25.02.2015 Справа №337/7760/14-ц
Пров. №2/337/160/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя у складі

головуючого судді Бондаренко І.В.

при секретарі Биковій С.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Запоріжжі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в її інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4, про встановлення порядку користування квартирою, вселення, усунення перешкод в користуванні власністю, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач подав до суду позов до відповідачів, в якому просить визначити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, співвласником якої є він, виділивши йому та неповнолітнім ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в користування кімнату №6 площею 17,6 кв.м. з балконом площею 1,30 кв.м., а ОСОБА_5 - кімнату №5 площею 10,7 кв.м., усунути йому перешкоди в користуванні житлом, вселивши його у вказану квартиру та зобов"язавши відповідачів не чинити йому перешкод в користуванні власністю, передати йому ключі від хвіртки балкону кімнати №6 квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_5, що діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з позовом не погодилась та зазначила, що вона не чинить перешкоди відповідачу, який постійно проживає у Криму з іншою родиною, у користуванні квартирою, згодна надати йому ключі від хвіртки балкону прямо у судовому засіданні. Щодо визначення порядку користування квартирою, то квартира не має жилих приміщень, які б відповідали по нормі кожному з них, їх з відповідачем діти є інвалідами і постійно займають маленьку кімнату площею 10,7 кв.м., яка обладнана всім необхідним для забезпечення їх здоров"я та навчання, оскільки вони на індивідуальному навчанні, а вона і позивач - під час його приїздів в м.Запоріжжя - займають велику кімнату, балкон якої обладнаний пандусом для інвалідного візка позивача, двері з цієї кімнати відкриваються на вулицю, туди постійно приходить приятелі відповідача, курять там, не розбуваються, і всі ці обставини негативно впливають на здоров"я її дітей.

В судовому засіданні встановлено, що позивач, відповідач та неповнолітні діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 - по ? частині права власності на квартиру на кожного з них, що підтверджується технічним паспортом квартири.

Квартира має жилу площу 28,3 кв.м., дві ізольовані кімнати №6 площею 17,6 кв.м. з балконом площею 1,30 кв.м., кімнату №5 площею 10,7 кв.м., та підсобні приміщення. Балкон обладнаний пандусом для інвалідного візка та окремим входом.

ОСОБА_1 та ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі з 10.10.1986 року до 18.02.2003 року.

Від шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1. З позивача на утримання дітей на користь відповідачки, з якою проживають діти, рішенням суду стягнуті аліменти.

ОСОБА_1 є пенсіонером та інвалідом першої групи в зв"язку з ураженням опорно-рухового апарату.

ОСОБА_3 1999 р.н., спостерігається з діагнозом: "хвороба Брутона, затримка мовного та психічного розвитку, сенсоневральна приглухуватість четвертого ступеню, токсичний гепатит, полівалентна алергія /харчова, побутова, лікарська, тютюнова/, бронхоекстази легенів".

ОСОБА_4 1999 р.н. спостерігається з діагнозом: "хвороба Брутона, складний гіперметропічнй астигматизм, сенсоневральна приглухуватість четвертого ступеню, токсичний гепатит, полівалентна алергія, бронхоекстази легенів". Обидві дитини страждають первинним імунодефіцитом.

За станом здоров"я діти мають потребу в обмеженні контакту. Вказані обставини підтверджуються наданими суду медичними документами.

Свідок ОСОБА_6 суд пояснив, що він проживає у сусідньому будинку АДРЕСА_1, двори будинків 39-а та 43-а є спільними, він знає родину ОСОБА_4. В кінці літа 2014 року він два рази бачив, що ОСОБА_1 ночував у автомобілі та в гаражі. Він питав його чого він ночує не вдома, той перший раз відповів, що збирається на риболовлю, а другий раз не питав причини. Потім з бесід з іншими людьми йому стало відомо, що ОСОБА_2 не пускає його в квартиру, у нього немає ключів. Від кого він це знає - не зміг пояснити. При цьому свідок пояснив, що коли він перший раз побачив, що ОСОБА_1 ночує в автомобілі, то ОСОБА_2 вдома не було, вона з дітьми була десь на відпочинку. Сам свідок не бачив, щоб ОСОБА_1 намагався попасти в квартиру, а ОСОБА_2 його не пускала, або чинила б інші перешкоди.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що є сусідом сторін по будинку. Йому відомо, що позивач в спірній квартирі не проживає, проживає в м.Саки у Криму, в а Запоріжжя приїжджає кілька разів на рік. В кінці серпня 2014 року він побачив позивача біля його балкона, який обладнаний пандусом для інвалідного візка ОСОБА_1. Позивач перебував біля гаражу, там же стояв його автомобіль. Свідок бачив, що ОСОБА_1 спав у автомобілі, при цьому свідок не питав у позивача, чому він спить в автомобілі, а не в квартирі. Свідку, також, відомо, що у позивача є інша дружина, у серпні 2014 року позивач приїхав в Запоріжжя один на автомобілі, а потім до нього приїхала дружина на поїзді, де вони жили - свідку не відомо, проте позивач цікавився у свідка з приводу оренди будиночку у с.Розумівка для відпочинку його родини.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_5 та ОСОБА_1, знає їх обох. Позивач зараз живе в Криму та має іншу родину. Іноді позивач приїздить в Запоріжжя, і коли приїздить, то займає велику кімнату, там же проживає і ОСОБА_5. Діти займають маленьку кімнату, яка обладнана всім необхідним для їх життя та навчання. Вона ніколи не чула в їх родині сварок та скандалів. У серпні 2014 року відповідачка з дітьми їздила на відпочинок і залишила свідку ключі від квартири. Тоді ж в серпні 2014 року приїхав позивач і не міг попасти в квартиру, і через годину ключі від квартири йому привіз батько відповідачки. При цьому свідок пояснила ОСОБА_1, що він міг спитати за ключі у неї і вона б йому відкрила квартиру.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що він є батьком відповідачки. Позивач після розлучення з відповідачкою постійно проживає в Криму, там одружився вдруге. Кілька разів на рік він приїжджає в м.Запоріжжя, і живе у своїй квартирі. Донька не чинить йому жодних перешкод у проживанні. В 2014 році донька встановила хвіртку перед пандусом, який встановлений для проїзду на балкон інвалідного візка, на якому пересувається позивач. Хвіртку встановили, оскільки сторонні діти бешкетували та пошкодили стіну, ця хвіртка потрібна для того, щоб на пандус не заходили сторонні. Оскільки цю хвіртку встановлювали в той час, коли позивача не було у м.Запоріжжі, то відповідно і ключі від неї йому не надали. Коли в серпні 2014 року позивач приїхав в м.Запоріжжя, свідку подзвонила ОСОБА_2, яка в той час перебувала з дітьми на відпочинку у Карпатах, та попросила привезти позивачу ключі від хвіртки, що свідок і зробив. Він приїхав, побачив, що позивач відпочиває у своєму автомобілі, передав йому ключі від хвіртки і позивач заїхав у квартиру. Ключі від балконної двері та від самої квартири у позивача є. Під час цього перебування позивача у м.Запоріжжі він проживав у спірній квартирі, сам свідок приїздив в квартиру щоб відвезти свою доньку на вокзал та бачив позивача у квартирі.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є лікарем-дефектологом і постійно займається з дітьми сторін по справі. Діти є інвалідами. Мають, крім іншого, вади слуху. Вона займається з дітьми кожен день по декілька годин, з кожним окремо. Зайняття проходять у спірній квартирі, де у дітей є окрема кімната - менша за площею, яка обладнана всім необхідним для дітей. У великій кімнаті проживає мати дітей і їх батько, коли приїжджає в м.Запоріжжя з Криму. У серпні 2014 року вона приїхала в квартиру ОСОБА_2, щоб забрати підручники, побачила ОСОБА_1, який лежав у великій кімнаті квартири та дивився телевізор. Свідок, також, пояснила, що зайняття дітей заважають позивачу, коли він перебуває в квартирі, оскільки вони проходять голосно. Крім того, вона чула, що позивач прогнав одного з хлопчиків з великої кімнати, коли вона займалась з іншим хлопчиком, оскільки спілкування з ним втомлює позивача та заважає йому відпочивати. Також свідку відомо, що відповідач ніколи не чинила перешкоди позивачу у проживанні в квартирі, вона завжди зустрічає його, коли він приїжджає, з повагою, готує йому їжу, пере його речі.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що працює головним спеціалістом служби у справах дітей Запорізької міської ради. ОСОБА_12 знає з 2008 року, коли вони були постановлені на облік у службі у справах дітей. Також, свідок проживає в одному з ними будинку. Свідок повідомила, що раз в декілька років вона приходить до них та складає акти з приводу умов проживання дітей-інвалідів, діти займають маленьку кімнату в квартирі, яка обладнана усім необхідним для їх проживання та навчання. Дітьми займається лише мати, оскільки батько проживає в Криму і має іншу родину. Їй відомо, що коли батько приїжджає, то він проживає у великій кімнаті, там же живе і мати дітей. Батько не може довго спілкуватись з дітьми, він нервує, бажає усамітнитись. Свідок вважає, що будь яка зміна обстановки для дітей, які мають дуже рідкісні захворювання, а також алергію, буде мати негативні наслідки.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що він є сусідом ОСОБА_12. З позивачем він не спілкується, але бачить, що він декілька разів на рік приїжджає в м.Запоріжжя. В кінці серпня 2014 року він бачив автомобіль позивача біля балкону з пандусом, свідок регулярно гуляє мимо цього балкону, і він жодного разу не бачив, щоб позивач спав у машині. Натомість, бачив, як позивач у візку піднімався по пандусу у квартиру.

Вислухавши сторони, свідків та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.ст.317,319 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ст.358 ЦК України та п.14 Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року, кожен зі співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, а також квартира, яка знаходиться у спільній частковій власності на вимогу учасника такої власності підлягає розділу у натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані житлові приміщення та інші приміщення з окремими виходами. У разі неможливості розподілу квартири в натурі може бути встановлений порядок користування квартирою.

Відповідно до ст.ст.11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підстав доказів, обов"язок надання яких покладається на сторони по справі.

В даному випадку кожному зі співвласників квартири АДРЕСА_1, виходячи з жилої площі квартири в 28,3 кв.м., припадає по 7,075 кв.м. жилої площі.

При виділенні в користування позивачу та ОСОБА_3 і ОСОБА_4 кімнати площею 17,6 кв.м., кожному з них припаде по 5,87 кв.м. жилої площі, що значно менше тієї частки, яка припадає кожному з цих трьох співвласників квартири.

Таке виділення в користування жилої площі значно порушить житлові та майнові права двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4, враховуючи, також, те, що позивач є інвалідом з ураженням опорно-рухового апарату, а діти також є інвалідами і мають, зокрема, полівалентну алергію і на тютюновий дим, а відповідач курить, і на побутовий пил, а кімната площею 17,6 кв.м. має вихід на вулицю через балкон.

Крім того, в спірній квартирі між сторонами по справі тривалий час склався порядок користування цією квартирою, а саме діти займають кімнату площею 10,7 кв.м., чого не оспорює представник позивача, яка обладнана всім необхідним для життя дітей-інвалідів, та їх навчання. Велику кімнату займає відповідач ОСОБА_2, а також її займає позивач, коли приїздить у м.Запоріжжя, і чого сторони також не оспорюють.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що визначення порядку користування квартирою так, як просить позивач, порушить права неповнолітніх дітей і не буде відповідати часткам у праві власності на квартиру кожного з її співвласників, а визначити інший порядок користування спірною квартирою, враховуючи усі вищенаведені обставини, не можливо, тому у задоволенні зазначених позовних вимог необхідно відмовити.

Що стосується вимог про вселення позивача у спірну квартиру та усунення йому перешкод в її користуванні шляхом надання йому ключів від хвіртки до балкону, то суд виходить з того, що відповідач ОСОБА_2 не оспорює тієї обставини, що ключів від хвіртки у позивача немає і вона згодна їх надати у будь-який момент, а також з того, що у судових дебатах відповідач та її представник пояснили, що рішення суду про вселення позивача у квартиру буде виконано, хоча відповідач і не перешкоджала позивачу у вселенні.

Таким чином, вказані позовні вимоги можуть бути задоволені.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,212-218 ЦПК України, ст.ст.317,319,391,358 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Зобов"язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні власністю - ? частиною квартири АДРЕСА_1, забезпечивши вільний доступ до приміщення вказаної квартири та передати йому ключі від хвіртки балкону кімнати №6 квартири АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

На рішення протягом 10 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції.

Суддя