441/1563/15-ц 2/441/782/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Ференц О.І.

при секретарі Сорока М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

10.11.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що її батьку - ОСОБА_2, належав житловий будинок № 30 на вул. Довга в с. Бартатів Городоцького району Львівської області площею 62.6 кв. м., що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим Самбірським МБТІ 20.09.1988р.. 02.06.1999р. її батько склав заповіт, у якому визнав її та її брата - ОСОБА_3, спадкоємцями житлового будинку, розписавши спадкування по кімнатах, а не по частках. Заповіт посвідчувався секретарем Бартатівської сільської ради ОСОБА_4, складався він вдома та на бланку державного нотаріуса, його було зареєстровано і зберігався він у Бартатівській сільській раді.

Вказувала, що 17.06.1999р. її батько помер. Вони з братом прийняли спадщину та залишилися у будинку проживати разом. 18.06.2014р. помер також її брат. У будинку залишилися проживати вона та її прийомна дочка ОСОБА_5. 17.07.2015р. вона звернулася до державного нотаріуса Городоцької державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька, проте їй було відмовлено через те, що заповіт складений з порушенням форми та посвідчення. На даний момент вона фактично є власником спірного будинковолодіння, оскільки прийняла спадщину і фактично вступила в управління спадковим майном, є спадкоємцем першої черги спадкування за законом, брат її помер і ніхто інший на його спадкове майно не претендує, а тому вона має право на спадкування всього спірного житлового будинку.

Зазначала, що оскільки нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, змушена звернутися до суду із позовом про визнання права власності на спадкове майно.

З огляду на наведені обставини просила суд ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на житловий будинок № 60 на вул. Довга в с. Бартатів Городоцького району Львівської області в порядку спадкування після смерті батька.

Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю та просить суд справу розглянути у її відсутності.

Представник відповідача Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в судове засідання не з'явився, проте 20.11.2015р. від нього надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності. Заперечень проти позову не має.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що житловий будинок № 30 з господарськими спорудами, що знаходяться на вул. Довга в с. Бартатів Городоцького району Львівської області належав до суспільної групи «колгоспний двір», головою якого був ОСОБА_2 (а.с.13), батько позивачки ОСОБА_1 (а.с.21, 23) та ОСОБА_3 (а.с.22).

Відповідно до п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Станом на 15.04.1991р. у вказаному колгоспному дворі проживали, а отже набули статусу членів колгоспного двору, ОСОБА_1, позивачка у справі, ОСОБА_2, її батько, ОСОБА_6, її мати, та ОСОБА_3, брат позивача, що підтверджується довідкою Бартатівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 887 від 19.11.2015р. (а.с.38). Таким чином останні стали власниками по 1/4 частині будинковолодіння № 30 на вул. Довга в с. Бартатів Городоцького району Львівської області кожен.

ОСОБА_6, мати позивача, померла 12.05.1993р. (а.с.37). Після її смерті батько позивача - ОСОБА_2, брат позивача - ОСОБА_3 та сама позивач прийняли спадщину як спадкоємці першої черги спадкування за законом, оскільки проживали на момент смерті спадкодавця із нею, ставши, таким чином, власниками по 1/3 частині спірного будинковолодіння.

17.06.1999р. ОСОБА_2 помер (а.с.25), склавши за свого життя заповіт, яким житловий будинок в с. Бартатів заповів в такому порядку: кімнату площею 14.5 кв. м., що знаходиться з півночі, літню кухню та дровітню заповів сину - ОСОБА_3, решту житлового дому заповів дочці - ОСОБА_7. Подвір'я і колодязь залишив у спільному користуванні. 1/3 частину земельної ділянки, що прилягає до садиби, заповів ОСОБА_3, а 2/3 - ОСОБА_7. Стайню, стодолу, майстерню також заповів ОСОБА_7. Земельну частку (пай) заповів в рівних частинах (по 1/3) ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Все інше майно, не перелічене у цьому заповіті, заповів дочці - ОСОБА_7. Вказаний заповіт не змінено і не відмінено (а.с.26).

Згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963р. визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_1 постійно проживали з батьком на момент його смерті, вели спільне господарство і після смерті батька залишилися проживати у спірному будинковолодінні, вони вважаються такими, що прийняли спадщину.

ОСОБА_3 помер 18.06.2014р. в с. Бартатів Городоцького району Львівської області (а.с.24). За свого життя заповіту він не склав. ОСОБА_1 згідно вимог ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, оскільки постійно проживала з ним на час відкриття спадщини і не заявляла про відмову від прийняття такої. Інших спадкоємців за законом, які б звернулися із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, немає, що підтверджується відсутністю заведеної спадкової справи після його смерті (а.с.41).

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Таким чином ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були членами колгоспного двору, а відтак після смерті ОСОБА_6 стали власниками по 1/3 частині кожен спірного будинковолодіння. ОСОБА_2 за свого життя склав заповіт на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_1, проте розпорядився у ньому цілим будинковолодінням, будучи власником лише 1/3 частини такого. Крім цього, заповіт не відповідає вимогам щодо його укладення, оскільки ОСОБА_2 не зазначено часток, які він заповідає кожному із спадкоємців, а лише окремі кімнати будинку, що не може братися судом до уваги, оскільки ОСОБА_2, як уже було зазначено, був власником лише 1/3 частини будинковолодіння.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1, фактично прийнявши спадщину за законом після смерті ОСОБА_3, стали власниками по 1/2 частині будинковолодіння № 30 на вул. Довга в с. Бартатів Городоцького району Львівської області. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_1 як спадкоємець другої черги спадкування за законом прийняла спадщину, інших спадкоємців ОСОБА_3, які б прийняли спадщину, не має, з огляду на що суд вважає, що за позивачем у справі слід визнати право власності на вищевказане будинковолодіння.

На підставі викладеного, керуючись п.6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами), ст.549 ЦК України в редакції 1963р., ст.ст.346, 1262, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на будинковолодіння № 30 на вул. Довга в с. Бартатів Городоцького району Львівської області в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_2, який помер 17.06.1999р., та брата - ОСОБА_3, який помер 18.06.2014р..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Городоцький районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_9