Справа №2-175/80/15-ц
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

07 квітня 2015 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Борисова С.А.,

при секретарі Єльшиній А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ювілейне цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки з майна, що знаходиться в загальній частковій власності,

в с т а н о в и в:

Сторони та їх представники у судове засідання не з'явилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 13.05.2014 року ухваленого по цивільній справі №2-175/1271/14-ц визнано за ОСОБА_1 право власності на 52/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Проте, рішенням Реєстраційної служби управління юстиції Дніпропетровського району Дніпропетровської області №14726482 від 28.07.2014 року позивачці відмовлено в державній реєстрації права власності на вищевказану частину житлового будинку, оскільки відповідач ОСОБА_2 у 1988 році за договором купівлі-продажу придбав 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_1, однак в договорі купівлі-продажу дана обставина не відображено належним чином, і сторони фактично є власниками майна, що знаходиться у спільній частковій власності, але без реального поділу (виділення) часток в натурі. Таким чином, між позивачкою та відповідачем фактично відсутній будь-який спор, оскільки кожен з них користується своєю частиною загального майна.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2009 року техніком КП Дніпропетровського району «БТІ» проведений розрахунок часток будинку по фактичному користуванню, згідно якого ОСОБА_3 належить 52/100 частини будинку «А» з прибудовою «а» (коридор 1-І, кухня 1-1, кімната 1-2), сараї «Б», «Г», «Д», вбиральня «В», навіс «Є», огорожа №1,2,5, а ОСОБА_2, в свою чергу, належить 48/100 частини будинку «А» з прибудовою «а1» (кімната 1-3, кімната 1-4, кухня 1-5, коридор 1-6), огорожа №3,4.

У зв'язку з тим, що право власності ОСОБА_1 не зареєстровано відповідно до вимог норм чинного законодавства, то вона позбавлена можливості укласти нотаріально-посвідчений договір про виділення в натурі її частки з нерухомого спільного майна, у зв'язку з чим вона змушена звернутися до суду з даним позовом на підставі ст. 364 ЦК України, якою передбачено, що кожен зі співвласників спільної часткової власності має право на виділу натурі частки, що є у спільній частковій власності. За неможливості такого виділу у зв'язку з неподільністю речі (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу) співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності законних прав позивачки на вищезазначену частину майна, а її позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до вимог ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню сума судового збору в розмірі 243,60 грн., сплачені нею при подачі позову.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, ЦПК України, ст.ст. 3, 11, 15-16, 364, 367 ЦК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення в натурі частки з майна, що знаходиться в загальній частковій власності - задовольнити.

Виділити в натурі ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 03.04.2001 року, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1) частку рівну 52/100 в домоволодінні АДРЕСА_1 та яка складається з частини будинку «А» загальною площею 64,9 кв.м, з якої житлова площа становить 39,8 кв.м, у вигляді коридору «1-І», площею 2,1 кв.м, кухні «1-1», площею 9,4 кв.м, кімнати «1-2», площею 20,9 кв.м, сараю «Б», площею 24 кв.м, сараю «Г», площею 4,2 кв.м, сараю «Д», площею 3 кв.м, навісу «Є», площею 3,2 кв.м, туалету «В», площею 1 кв.м, воріт - 3,7 м, огорожі «№2» - 9,8 м, огорож «№5» - 14 м, а іншу частину даного домоволодіння залишити у власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_1) суму судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.А. Борисов