Справа № 415/5969/13-ц
Провадження № 6/415/228/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.15 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

при секретарі Нескородовій Г.А.,

державний виконавець Безволенко А.С.,

представника стягувача ОСОБА_1,

розглянувши подання держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_4, -

ВСТАНОВИВ:

Держаний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 звернулась до Лисичанського міського суду з поданням погодженим із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_4.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходяться виконавчий лист Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/2061/13 від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 33414,76 грн. Станом на 30.09.2015 року у ОСОБА_4 існує заборгованість перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» у розмірі 33414,76 грн. Державний виконавець, відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», неодноразово викликав боржника до відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції, але боржник жодного разу не зявилась та зобовязань, покладених на неї судовим рішенням виконано не було. У своєму поданні державний виконавець просить тимчасово обмежити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, відповідно до виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/2061/13 від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 33414,76 грн.

В судовому засіданні державний виконавець відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2 подання підтримала та просила суд подання задовольнити та тимчасово обмежити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання нею своїх зобовязань, відповідно до виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/2061/13 від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 33414,76 грн. Суду пояснила, що дійсно Лисичанським міським судом Луганської області було постановлено заочне рішення від 12.12.2013 року у цивільній справі, яким позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з ОСОБА_4 33414,76 грн., на підставі якого було видано виконавчий лист та 24.12.2014 року ухвалена Постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 45909278. Дана постанова перший раз була відіслана боржнику простою кореспонденцією, тому у ВДВС були відсутні дані щодо отримання боржником ОСОБА_4 постанови про відкриття виконавчого провадження, у звязку з чим державний виконавець повторно направив постанову про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, звідки надійшло рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення з відміткою «вручено особисто» підпис ОСОБА_4. 04.09.2015 року та 28.09.2015 року державним виконавцем були зроблені виходи за місцем проживання боржника, однак дома нікого не було. Також були зроблені запити, з відповіді на які державним виконавцем було встановлено відсутність рухомого та нерухомого майна у власності боржника. Водночас, належних доказів щодо наявності закордонного паспорту у боржника ОСОБА_4 та наявності умислу щодо наміру покинути межі України та виїхати за кордон, у державного виконавця не має.

В судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_1 підтримав подання та просив його задовольнити.

Вислухавши державного виконавця, представника стягувача, розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об'єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров'я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Згідно з ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України», який регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України тощо, встановлено, що громадянинові України, може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні зобовязання, боржник ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобовязань.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов'язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього вбачається, що у провадженні відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 45909278 по примусовому виконанню виконавчого листа Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/2061/13 від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 33414,76 грн.

24.12.2014 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та копії постанови направлено боржнику разом з викликом до ВДВС Лисичанського МУЮ для дачі пояснень щодо подальшої сплати даного боргу. Пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду. Державний виконавець, неодноразово викликав боржника до ВДВС Лисичанського МУЮ, але ОСОБА_4 жодного разу не зявився та зобовязань, покладених на нього виконавчим листом виконано не було.

24.12.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику.

Державним виконавцем були зроблені запити до обліково-реєстраційних установ щодо наявності зареєстрованого за боржником рухомого та нерухомого майна та отримано відповідь відсутність у власності боржника рухомого чи нерухомого майна.

Актами державного виконавця від 04.09.2015 року та 28.09.2015 року, встановлено, що за місцем проживання боржника двері ніхто не відчинив. Зі слів сусідів, боржника за адресою давно не бачили. Де може знаходитись не відомо.

Таким чином, державним виконавцем доведено про обізнаність ОСОБА_4 щодо наявності відкритого виконавчого провадження та строків його добровільного виконання, добровільно зобовязання по виконавчому листу Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/2061/13 від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 33414,76 грн., боржник не виконує.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням положень ст. 124 Конституції України та ст. 14 ЦПК України, згідно яких судові рішення, що набрали законної сили є обовязковими і підлягають виконанню на всій території України, суд вважає, що невжиття заходів щодо обмеження боржника у праві виїзду за межі України може стати загрозою щодо обовязковості виконання рішення суду на всій території України чи взагалі зробити неможливим його виконання.

За таких обставин суд вважає, що подання держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_4 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, ст. 124 Конституції України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд -

УХВАЛИВ:

Подання держаного виконавця відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_2, погоджене із Виконуючим обовязати начальника відділу державної виконавчої служби Лисичанського міського управління юстиції ОСОБА_3 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_4 - задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 років ПеремогиАДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання зобовязань, покладених згідно з виконавчим листом Лисичанського міського суду Луганської області № 2/415/2061/13 від 16.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 33414,76 грн..

Виконання даної ухвали доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному суді Луганської області через Лисичанський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Ю.О. КАЛМИКОВА