Справа № 298/52/15-ц
Номер провадження 2/298/47/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі;

головуючої-судді Лютянської М.С.

при секретарі Чорняковій О.С.

за участю представника позивача ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3, її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Великоберезнянської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеним вище позовом , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, яка була власником житлового будинку АДРЕСА_1, а також земельної ділянки площею 0, 0500 га, яка надана для обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Позивачка зазначала, що вона прийняла спадщину, так як була прописана з померлою і постійно з нею проживала та здійснювала за нею догляд. Померла ОСОБА_6 на випадок своєї смерті залишила заповіт, в якому розпорядилася про те, що все своє майно, з чого б воно не складалося, заповідає їй. Позивачка вказувала на те, що відповідачка самоусунулася від допомоги матері ОСОБА_6 і в останні роки робила її життя нестерпним. Завдаючи їй матеріальної шкоди та моральних страждань, з нею вона не проживала, її похованням не займалася. Крім того, зазначила, що відповідачка у 2010 році відібрала від своєї матері цілий ряд речей та документів, які були нею повернуті тільки після звернення в правоохоронні органи та в різні інстанції. Відповідачка також звернулася у 2014 році до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, безпідставно претендуючи на свою обов'язкову частку в спадковому майні без жодних законних та моральних на це підстав. На підставі викладеного позивачка просить усунути відповідачку від права на спадкування обов'язкової частки. Визначеної закон6ом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_6.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених в ньому.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала та пояснила, що вона не усувалася від надання допомоги своїй матері.. Навпаки, доглядала за матір'ю, коли вона потрапила в лікарню, звідки забрала її до себе додому, доглядала за нею, купувала ліки, за потреби викликала медпрацівників для її огляду та надання медичної допомоги. Вона також зазначала, що її мати ОСОБА_6 була людиною з важким характером, була впертою, тобто такою, яка настоювала на своїй думці, або прийнятих нею рішеннях. Так, проводячи ремонт в будинку, вона поселила свою матір в кімнаті, яка знаходилась над гаражем. Однак, ця кімната була в належному стані, зі всіма зручностями. А тому просить в позові відмовити.

Представник Великоберезнянської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак до суду надійшла заява про розгляд справи без участі представника , вирішення спору залишає на розсуд суду.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, покази свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є донькою померлої ОСОБА_6.

Також встановлено, що померла ОСОБА_6 залишила заповіт, яким заповідала все своє майно позивачу по справі ОСОБА_5

Певні витрати на поховання померлої здійснено за рахунок позивача.

Позивачка ОСОБА_5 не являється родичкою померлої ОСОБА_6, однак, останні роки вона доглядала за нею , здійснила поховання, була прописана з померлою, постійно з нею проживала.

Так, допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила суду, що вона являється секретарем Малоберезнянської сільської ради. До неї неодноразово зверталася померла ОСОБА_6 і скаржилася, що її донька ОСОБА_3 не турбується про неї, забрала деякі речі та паспорт. На підставі цього померла звернулася за допомогою про повернення їй речей та паспорту. І вона в складі комісії виїхали за місцем проживання відповідачки, яка повернула всі речі та паспорт померлій ОСОБА_6

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 дали аналогічні покази.

Свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що від є чоловіком відповідачки. За померлою ОСОБА_6 вони доглядали. Коли вона потрапила до лікарні, жінка їй купувала ліки, наглядала за нею і після виписки вони забрали її до себе. Оскільки в них був запланований ремонт в будинку, то померлу ОСОБА_6 вони поселили в кімнату над гаражем. Ця кімната була в хорошому стані. Всі умови для проживання були належними. Тому вважає, що його жінка та він не ухилялися від утримання та забезпечення померлої ОСОБА_6 належними умовами проживання.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є сусідкою відповідачки по справі ОСОБА_3 Вона неодноразово приходила до останньої та бачила, що вона доглядає за своєю хворою матір'ю ОСОБА_6, в якої був інсульт. Після виписки з лікарні відповідачка забрала свою матір до себе та доглядала за нею. Купувала ліки, запрошувала медпрацівників для її огляду та дачі певних порад по її догляду. Щодо умов проживання померлої ОСОБА_6, то вона може сказати, що умови були хороші, оскільки вона неодноразово навідувала померлу та бачила, в яких умовах вона проживає. Крім того, зазначила, що ОСОБА_3 доглядала за своєю матір'ю належним чином.

Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що вона є онучкою померлої ОСОБА_6 Вона може ствердити, що її тітка ОСОБА_3 належним чином доглядала за померлою бабусею. Створила їй хороші умови для проживання, а тому вважає, що заповіт, який склала її бабуся на користь ОСОБА_5 є якимось непорозумінням.

За змістом ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб(спадкоємців) і здійснюється спадкування за заповітом або законом. А згідно ст..ст.1220, 1221, 1223 цього ж Кодексу часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 ЦК України.

Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови »Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7 роз'яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю.

Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомогим спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд, при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи. Неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та морально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв'язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності. Спрямованих на уникнення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок , мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, суду належить з'ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не доведено, що відповідачка ОСОБА_3 ухилялася від надання своїй матері ОСОБА_6 будь-якої допомоги.

За таких обставин, доводи позивача спростовуються показами свідків та іншими матеріалами справи.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11261-1265, 1224 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог Великоберезнянської державної нотаріальної контори про усунення від права на спадкування,

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча: М.С.Лютянська