АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 601/911/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Мочальська В.М.
Провадження № 22-ц/789/1380/15 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Баляс Т.І.

з участю ОСОБА_1, представник Старопочаївської сільської ради ОСОБА_2, представник Кременецької районної державної адміністрації ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду від 28 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременецької районної державної адміністрації, Старопочаївської сільської ради Кременецього району, Почаївської міської ради Кременецького району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кременецького районного суду від 28 вересня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції безпідставно не взято до уваги той факт, що з 15 червня 1954 року по 1990 рік її мати ОСОБА_4 працювала різноробочою в колгоспі ім. Жданова, який 24.02.1989 року перейменовано у колгосп Світанок та в подальшому реорганізовано у КСП Світанок. Впродовж усього періоду ОСОБА_4 була членом колгоспу, будь-яких рішень щодо виключення її з членів колгоспу чи КСП Світанок прийнято не було, а тому вважає, що її мати набула право на земельну частку (пай), яке, відповідно, і входить до складу спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримала, зіславшись на обставини викладені в ній.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В квітні 2015 року ОСОБА_1 звернулася в суд із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона є дочкою померлої 13 червня 1996 року ОСОБА_4. і вважає, що її мати за життя мала право на земельну частку (пай) як член КСП "Світанок" с. Старий Почаїв Кременецького району. Після смерті матері вона прийняла спадщину у встановлений строк, оскільки постійно проживала з спадкодавцем та вступила у фактичне володіння спадковим майном. Однак, мати за життя не отримала сертифіката на право на земельну частку (пай), тому нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи вищевикладене, просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом розміром 1,80 в умовних кадастрових гектарах за рахунок земель запасу (землі сільськогосподарського призначення), що знаходяться за межами населеного пункту на території Старопочаївської сільської ради Кременецького району Тернопільської області.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 у списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) включена не була, сертифікат не отримувала, тобто за життя не набула в установленому законом порядку права на земельну частку (пай) в землях КСП Світанок, а тому відсутні підстави для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 що стверджується свідоцтвом про народження серії 1-УР № 896992, виданим 15 грудня 1960 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ИД № 337933, виданим 08 листопада 1980 року Почаївською міською Радою Кременецького району Тернопільської області (а.с.6).

ОСОБА_4 померла 13 червня 1996 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД № 024725, яке видане14 червня 1996 року Старопочаївською сільською Радою Кременецького району Тернопільської області (а.с.7).

Після смерті матері позивач прийняла спадщину у встановлений строк, що стверджується довідкою № 171 від 12.03.2015 року (а.с.8).

Згідно Державного Акту на право колективної власності на землю серії TP № 24, вбачається що він виданий КСП Світанок 07 травня 1996 року, землю передано у колективну власність для сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Кременецької районної Ради народних депутатів від 29 квітня 1996 р. № 31. Згідно додатку 1 вказано: список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства (а.с.59-62).

Згідно архівної довідки № б/н від 12.03.2015 року, виданої архівним відділом Кременецької райдержадміністрації Тернопільської області, у книзі обліку трудового стажу трудовий стаж ОСОБА_4 значиться з 15.06.1954 року по 1990 pік (а.с.10).

Згідно довідки Кременецького районного відділу земельних ресурсів № 1180 від 23.10.2000 року ОСОБА_4 не включена в списки членів КСП Світанок, яка має право на земельну частку (пай) (а.с.15).

Відповідно до ч. 1 п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

За змістом зазначеної норми право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були членами цього підприємства. Сам по собі факт перебування особи в трудових відносинах із таким підприємством не є підставою для отримання нею земельної частки (паю).

За змістом статей 22, 23 ЗК України (у редакції 1990 року) та вищевказаного Указу, особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта.

Відповідно до Закону України "Про порядок виділення земельних ділянок у натурі власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003р. № 899-IV право на земельну частку (пай) мають пять категорій осіб, а саме: колишні члени сільськогосподарських підприємств, кооперативів, товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай); громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай); громадяни, право на земельну частку (пай) яких визнане судом; громадяни, переселені із зони Чорнобильської аварії.

Як вбачається з матеріалів справи, померла ОСОБА_4 сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримувала, в списки членів КСП Світанок не входила, з заявою про включення її в списки таких осіб до КСП Світанок за життя не зверталась, та не зверталась до суду з позовом про набуття права власності на земельну частку (пай).

Крім того, відсутні відомості про те, що після 1990 року ОСОБА_4 працювала в КСП Світанок та про те, що на день видачі Державного акта на право колективної власності на землю вона була членом КСП Світанок.

Твердження апелянта, що невнесення до списку осіб, які мають право на земельну частку пай особи, яка є членом КСП не може позбавити її права на земельну частку (пай), не є обґрунтованим, оскільки ОСОБА_4 не отримувала сертифікату на право на земельну частку (пай) та відсутні дані про те, що на день видачі Державного акта на право колективної власності на землю вона була членом КСП Світанок.

Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи, права та обовязки сторін, ретельно перевірив їх доводи і заперечення, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення, яке відповідає матеріалам справи і вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кременецького районного суду від 28 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_5