Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2015 Справа №607/21805/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Зубко О.Я.,

за участі адвоката Петровець Л.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення завданої матеріальної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_3 про стягнення 15'524 грн. матеріальної шкоди та 15'000 грн. моральної. В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що вона проживає у квартирі АДРЕСА_2. 01 серпня 2013 року її помешкання було затоплено сусідами звершу із квартири АДРЕСА_1. Там проживає сім'я ОСОБА_3 Внаслідок таких дій останньої, позивачкою було виявлено, що у її кухні затоплено стелю, стіни, кухонний гарнітур, замочено дверну коробку; в коридорі затоплено стелю, шафу купе, підлогу; у ванній затоплено стелю, стіни, підлогу; у кімнаті частково затоплені стеля і стіна. Відновлювальний ремонт її квартири становить 15'524 грн. Окрім цього, позивачка зазначає, що внаслідок неправомірних діянь відповідачки їй заподіяно моральних страждань, котрі полягають у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на її відносити в сім'ї та на роботі. Затоплення створює дискомфорт та порушує спокій її сім'ї, порушує настрій, що призводить до психологічних переживань. Розмір таких страждань ОСОБА_2 оцінює у 15'000 грн. і вважає за необхідне відшкодувати їх за рахунок ОСОБА_3

13 лютого 2014 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги і просила стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 15'524 грн. матеріальної шкоди, спричиненої затопленням її квартири, та 30'000 грн. моральної шкоди.

У судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Петровець Л.Р. уточнені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з мотивів, викладених у первинній та уточненій позовних заявах.

ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення вимог ОСОБА_2 заперечили і вказали, що вона не має жодного відношення до квартири АДРЕСА_1, там не зареєстрована та не проживає, а тому відшкодовувати зазначених позивачкою витрат вона не повинна. Натомість ОСОБА_3 заявила зустрічний позов до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з неї 5'000 грн. моральної шкоди. В обґрунтування цих вимог вказує, що позивачка у своєму позові зазначила про неодноразові факти затоплення її квартири через халатне ставлення до користування кранами водопостачання сімє'ю ОСОБА_3 Такі твердження ОСОБА_2 принижують честь та гідність сім'ї відповідачки, дискредитують її в очах оточуючих. За рахунок заявлення ОСОБА_2 масштабних позовних вимог у сім'ї ОСОБА_3 створилась не здорова ситуація за якої її чоловік, син та невістка перебувають у пригніченому стані.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з'явився, не повідомивши про причини таких дій та не надіславшина адресу суду заяви про розгляд справи за його відсутності, тому, на підставі ч. 2 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), дану неявку суд розцінює як таку, що допущена без поважних причин і вважає, що розгляд справи слід провести без участі останнього, на підставі наявних доказів. При цьому суд бере до уваги його пояснення, надані у попередніх судових засідання, в яких він зазначав, що вважає позовні вимоги ОСОБА_2 безпідставними.

Суд, заслухавши думки учасників судового розгляду, всесторонньо, повно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, прийшов до переконання, що позов ОСОБА_2 слід задовольнити частково, а у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити з огляду на таке.

ОСОБА_2 є власницею квартири АДРЕСА_2, що стверджується фотокопією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13727799 від 28 лютого 2007 року.

Як вбачається з акту комісії в складі представника міськтеплокомуненерго майстра ТР-2 Король М.М., майстрів дільниць ПП «Наш дім» ОСОБА_7 і ОСОБА_8, 01 серпня 2013 року ними обстежено квартиру АДРЕСА_2 та виявлено, факт її затоплення через не перекритий водорозбірний кран у квартирі АДРЕСА_1, в результаті чого:

· в кухні затоплено стелю, стіни, кухонний гарнітур, замочену дверну коробку, в світильнику була вода;

· в коридорі затоплено стелю, шафу купе, підлогу;

· у ванній затоплено стелю, стіни, підлогу, в світильнику була вода;

· в кімнаті частково затоплена стеля і стіна.

·

Вказані у акті обставини підтверджуюся, даними у судовому засіданні, показаннями свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10

Відповідно до висновку експерта-будівельника ОСОБА_14 вартість нанесених ОСОБА_2 збитків становить 15'524 грн.

За проведення даного дослідження позивачказаплатила1'000 грн., що стверджується п. 2.1 та п. 2.2. договору на проведення незалежної оцінки майна від 01 листопада 2013 року.

23 грудня 2013 року на запит суду, директор ПП «Наш дім» надав відповідь № 492 з якої вбачається, що квартира АДРЕСА_1 має статус гуртожитку з 1990 року, а основним квартиронаймачем з 29 січня 1991 року була гр. ОСОБА_12, яка померла і виписана 16 квітня 2004 року. З 28 листопада 2003 року і по теперішній час у вищезгаданій квартирі зареєстрований гр. ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 383 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), власник житла повинен використовувати, утримувати у належному санітарному та технічному стані, утримуватись від руйнування, вживати заходи, щодо запобігання аварій квартирного обладнання.

Згідно з вимогами ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. (ч. 1 ст. 1166 ЦК України)

Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За даних обставин має місце порушення прав позивачкиз вини ОСОБА_4, що полягає у пошкодженні її майна, шляхом допущення затоплення квартири де вона проживає. Такі порушені права ОСОБА_2 підлягають захисту, а тому з останнього слід стягнути суму грошових коштів, що дорівнюють заподіяній позивачцімайновій шкоді згідно з вказаним вище висновком експерта.

Також до відшкодування ОСОБА_2 підлягає вартість вказаного висновку експерта, котру вона оплатила, згідно договору від 01 листопада 2013 року.

Окрім цього позивачка стверджує, що їй була заподіяна моральна шкода, котра оцінена нею у 30'000 грн. і остання полягала у незручностях, що зазнала вона та її сім'я у зв'язку з затопленням квартири, емоційними і моральними стражданнями.

Судом встановлено, що позивачцідійсно була заподіяна матеріальна шкода, що супроводжувалась моральними стражданнями і в її користь слід стягнути моральну шкоду.

При визначенні суми моральної шкоди, суд бере до уваги те, що позивачка належним чином необґрунтувалаїї величини у грошовому еквіваленті та не підтвердилаце доказово, а лише декларативно зазначиласуму.

Таким чином, виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає, що у даній частині позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_4 в користь позивачкиморальної шкоди в розмірі 2'000 грн.

Вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволенню не підлягають, оскільки позивачкою не доведено факту порушення відповідачкою її прав. Окрім цього, як вбачається з довідки № 3660 від 09 грудня 2013 року, виданої за підписом директора, паспортиста і бухгалтера ТзОВ «Коменерго-Тернопіль 3», ОСОБА_3 із 22 серпня 1980 року по даний час зареєстрована по АДРЕСА_3.

Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до вимог ч. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 97 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

При зверненні до суду позивачка оплатила 414,7 грн. судового збору, що підтверджується квитанціями № 106 від 04 вересня 2013 року та № 104 від 04 вересня 2013 року. Однак, враховуючи збільшення позовних вимог, ОСОБА_2 повинна була оплатити 458,8 грн. (229,4 грн. за вимогу про стягнення майнової шкоди та 229,4 грн. за вимогу про стягнення моральної шкоди). Отже, враховуючи, що її позовні вимоги були частково задоволені, позивачці слід компенсувати за рахунок ОСОБА_4 понесені нею витрати на сплату судового збору, тобто 414,7 грн., а недоплачену нею суму - 44,1 (458,8 - 414,7 = 44,1) грн. стягнути з відповідача в користь державного бюджету.

Також, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 52 від 21 січня 2015 року, ОСОБА_2 затратила 29 грн. на подання оголошення в пресі для повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду справи. Ці кошти також підлягають компенсації за рахунок ОСОБА_4

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди, то тут суд вважає за необхідне зазначити таке.

У пункті 4 своєї Постанови № 1 від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» Пленуму Верховного Суду України роз'яснив, що чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об'єктів судового захисту.

Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов'язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов'язків.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 23 ЦПК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч даній вимозі закону ОСОБА_3 не довела факту приниження її честі і гідності, що супроводжувалось би моральними стражданнями.

З наданих до зустрічної позовної заяви фотокопій медичної картки амбулаторного хворого від 25 лютого 2014 року та довідки Тернопільської комунальної міської лікарні № 2 від 07 листопада 2013 року вбачається лише те, що у відповідачка проходила медичний огляд, а її невістка - ОСОБА_13, перебуває на 12 тижні вагітності. Однак це жодним чином доводить факту приниження її честі і гідності та заподіяння моральних страждань, тому ці її вимоги слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 1166, 1167 ЦК України, ст. 10, 60, 209, 210, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 в користь ОСОБА_2:

· 15.524 гр. завданої матеріальної шкоди;

· 2.000 гр. моральної шкоди;

· 414,70 гр. сплаченого судового збору;

· 1.000 гр. за проведення оцінки майна;

· 29 гр. за поштову кореспонденцію і в користь держави 72,70 гр. недоплаченого судового збору.

·

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_3 відмовити.

В позові ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про захист честі і гідності та стягнення моральної шкоди відмовити за недоведеністю заявлених позовних вимог.

На винесене рішення може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом 10 діб.

Головуючий суддяЯ. В. Процько