Справа № 372/5082/14 Головуючий у І інстанції Потабенко Л. В.
Провадження № 22-ц/780/1205/15 Доповідач у 2 інстанції Поліщук
Категорія 18 05.03.2015
УХВАЛА

Іменем України

5 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Кулішенка Ю.М., Сушко Л.П.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення суми авансу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним позовом і просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 42 000 гривень, сплачених ним в якості авансу.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що вони із ОСОБА_1 домовились про укладення протягом 2 місяців договору купівлі-продажу напівпричепу-самоскиду марки HOFFMANN державний номер НОМЕР_1, який належить відповідачу і в забезпечення майбутнього зобов»язання 13 листопада 2014 року ним було сплачено ОСОБА_1 завдаток в сумі 3000 доларів США. Посилався на те, що домовленість про укладення договору купівлі-продажу не була реалізована і відповідач сплачені ним кошти в добровільному порядку не повернула.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аванс в сумі 42 000гривень і судовий збір в сумі 360грн., а всього 42360гривень.

Не погодившись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування і порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги із наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що передані ОСОБА_2 13 листопада 2013 року ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 3000 доларів США, що в еквіваленті становить 42 000гривень, є авансом, а тому кошти в цьому розмірі підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Колегія суддів погоджується із вказаними висновками, так як вони відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до ст..60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст..626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума, що видається кредиторові боржником у рахунок належних договором платежів, підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає і способом платежу і способом забезпечення виконання зобов'язання.

Судом першої інстанції встановлено, що 13 листопада 2013року ОСОБА_2 з метою придбання в майбутньому напівпричепу-самоскиду марки HOFFMANN державний номер НОМЕР_1 передав ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 3000 доларів США, на підтвердження чого відповідач видала позивачу розписку. (а.с.3).

Після передачі грошових коштів договір купівлі-продажу напівпричепу-самоскиду марки HOFFMANN відповідно до вимог ЦК України між сторонами не укладався, грошова сума 3000 доларів США, які належать ОСОБА_2, залишилась у ОСОБА_1

Вказані обставини визнаються сторонами спору.

Встановивши ці обставини справи, з врахуванням предмету та правових підстав позову, доказів сторін на підтвердження - заперечення позову, суд прийшов до вірного висновку, що грошові кошти в сумі 3000 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 24.09.2014 року - день подання позовної заяви становить 42 000 гривень, відповідно до ст..570 ЦК України є авансом і підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Оскільки сторони порушили вимоги щодо форми правочину, він не є укладеним, зобов'язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, тому сума, сплачена на забезпечення виконання майбутнього зобов'язання, згідно з вимогами ч. 2 ст. 570 ЦК України, є авансом і повертається в тому розмірі, в якому вона надавалася.

Рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права і передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд не взяв до уваги, що позивач у позовній заяві зазначив, що він передав відповідачу завдаток, не надав оцінки розписці та поясненням сторін є необґрунтованими.

Як вбачається із змісту рішення суд надав оцінку поясненням сторін, дослідив всі матеріали справи, в тому числі і розписку. Рішення суду відповідає вимогам ст.ст.214,215 ЦПК України.

Оцінивши всі докази в їх сукупності, суд прийшов до правильного висновку, що оскільки зобов»язання купівлі-продажу між сторонами не виникло, тому відповідно до ч.2 ст.570 ЦК України сплачена позивачем відповідачу грошова сума 3000 доларів США є авансом і підлягає поверненню в тому розмірі, в якому вона надавалась.

Зазначення у розписці, що ОСОБА_1 взяла у ОСОБА_2 грошові кошти як «задаток» не є підтвердженням того, що ці кошти є завдатком в розумінні ст..570 ЦК України.

Доводи апелянта на неправильне застосування судом положень ч.2 ст.570 ЦК України є необґрунтованими. Суд першої інстанції до вказаних правовідносин вірно застосував положення ч.2 ст.570 ЦК України

Інші доводи апеляційної скарги про неповне з»ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, неправильне застосування і порушення норм матеріального і процесуального права підлягають відхиленню і не впливають на законність і обґрунтованість рішення.

Керуючись ст. 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: