Номер провадження: 22-ц/785/1379/15
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Ващенко Л. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого - Ващенко Л.Г.

суддів - Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.

при секретарі - Козак М.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Одеської міської ради, третя особа: комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" про визначення порядку користування земельною ділянкою, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні і за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: Одеська міська рада і комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації" про повернення самовільно зайнятої земельної ділянки, усунення перешкод у користувані земельною ділянкою,

ВСТАНОВИЛА:

09.09.2008 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись із позовом про визначення порядку користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 у м. Одесі і просили: визначити порядок користування земельною ділянкою площею 2 926 м2, з виділенням їм у користування земельної ділянки площею 1 717,96м2 і зобов'язанням відповідача не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою площею 1 717,96м2.

Позов обгрунтовано тим, що позивачі є власниками 29/50 частин домоволодіння, а відповідач володіє 21/50 частинами домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Одесі, яке розташоване на земельній ділянці площею 2 926 м2.

Посилаючись на те, що між ними і відповідачем ОСОБА_2 не досягнуто згоди стосовно користування земельною ділянкою, позивачі просили позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, звернувся із зустрічним позовом про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 2507м2 і зобов'язання відповідачів за зустрічним позов не чинити перешкод в оформленні права власності. Уточнивши вимоги, ОСОБА_2просив зобов'язати відповідачів повернути йому самовільно зайняту земельну ділянку площею 755м2 й усунути перешкоди у користуванні зазначеною частиною земельної ділянки.

Представник Одеської міської ради і комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" не приймали участі у судовому засіданні у суді першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.04.2013 року позов ОСОБА_3.і ОСОБА_4задоволено частково, у зустрічному позові відмовлено.

Суд встановив порядок користування земельною ділянкою площею 2 926м2 і виділив у користування ОСОБА_2земельну ділянку площею 1 698м2, а у користуванні ОСОБА_3.і ОСОБА_4залишив земельну ділянку площею 1 264м2 та зобов'язав ОСОБА_2не чинити перешкод позивачам у користуванні земельною ділянкою площею 1 264м2. З ОСОБА_2на користь позивачів суд стягнув судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення про відмову у позові ОСОБА_3.і ОСОБА_4.й про задоволення його зустрічного позову, посилаючись на незаконність рішення суду, неповне з'ясування обставини справи і на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи.

У засіданні колегії суддів: ОСОБА_2.і його представник скаргу підтримали; ОСОБА_3, ОСОБА_4.і їхній представник скаргу не визнали.

Представник Одеської міської ради (далі-ОМР) і представник комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації" (далі- КП БТІ) у засідання колегії суддів не з'явились.

Рішення суду першої інстанції у частині визначення порядку користування земельною ділянкою і у частині зобов'язання не чинити перешкод підлягає зміні на підставі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України.

Згідно зі ст. 309 ч.1 п.п.3,4 підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Позивачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 просили визначити порядок користування земельною ділянкою площею 2 962 м2 по АДРЕСА_1 у м. Одесі й виділити їм у користування 1 717, 96 м2 та зобов'язати відповідача не чинити їм перешкоди у користуванні зазначеною земельною ділянкою (а.с.3,4 т.1).

Суд, задовольняючи позов частково виходив з того, що сторони, як власники домоволодінь, що розташовані на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м. Одесі, мають право на визначення порядку користування земельними ділянками.

Висновок суду у цій частині відповідає обставинам справи.

Встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_1 у м. Одесі знаходяться домовлодіння, яке складається з 2 окремих житлових будинків під літерами "А" і "Б", які до 1979 року належали ОСОБА_5, бабусі відповідача ОСОБА_2(а.с.41,42,47,110 т.1)

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих від 15.07.1977 року №657 за зазначеними домоволодіннями закріплена земельна ділянка площею 910 м2. Надлишок земельної ділянки площею 2 052 м2 передано у міськземфонд і тимчасово залишено у користуванні ОСОБА_5 (а.с.50 т.1).

У 1979 році, ОСОБА_2, який мав право власності на 1/2 частину домоволодіння, успадкував після смерті бабусі ОСОБА_5 іншу 1/2 частину спірного домоволодіння і став власником домоволодіння у цілому, яке складалось з 2 житлових будинків під літерами "А" та "Б" (а.с.34-40,43-46,48,49,112-115 т.1).

02.10.1980 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_6 1/2 частину домоволодіння загальною житловою площею 62,7 м2 з надвірними спорудами під літерою "Б" (а.с.116-127 т.1).

13.06.2001 року ОСОБА_6 отримала свідоцтво про право власності на 29/50 частин спірного домоволодіння, а 17.09.2002 року, за договором дарування, подарувала зазначену частину домоволодіння сину ОСОБА_3 і доньці ОСОБА_4 (а.с.128-143 т.1).

Між сторонами існує спір з приводу користування спірною земельною ділянкою, на якій розташовані житлові будинки, що належать сторонам на праві власності.

Суд, вирішуючи спір щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою, правильно виходив з вимог ст.ст. 12,90,91 ЗК Української РСР у редакції 1970 року /правовідносини сторін, які виникли після продажу ОСОБА_2 1/2 частини домоволодіння ОСОБА_6, договір від 02.10.1980 року/ та ст. 120 ЗК України у редакції 2001 року, який набрав чинності з 01.01.2002 року /правовідносини сторін, які виникли на підставі договору дарування ОСОБА_6 1/2 частини домоволодіння ОСОБА_3.і ОСОБА_4, договір від 17.09.2002 року/.

Разом з тим, рішення суду у частині визначення порядку користування земельною ділянкою і зобов'язання не чинити перешкод у користуванні земельною ділянкою підлягає зміні виходячи із наступного.

Встановлено, що на час придбання матір'ю позивачів 1/2 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Одесі /жовтень 1980 року/ за домоволодінням у цілому була закріплена земельна ділянка площею 910 м.2 (а.с.50 т.1).

2 052 м2 земельної ділянки по АДРЕСА_1 у м. Одесі є землями міськземфонду і знаходились у тимчасовому користуванні до смерті ОСОБА_5

У встановленому законом порядку, земельна ділянка площею 2 052 м2 у тимчасове або постійне користування ОСОБА_7 або ОСОБА_2, ОСОБА_3 і ОСОБА_4 не передавалась.

Зважаючи на викладене, до сторін перейшло право користування земельною ділянкою площею 910 м2, на якій розташовані 2 окремих житлових будинка під літерами "А" та "Б" з надвірними будівлями й спорудами, необхідними для обслуговування житлових будинків.

Апеляційним судом Одеської області призначена і проведена повторна судова будівельно-технічна експертиза і за результатами цієї експертизи надано висновок від 29.09.2014 року. Зазначена експертиза проведена КП "Центр інженерних досліджень", який має ліцензію Державної служби геодезії, картографії та кадастру і займається, зокрема, виконанням топографо-геодезичних, картографічних робіт за кодами 43.02.02, 43.03.04 , 43.05.01, 43.05.04.

Висновок експертизи від 29.09.2014 року у частині визначення розміру земельної ділянки площею 910,11 м2, незважаючи на те, що КП "Центр інженерних досліджень" не має ліцензії по виду "10.7. Поділ земель і визначення порядку користування земельними ділянками", може бути прийнятий колегією суддів до уваги, оскільки у цій частині є висновком спеціалістів з топографо-геодезичних й картографічних робіт, які пов'язані з геодезичними роботами з інвентаризації та встановлення меж земельних ділянок (вид 43.03.04. Ліцензії Серії АВ № 521273 від 21.06.2010 року №49 зі строком дії безстроково).

Так, за 1 варіантом висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи від 29.09.2014 року, включені всі будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці площею 910,11 м2, однак у площу земельної ділянки не увійшли басейн для води, тимчасовий навіс і паркани, крім того, земельна ділянка має ламані межі й конфігурацію, яка не є ефективною у використанні земельної ділянки.

За 2 варіантом експертизи від 29.09.2014 року межі земельної ділянки є зручними, проте за межами земельної ділянки будуть розміщені підсобні приміщення, які належать на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У засіданні колегії суддів позивачі ОСОБА_3 й ОСОБА_4 заперечували проти висновків експертизи від 29.09.2014 року, посилаючись на те, що є висновок судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2012 року, з яким вони згодні (а.с.279-287 т.1).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечував проти 1 варіанта висновка експертизи від 29.09.2014 року.

У засіданні колегії суддів, сторони, на пропозицію колегії суддів, щодо визначення порядку користування земельною ділянкою, з врахуванням висновків експертизи від 29.09.2014 року, клопотання про проведення повторної судової будівельно-технічної експертизи не заявили.

За таких обставни, колегія суддів бере до уваги висновки спеціалістів від 29.09.2014 року щодо визначення порядку користування спірною земельною ділянкою

Зважаючи на те, що для обслуговування домоволодіння по АДРЕСА_1 у м. Одесі, у встановленому законом порядку, за домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 910 м2, порядок користування спірною земельною ділянкою має визначатись саме з такого розміру земельної ділянки.

Оскільки за 2 варіантом висновку експертизи від 29.09.2014 року за межами земельної ділянки будуть розміщені підсобні приміщення, які наледжить на праві власності позивачам ОСОБА_3 і ОСОБА_4, колегія суддів визначає порядок користування земельною ділянкою площею 910,11 м2 за 1 варіантом, кресленна №4 висновку експертизи від 29.09.2014 року.

Висновок судової будівельно-технічної експертизи від 23.01.2012 року не може бути прийнятий колегією суддів до уваги через те, що зазначений висновок не враховує наявність 2 різних за статусом земельних ділянок /земельна ділянка площею 910 м2 для обслуговування спірного домоволодіння і земельна ділянка площею 2 052 м2 міськземфонду, яка перебувала у тимчасовому користуванні ОСОБА_5/ й не містить визначення меж земельної ділянки площею 910 м2 та порядку її розподілу.

Приймаючи до уваги, що висновки суду у частині визначення конкретного розміру земельної ділянки, зобов"язання не чинити перешкод у користуванні конкретним розміром земельної ділянки не відповідають обставинам справи і вимогам закону, рішення суду у цій частині підлягає зміні з викладенням резолютивної частини рішення у новій редакці.

Рішення суду першої інстанції у частині відмови у зустрічному позові підлягає залишенню без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

За змістом ст. 308 ч.1 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд постановив рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

ОСОБА_2, остаточно уточнивши вимоги, просив зобов'язати ОСОБА_3.і ОСОБА_4повернути йому земельну ділянку площею 755 м2 й усунути перешкоди у користуванні зазначеною частиною земельної ділянки.

Суд, відмовляючи у зустрічному позові виходив з недоведеності вимог.

Висновок суду у цій частині відповідає обставинам справи.

Встановлено, що за спірним домоволодінням закріплена земельна ділянка площею 910 м2. У тимчасовому користуванні ОСОБА_5, до її смерті, знаходилась земельна ділянка міськземфонду розміром 2 052 м2. Земельна ділянка площею 2 052 м2, у встановленому законом порядку, у користування ОСОБА_2не передавалась.

Всупереч ст.ст. 57-60 ЦПК України, ОСОБА_2, належними і допустимими доказами не довів того, що відповідачі за зустрічним позовом ОСОБА_3 і ОСОБА_4 самочинно зайняли земельну ділянку площею 755 м2, не надав доказів того, що у його правомірному користуванні знаходилась земельна ділянка площею 755 м2 й не надав доказів місця розташування зазначеної земельної ділянки.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у зустрічному позові.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.п.1,3, 308, 309 ч.1 п.п.3,4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2013 року у частині задоволення позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визначення поряку користування земельною ділянкою, зобов'язання не чинити перешкод у користуванні - змінити, виклавши резолютивну частину рішення у цій частині у новій редакції:

Позов ОСОБА_3 і ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Визначити порядок користування земельною ділянкою площею 910,10 м2 по АДРЕСА_1 у м. Одесі, а саме:

Виділити у користування ОСОБА_3 і ОСОБА_4 земельну ділянку площею 455,10 м2 відповідно до варіанта №1, креслення №4 висновку повторої судової будівельно-технічної експертизи від 29.09.2014 року;

Виділити у користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 455,01 м2, відповідно до варіанта №1, креслення №4 висновку повторної судової будівельно-технічної експертизи від 29.09.2014 року.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 і ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою площею 455,10 м2 по АДРЕСА_1 у м. Одесі.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2013 року у частині відмови у зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3. ОСОБА_4 про повернення частини самовільно зайнятої земельної ділянки і усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення апеляційного суду може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської області Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков