АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/9705/15 Справа № 2-8966/11 Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Ремез В.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ремеза В.А.

суддів Міеєвої В.Ю., Красвітної Т.П.,

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

апеляційну скаргу представника приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» - ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду від 09 липня 2015 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2011 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що 30.01.2008р. ЗАТ СК «Веско», правонаступником якого є ПрАТ «СК «АХА Страхування», уклало договір добровільного страхування транспортного засобу з ОСОБА_4

Згідно з умовами зазначеного договору позивач взяв на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

11.06.2008р. о 18 год. у м. Дніпропетровську на перехресті пр. Гагаріна - вул. Медична, ОСОБА_3 керуючи автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 що належить ОСОБА_5 порушив правила дорожнього руху, та здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, що належить ОСОБА_6

17.07.2008р. ОСОБА_6 звернувся до страховика з заявою на виплату страхового відшкодування.

На виконання укладеного договору добровільного страхування ОСОБА_6 було виплачено страхове відшкодування у розмірі 89 179,20грн.

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2008р. винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124КУпАП, був визнаний ОСОБА_3 а тому позивач просив стягнути з відповідача сплачену страховою компанією суму страхового відшкодування у розмірі 89 179,20грн.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2011р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.10.2014р., позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» грошову суму у розмірі 89 179,20грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.03.2015р., заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13.12.2011р. та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 06.10.2014р. було скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2015р. в задоволенні позовних вимог ПрАТ «СК «АХА Страхування» відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПрАТ «СК «АХА Страхування» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути на його користь з ОСОБА_3 суму заборгованості у розмірі 88 162,71 грн., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відмовляючи ПрАТ «СК «АХА Страхування» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення коштів, суд першої інстанції послався на те, що страхове відшкодування ЗАТ «СК «ВЕСКО» було сплачено на підставі Закону України «Про страхування», а не на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», і на спірні правовідносини поширюється положення ст. 993 ЦК України, у звязку з чим позивач має право на суброгацію, а не на регресне відшкодування, проте позивач вимог, повязаних із суброгацією не заявляв, а тому у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити, оскільки відсутні правові підстави для стягнення в даному випадку з відповідача регресного відшкодування. Крім того позивачем не було надано будь-яких належних та допустимих доказів або посилання на докази правонаступництва між ЗАТ «СК «ВЕСКО» та ПрАТ «СК «АХА Страхування» за договором добровільного страхування від 30 січня 2008 року № 423-а/08зп, укладеного з ОСОБА_4

З таким висновками суду першої інстанцій повністю погодитися не можна з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2008р. між ЗАТ «СК «Веско» та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування транспортного засобу, згідно з умовами якого ЗАТ «СК України «ВЕСКО» взяло на себе зобов'язання виплатити страхове відшкодування у випадку пошкодження застрахованого автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Договір було укладено на строк до 29.01.2009р.

11 червня 2008 року о 18.00 год. ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1, на перехресті пр. Гагаріна - вул. Медична у м. Дніпропетровську, скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA CAMRY, реєстраційний номер НОМЕР_3, під керуванням водія ОСОБА_6

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2008р. ОСОБА_3 був визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого с.124 КУпАП.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню розміру вартості матеріальної шкоди від 25 червня 2008 року та доповнень до висновку від 07 жовтня 2008 року вартість матеріальної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля «TOYOTA CAMRY» складає 89 179 грн 20 коп., і вказана сума була сплачена страховиком ОСОБА_6

У позовні заяві ПрАТ «СК «АХА Страхування» посилаючись на положення ст. ст. 993, 1166, 1191 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», просило суд стягнути з відповідача 89 179,20грн. в порядку регресу на відшкодування здійсненої страхової виплати на користь потерпілого.

Відповідно до вимог чинного законодавства на суд як на державний орган покладено обов'язок вирішення справи відповідно до закону, у зв'язку із чим суд має право й зобов'язаний визначити характер спірних правовідносин і норми матеріального права, які підлягають застосуванню, встановити склад осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно п. 27 роз'яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття «регрес» та «суброгація». У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов'язанні (заміна активного суб'єкта) зі збереженням самого зобов'язання. В такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов'язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до статті 993 ЦК України і статті 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. При суброгації перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, а при регресі з того моменту, коли страховик виплатив страхове відшкодування. Оскільки при суброгації відбувається заміна особи в зобов'язанні, тому з урахуванням положення статті 515 ЦК суброгація застосовується лише до майнового страхування.

Таким чином враховуючи, що між страхувальником та ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу, страховик здійснив ОСОБА_6 страхову виплату, колегія суддів вважає, що виплачена сума страхового відшкодування підлягає стягненню з ОСОБА_3 в порядку суброгації.

Оскільки судом при розгляді справи не були враховані наведені обставини та норми права, яким регулюються виниклі між сторонами правовідносини, рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог ПрАТ «СК «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про стягнення сплаченої суми страхового відшкодування в розмірі 89 179,20грн.

Керуючись ст.ст. 303,304,309,316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПрАТ «СК «АХА Страхування» задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду від 09 липня 2015 року скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 89 179,20грн.

Рішення апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді: