УХВАЛА

Справа № 564/736/15-ц

09 квітня 2015 року

Суддя Костопільського районного суду Рівненської області Олійник П.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Костопіль заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, заінтересовані особи ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Костопільського РУЮ Рівненської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду із заявою про зняття арешту з майна та зняття заборони на відчуження майна, мотивуючи свої вимоги неможливістю розпорядження належним йому на праві власності майном.

Зі змісту заяви вбачається, що постановою державного виконавця від 29.11.2010 року за аліментними зобов'язаннями накладено арешт на майно, а саме: 74/100 будинковолодіння №40 по вул.. Проектова у м. Костопіль Рівненської області; 74/100 від 0,0594 га земельної ділянки, кадастровий номер :02:006:0073, розташованої по вул.. Проектова, 40 у м. Костопіль, Рівненської області. Заявник вказує, що на теперішній час заборгованості по платежам на утримання дочки не має, всі необхідні суми сплачує вчасно, тому вважає, що знаходження майна під арештом є незаконним та суттєво порушує його права власника.

Враховуючи викладені обставини, заявник з посиланням на положення пункту 5 статті 60 Закону України Про виконавче провадження просить суд зняти арешт із зазначеного майна.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності заяву підримав.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлявся своєчасно у встановленому законом порядку.

Представник заінтересованої особи Відділу ДВС Костопільського РУЮ в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду повідомлявся своєчасно у встановленому законом порядку .

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог статті 11 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (з наступними змінами) Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим законом.

За правилами частини 2 статті 74 цього Закону у разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника.

Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема: винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту (ст. 57 Закону).

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 10 лютого 2000 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 (теперішнє прізвище ОСОБА_3) Г.В. стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину до досягнення дочкою повноліття

На підставі вищезазначеного судового рішення судом видано виконавчий лист ОСОБА_2 та нею ж він предявлений на примусове виконання до Відділу ДВС Костопільського районного управління юстиції у Рівненській області.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Костопільського РУЮ ОСОБА_5 від 29.11.210 року у зв'язку з невиконанням ОСОБА_1 та існуванням за даним виконавчим документом заборгованості зі сплати аліментів та накладено арешт а саме: на 74/100 будинковолодіння №40 по вул.. Проектова у м. Костопіль Рівненської області; 74/100 від 0,0594 га земельної ділянки, кадастровий номер :02:006:0073, розташованої по вул.. Проектова, 40 у м. Костопіль, Рівненської області.

Належність ОСОБА_1 вищенаведеного майна підтверджено свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності .

Підстави та умови зняття арешту з майна визначені в статті 60 Закону України Про виконавче провадження, в частині 6 якого передбачено: у всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Судом встановлено, що виконавче провадження за виконавчим листом № 2-321 виданим Костопільським районним судом від 10.02.2000р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 1/2 частки неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину до досягнення дочкою повноліття, знаходиться на примусовому виконанні у відділі державної виконавчої служби Костопільського районного управління юстиції, тобто до теперішнього часу не завершене.

Згідно наданого суду розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 13.03.2015 року за №2146 13-49/1, заборгованість зі сплати аліментів у боржника ОСОБА_1 за даним виконавчим документом відсутня.

Не представлено суду достовірних доказів про вчинення державним виконавцем будь-яких дій з вилучення арештованого майна для подальшої примусової реалізації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що арешт на майно боржника державним виконавцем накладено з метою забезпечення виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на неповнолітньої дитини, тобто безстрокового його збереження шляхом фактичної заборони на його відчуження.

Такі дії державного виконавця суперечать загальним засадам та завданням здійснення виконавчого провадження, положенням статей 50, 55, 57 Закону України Про виконавче провадження, а існування на теперішній час арешту домоволодіння, земельної ділянки порушує права та законні інтереси ОСОБА_1 на вільне володіння, користування та розпорядження належним йому майном.

За таких обставин заява про зняття арешту визнається судом обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 60 цього Закону у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Керуючись ст.ст.50, 55-57, 60, 74 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст.316-314, 319-321, 391 ЦК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про зняття арешту з майна, заінтересовані особи ОСОБА_2, Відділ державної виконавчої служби Костопільського РУЮ Рівненської області - задовольнити.

Зняти арешт на майно, а саме: 74/100 будинковолодіння №40 по вул.. Проектова у м. Костопіль Рівненської області; 74/100 від 0,0594 га земельної ділянки, кадастровий номер :02:006:0073, розташованої по вул.. Проектова, 40 у м. Костопіль, Рівненської області.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом пґяти днів з дня її проголошення та протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує.

Суддя: Олійник П.В.