Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд м.Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

при секретарі - Стьопіну О.К.,

за участю:

представника позивача - Яколіна А.Д.,

відповідача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 в м.Одесі цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №ODH0RX08930066 від 25.08.2006 р. посилаючись на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 2189 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В результаті порушення умов вказаного договору утворилася заборгованість у розмірі 33532,76 грн..

Представник позивача в засіданні позов підтримав в повному обсязі та зазначив, що відповідач був повідомлений про умови кредиту однак належним чином їх не виконував.

Відповідач та його представник заперечували проти позову посилаючись на те, що з умовами надання споживчого кредиту відповідач не знайомився і підпису під ними не має, якийсь час він не сплачував по кредиту коштів через матеріальні проблеми, потім почав продовжувати виконання умов договору, був впевнений, що гроші йдуть на погашення кредиту, однак потім дізнався, що гроші не зараховувалися в рахунок погашення даного кредиту, а через помилку допущену банком в договорі в його ідентифікаційному номері, вони знаходилися на транзитному рахунку і за той час банк нарахував пеню, а самі гроші зараховувалися на інший рахунок. В банку ніхто відразу нічого не повідомляв, оскільки самі не розуміли чому не зараховувалися кошти. Більш того, коли він отримував в 2006 році кредит, працівники банку повідомили, що за попереднім кредитом 2004 року в нього не має заборгованості, претензій не виникало, тому він вважає саме це стало підставою для укладання з ним нового договору. Гроші сплачував в рахунок погашення заборгованості за договором 2006 року, про зарахування їх на інший рахунок його працівники банку не повідомляли, і він такої згоди не надавав. Визнає лише суму 1587,01 грн. та просить зменшити суму пені та відмовити в стягненні штрафів, про сплату яких його не повідомляли. Заслухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно умов кредитного договору №ODH0RX08930066 від 25.08.2006 р. відповідач отримав від ЗАТ КБ «ПриватБанк», яке в наступному було перейменовано в публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», кредит у розмірі 2189 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 28.08.2008 р..

Згідно вимог ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі, надавши ОСОБА_2 вказану суму кредиту. У свою чергу позичальник прийняв позику, використавши її за призначенням, але зобов'язання щодо повернення кредиту належним чином не виконував.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості (п.5.3 умов надання споживчого кредиту фізичним особам).

Згідно з п.5.5. Умов терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

В результаті порушення умов вказаного договору станом на 17.07.2014 р. утворилася заборгованість у розмірі 34934,79 грн., з яких за кредитом - 1793,78 грн., по процентам за користуванням кредитом - 7794,21 грн., по комісії - 725,73 грн., та пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 24621,07 грн.. Частина вказаної суми, а саме в розмірі 3475,02 грн. було вже стягнуто на підставі судового наказу від 22.04.2008 р..

Отже, різниця складає 31459,77 грн., а відповідно до Умов штраф (фіксована частина) -500 грн., штраф (процентна складова) - 1572,99 грн..

Згідно з частинами 1 та 2 ст.549 УК України неустойкою (штрафом пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до вимог ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Із наданих суду квитанцій видно, що відповідач здійснював часткову оплату по договору 2006 року, однак банком гроші зараховувалися в погашення заборгованості по договору 2004 року, що підтверджується виписками з рахунків.

Враховуючи встановлені обставини та вказані норми, суд приходить до висновку, що нарахована банком пеня в розмірі 24621,07 грн. може бути зменшена до 1000 грн., оскільки її розмір значно перевищує взагалі розмір заборгованості за кредитом.

Що стосується доводів відповідача про те, що позивач не міг без його дозволу зараховувати кошти в рахунок іншого кредиту та про те, що банк не повідомив про відповідальність у вигляді штрафу і з Умовами кредитування він не був ознайомлений, то їх суд не приймає до уваги оскільки згоду на перерахування коштів надав підписавши кредитний договір №ODA0RK04170417 від 29.10.2004 р., а підтвердження про ознайомлення з Умовами кредитування, в яких була викладена відповідальність, він зазначив в заяві позичальника №№ODH0RX08930066 від 25.08.2006 р..

Отже, з відповідача остаточно підлягає стягненню сума заборгованості у розмірі 9911,69 грн., де 7838,7 грн. це заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, комісії та пеня, 500 грн. - штраф (фіксована частина) , та 1572,99 грн. штраф (процентна складова).

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та вимог ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. пропорційно до задоволеної суми.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інн НОМЕР_1, на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», заборгованість у сумі 9911,69 грн. з яких заборгованість по кредиту, процентам за користування кредитом, по комісії за користування кредитом та пеня склали 7838,7 грн., штраф (фіксована частина) -500 грн., штраф (процентна складова) - 1572,99 грн., а також та судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Суворовський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя: