертного автотоварознавчого дослідження №837/27-14 від 17 вересня 2014 року, згідно якого матеріальні збитки завдані йому внаслідок пошкодження його автомобіля становлять 139 584 грн. 31 коп. та 2 500 грн. витрати, повязані з транспортуванням пошкодженого автомобіля. 10 серпня 2015 року страховою компанією НАСК «Оранта» йому відшкодовані збитки в сумі 50 000 грн., решту завданої шкоди в сумі 92 084 грн. 31 коп. він просить стягнути солідарно з відповідачів.

Відповідач ОСОБА_2В в судовому засіданні позов визнав повністю та пояснив, що автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3 він керував на правовій основі, оскільки влітку 2014 року взяв автомобіль в останньої в оренду з правом викупу, про що надав розписку. З вказаного часу автомобілем користувався тільки він і відповідно ніс повну відповідальність за його експлуатацію. Згоден сплачувати всю суму заподіяних збитків один, оскільки з моменту передачі ключів від автомобіля ОСОБА_3 до нього немала ніякого відношення.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала повністю та пояснила, що ОСОБА_2 починаючи із серпня 2014 року, фактично мав у господарському віданні вказаний автомобіль, оскільки сам використовував його, постійно зберігав та утримував його. У трудових відносинах з ОСОБА_3В він не перебував, а користувався та володів вказаним автомобілем на підставі домовленості про повну виплату коштів за нього. ОСОБА_3 не здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки з використанням вказаного автомобіля, не експлуатувала вказаний автомобіль. Поняття джерело підвищеної небезпеки це є не певний предмет, а є діяльність, що створює підвищену небезпеку для інших осіб. Саме за вчинення неправомірних дій, які виразились у порушенні правил дорожнього руху саме під час керування вказаним автомобілем, ОСОБА_2 визнаний винним. Тому за таких обставин ОСОБА_3 не може відповідати за вчинення злочину, до якого вона немає жодного відношення. За таких обставин просить суд у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином відмовити.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ВАТ НАСК «Оранта» в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про поважність своєї неявки суду не повідомив і його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті за його відсутності.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, подані документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов позивача ОСОБА_1 до відповідача ОСОБА_2 підлягає задоволенню, а в позові до відповідача ОСОБА_3 - необхідно відмовити, з наступних підстав.

Відповідно вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні було достовірно встановлено, що позивач є власником автомобіля марки «Шкода Фабіа» р.н. НОМЕР_2 та в момент ДТП керував ним.

В той же час ОСОБА_2 правомірно здійснював керування автомобілем НОМЕР_1, власником якого є ОСОБА_3

Згідно з вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 20 квітня 2015 року, який набрав законної сили 21 травня 2015 року, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, оскільки він 01 вересня 2014 року, приблизно в 16 годин 50 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, рухався по автодорозі Козелець - Бобровиця в напрямку смт. Козелець, Чернігівської області. Проїжджаючи 20 км. вказаної автодороги, у порушення вимог п.п 2.3 (б); 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху ОСОБА_2 проявив неуважність та не стежив за дорожньою обстановкою і не реагував на її зміну, не вжив заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу, не вибрав безпечної швидкості руху автомобіля з урахуванням дорожньої обстановки при проїзді заокругленої ділянки дороги, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху, на якій здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Фабіа» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

В результаті зіткнення автомобіль «Шкода Фабіа» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1, отримав чисельні пошкодження.

Відповідно до даного вироку встановлено, що під час повного, всебічного та обєктивного дослідження всіх обставин по даному кримінальному правопорушенню встановлено, що порушень Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_1 не виявлено, в той же час мається вина водія ОСОБА_2, який діяв у порушення вимог п. п. 2.3 (б); 12.1; 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме: керував автомобілем у стані алкогольного спяніння, проявив не уважність та не стежив за дорожньою обстановкою і не реагував на її зміну, не вибрав безпечну швидкість, з урахуванням дорожньої обстановки при проїзді заокругленої ділянки дороги, внаслідок чого не впорався з керуванням автомобіля, здійснив виїзд на зустрічну смугу руху на якій здійснив зіткнення з автомобілем «Шкода Фабіа» р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1 При цьому, дії ОСОБА_2 перебувають у прямому причинному звязку з даним порушенням та з виникненням та розвитком даної дорожньо-транспорньої пригоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вчинення ОСОБА_2 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України відносно ОСОБА_1, є доведеним.

Судом встановлено, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються:

ст. 22 ЦК України, відповідно до якої особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права; збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі;

ст. 1166 ЦК України, відповідно до змісту якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала;

ст. 1187 ЦК України, відповідно до вимог якої шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку;

З огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що внаслідок саме злочинних дій відповідача ОСОБА_2 позивачу була заподіяна майнова шкода, яка підлягає відшкодуванню у відповідності до вимог діючого законодавства.

Наявний в матеріалах справи висновок експертного автотоварознавчого дослідження №837/27-14 від 17 вересня 2014 року автомобіля «Шкода Фабіа» р.н. НОМЕР_2, з яким погодився відповідач ОСОБА_2, визначає розмір заподіяної шкоди власнику даного автомобіля в сумі 139 584,31 грн. Згідно витратних рахунків від 01 вересня 2014 року №7; від 17 січня 2015 року №14; та розрахункової квитанції витрати позивача, повязані з транспортуванням пошкодженого автомобіля, становлять 2 500 грн. А всього завдані збитки позивачу внаслідок пошкодження автомобіля в результаті ДТП складають 142 084,31 грн.

Згідно довідки страхової компанії НАСК «Оранта» позивачу відшкодовані збитки в сумі 50 000 грн., а різниця в сумі 92 084 грн. 31 коп. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача.

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідач ОСОБА_2 керував автомобілем НОМЕР_1 на правовій підставі, так як із серпня 2014 року фактично мав у господарському віданні вказаний автомобіль; сам використовував його, постійно зберігав та утримував останнього; у трудових відносинах з ОСОБА_3 ОСОБА_2 не перебував, а користувався та володів даним автомобілем на підставі домовленості про повну виплату коштів за нього. Відповідно, ОСОБА_3 не здійснювала діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки з використанням вказаного автомобіля, не експлуатувала вказаний автомобіль, а тому підстави для цивільної відповідальності ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 лише через те, що вона є власником автомобіля НОМЕР_1 відсутні, на що вказав Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ у своєму узагальненні судової практики розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки у 2010-2011 роках. ОСОБА_3 є неналежним відповідачем і не повинна відповідати за даним позовом.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача ОСОБА_2В, необхідно стягнути судовий збір в дохід держави в сумі 920, 84 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 213, 215, 294, 295, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, представник відповідачки: ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ВАТ НАСК «Оранта» про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану злочином в сумі 92 084 (девяносто дві тисячі вісімдесят чотири) грн. 31 коп.

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином в і д м о в и т и.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_3, в дохід держави судовий збір в сумі 920,84 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд до апеляційного суду Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

Козелецького районного суду ОСОБА_5