Справа № 482/128/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2015 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Ітріна М.В.,

при секретарі Андреєвій Ю.В., за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника третьої особи Гажі М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог: орган опіки і піклування Новоодеської районної державної адміністрації в Миколаївській області, про усунення перешкод щодо участі у вихованні дитини та визначення способів участі у вихованні малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

26 січня 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що з 14 лютого 2012 р. по 05 травня 2014 р. перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Є донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з матір'ю.

Зазначив, що після розірвання шлюбу у нього з відповідачем почалися непорозуміння з приводу прийняття участі у вихованні дитини, а тому за його заявою 17 липня 2014 р. органом опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації встановлено порядок його участі у вихованні дитини, а саме, у вихідний день два рази на місяць (II і IV субота місяця з 08.00 год. до 17.00 год.).

Але вказує на те, що відповідач порушує рішення органу опіки і піклування, чинить перешкоду у спілкуванні з дитиною та її вихованню, що його змусило звернутися з цим позовом до суду.

Посилаючись на ці обставини та статті 157 і 158 СК України просив винести рішення, яким зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, а також визначити наступні способи цього, а саме:

- побачення чотири рази на місяць: перша та третя субота кожного місяця та друга і четверта неділя кожного місяця з 09.00 год. до 18.00 год. за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування;

- спільний відпочинок: першу половину літніх канікул дитина проводить з батьком;

- необмежене спілкування з дитиною особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дитиною;

- у разі, якщо святкові дні припадають на день його побачення з донькою або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком;

- в день його побачення з донькою, він має право забирати її з дому/школи/ дитячого садка особисто;

- зобов'язати відповідача, за два дні до дня його зустрічі з донькою, надати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги визнала частково, не заперечує бажання позивача спілкуватися з дитиною, але стверджує, що не перешкоджала його участі у вихованні дитини за рішенням органу опіки та піклування. У грудні 2014 р. і січні 2015 р. дійсно не давала відповідачу дитину, оскільки вона хворіла у цей період часу.

Представник третьої особи просила в задоволенні позовних вимог відмовити вказавши на те, що органом опіки та піклування встановлено спосіб участі позивача у вихованні дитини виходячи з її віку. Перешкоджання позивачу у вихованні дитини відбулося з поважних причин, оскільки вона хворіла.

Заслухавши пояснення сторін, представника третьої особи, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як мати, так і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, зокрема право на її виховання. Проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ст. 141 СК України).

Питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (ст. 157 СК України).

Відповідно до ст. 158 СК України, за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 159 СК України визначено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, сторони проживали у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2012 року, який розірвали в судовому порядку 05 травня 2014 року. Під час подружнього життя, а саме, ІНФОРМАЦІЯ_1 року у них народилася донька - ОСОБА_4, яка після розірвання шлюбу проживає з матір'ю, тобто відповідачем.

17 липня 2014 року, за заявою позивача ОСОБА_1, органом опіки та піклування Новоодеської районної державної адміністрації Миколаївської області визначено порядок зустрічей позивача з малолітньою донькою шляхом систематичних побачень у вихідний день два рази на місяць (II та IV субота місяця з 08.00 год. до 17.00 год.).

Приймаючи таке рішення орган опіки та піклування виходив з інтересів дитини, а також з урахуванням віку дитини (2 роки) та думки матері і батька.

Вказане рішення органу опіки та піклування сторонами в судовому порядку не оскаржувалось.

Зі змісту позовної заяви видно, що позивач звернувся до відповідача з двома вимогами, а саме, усунути перешкоди щодо участі у вихованні дитини у спосіб, що визначений рішенням органу опіки та піклування, а також просить суд суттєво розширити способи його участі у вихованні дитини.

Як з'ясовано судом і ця обставина не оспорюється сторонами, що до грудня місяця 2014 р. позивач належним чином виконувала рішення органу опіки та піклування, надавала дитину позивачу у визначені цим органом дні.

Проте, з 10 грудня 2014 р. дитина захворіла і лікувалася амбулаторно за місцем проживання до 9 лютого 2015 року.

Вказана обставина підтверджується як довідками Троїцької амбулаторії загальної практики-сімейної медицини, так і показами лікаря цієї амбулаторії - ОСОБА_5, який суду пояснив, що дитина з народження є хворобливою. Останнім часом дитина хворіла з 10 грудня 2014 р. з виздоровленням 12 січня 2015 р., але ураховуючи хворобу (вітряна віспа) повинна не менш як дві неділі перебувати вдома, не відвідуючи дитячий садок.

На це вказують і свідки зі сторони позивача ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які суду пояснили, що 10 та 24 січня 2015 р. в їх присутності відповідач відмовила позивачу у наданні йому дитини саме у зв'язку з її хворобою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що дійсно відповідач здійснювала позивачу перешкоду у вихованні дитини у період з грудня місяця 2014 р. по 26 січня 2015 р., тобто по день звернення до суду з відповідною заявою, але з поважних причин, а саме пов'язаних з хворобою дитини, що унеможливлює її окреме спілкування з батьком поза межами місця проживання.

За такого, в задоволенні вимоги щодо усунення перешкоди у вихованні дитини слід відмовити, як заявлена безпідставно.

Не підлягають задоволенню й вимоги щодо визначення способів участі позивача у вихованні дитини, які є більш розширеними ні ж ті, що визначені органом опіки та піклування.

Так, з часу визначення органом опіки та піклування способу участі позивача у вихованні дитини й до звернення із позовною заявою до суду пройшов нетривалий період часу. Під час прийняття такого рішення органом опіки та піклування ураховано малолітній вік дитини (2 роки) та бажання і пропозиції батьків, які таким рішенням були задоволені.

На даний час обставини, що були враховані органом опіки та піклування при прийнятті рішення не змінилися, а відтак, то відмовляючи позивачу у задоволенні його вимог щодо визначення викладених ним у позовній заяві способів участі у вихованні дитини суд виходить з того, що запропонований позивачем порядок не буде відповідати інтересам дитини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 щодо усунення перешкод участі у вихованні малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, а також визначенні способів його участі у вихованні дитини та зобов'язання надавати відповідну інформацію, у зв'язку з безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий