Справа № 490/3550/15-ц
н/п 2/490/2937/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(резолютивна частина)

19 листопада 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до Будинкового комітету самоорганізації населення "Вікторія", треті особи - Комунальне підприємство "Спеціалізоване комунальне підприємство "Гуртожиток", виконавчий комітет Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування Адміністрації Центрального району міста Миколаєва, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітньому ОСОБА_7 перешкоди у користуванні житловим приміщенням кімнат № № 233, 234 гуртожитку за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В, шляхом вселення ОСОБА_5, ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 до кімнат № № 233, 234 гуртожитку за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В.

Стягнути з Будинкового комітету самоорганізації населення "Вікторія" на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН

Справа № 490/3550/15-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г. В.

при секретарі Кошевій О. С.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представників відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_3

представника третьої особи ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_5, ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, до Будинкового комітету самоорганізації населення «Вікторія», треті особи Комунальне підприємство «Спеціалізоване комунальне підприємство «Гуртожиток», виконавчий комітет Миколаївської міської ради, орган опіки та піклування Адміністрації Центрального району міста Миколаєва, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача, в якому просили усунути перешкоди у користуванні кімнатами № 233, № 234 гуртожитку за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В, шляхом вселення ОСОБА_5, ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 у вищезазначені кімнати.

В обґрунтування своїх вимог позивачі посилалися на те, що з 2003 року вони були зареєстровані та проживали у спірних кімнатах. У подальшому, БКСН «Вікторія» почав чинити їм перешкоди у користуванні кімнатами, а у 2012 році вселив до зазначених кімнат іншу особу. В той же час, на теперішній час позивачі зареєстровані у вказаному гуртожитку; такими, що втратили право користування житловим приміщенням, не визнавалися, у звязку з чим вважають, що БКСН «Вікторія» чинить їм перешкоди у користуванні житлом.

Представник позивача ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення з підстав, визначених у позовній заяві.

Позивачка ОСОБА_6, яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.

Представники відповідача у судовому засіданні вимоги позову не визнали та просили відмовити у їх задоволенні, посилаючись на те, що позивачі втратили право користування житловим приміщенням, у звязку з чим права позивачів БКСН «Вікторія» не порушував. При цьому зазначали, що позивачі у вказаних кімнатах з 2003 року не зявлялися, сусіди їх там не бачили, що свідчить про те, що позивачі там не проживали; крім того, плату за користування житлом вони не сплачували, у звязку з чим у них існувала заборгованість за користування житловим приміщенням та споживання житлово-комунальних послуг.

Представник третьої особи КС «СКП «Гуртожиток» у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Представник третьої особи виконавчого комітету ММР у судове засідання також не зявився, надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних у матеріалах справи доказів відповідно до чинного законодавства України.

Представник третьої особи ООП Адміністрації Центрального району м. Миколаєва у судовому засіданні вимоги позову підтримала у повному обсязі та просила про їх задоволення.

Вивчивши доводи позову, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали та обставини справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Як вбачається із матеріалів справи, 11 лютого 2003 року позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6, разом з їх неповнолітнім сином ОСОБА_7, 01.12.2000 р. н., вселилися до кімнат № № 233-234 гуртожитку по вул. Потьомкінській, 131-В у м. Миколаєві, у звязку з чим були зареєстровані за вказаною адресою. При цьому, як зазначали позивачі, вони були вселені до гуртожитку на підставі ордеру на вселення до житлового приміщення.

У 2006 році з ініціативи жителів будинку по вул. Потьомкінській, 131-В, які на законних підставах проживають на відповідній території, за дозволом міської ради, було створено юридичну особу Будинковий комітет самоорганізації населення «Вікторія», який виступає представницьким органом зазначених жителів.

Основними завданнями вказаного Комітету, відповідно до Статуту, є створення умов для участі жителів у вирішенні питань місцевого значення в межах Конституції і Законів України; задоволення соціальних, культурних, побутових та інших потреб жителів шляхом сприяння у наданні їм відповідних послуг; участь у реалізації соціально-економічного, культурного розвитку відповідної території, інших місцевих програм.

На теперішній час другий підїзд гуртожитку по вул. Потьомкінській, 131-В у м. Миколаєві знаходиться на балансі КП «СКП «Гуртожиток»; перший підїзд на баланс комунальним підприємством ММР не взятий, у звязку з чим, як пояснила представник відповідача у судовому засіданні, і було створено БКСН «Вікторія».

У подальшому, у грудні 2010 року БКСН «Вікторія» звернувся до суду із позовом про визнання позивачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вони у зазначених кімнатах жодного дня не проживали, документів, які б свідчили про законність їх проживання у вказаному гуртожитку не надали, ордеру на проживання не отримували, жодного разу плату за користування кімнатами з моменту реєстрації не здійснювали.

Однак, ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 грудня 2010 року позов було залишено без руху, оскільки БКСН «Вікторія» не надали доказів, якими б позивач обґрунтовував свої вимоги, і підтверджували обставини, на які вони посилалися. При цьому, в ухвалі було зазначено, що гуртожиток є тимчасовим місцем проживання та не породжує права постійного проживання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 лютого 2011 року позовну заяву було повернуто позивачі, оскільки БКСН «Вікторія» не було усунуто недоліків позовної заяви.

Таким чином, на час розгляду справи у суді позивачі не були визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням. При цьому, як вбачається із наявних у матеріалах справи копій паспортів позивачів, копії будинкової книги гуртожитку по вул. Потьомкінській, 131-В у м. Миколаєві, відповіді, наданої САДР УДМС України у Миколаївській області від 06.10.2015 року, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на теперішній час зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1; з реєстрації за вказаною адресою вони не зняті; відмітки про тимчасову реєстрацію або вказівки номеру кімнати у гуртожитку у паспортах позивачів відсутні. Неповнолітній ОСОБА_7, 01.12.2000 р. н., на теперішній час зареєстрованим у Миколаївській області не значиться.

В той же час, 01 вересня 2012 року між БКСН «Вікторія» (наймодавцем) та ОСОБА_8 (наймачем) було укладено договір, відповідно до умов якого наймодавець надає наймачу у користування строком до 31.08.2013 року житлове приміщення загальною площею 43,3 кв. м, житловою площею 29 кв. м, що складається з двох кімнат в будинку за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В, кімн. 233-234. 01 вересня 2013 року між тими ж сторонами було укладено аналогічний договір строком до 31.05.2016 року. На теперішній час, у спірних кімнатах проживає ОСОБА_8

У звязку з цим, 25.10.2012 року ОСОБА_5 звертався до правоохоронних органів із заявою про те, що 23.10.2012 року у спірних кімнатах гуртожитку було змінено замки у дверях, у звязку з чим у позивачів відсутня можливість користуватися зазначеним житлом, однак за вказаними у заяві фактами перевірку органами міліції було припинено, оскільки дії не містили ознак кримінального правопорушення.

У подальшому, з 05.01.2013 року по 31.12.2014 року ОСОБА_5 влаштувався на роботу на підприємство у Російській Федерації, у звязку з чим позивачі разом із неповнолітньою дитиною тимчасово виїхали за кордон України.

На теперішній час перешкоди у користуванні позивачами житловим приміщенням не усунуті, у спірних кімнатах гуртожитку проживає інша особа, у звязку з чим позивачі вважають, що їх права порушені та підлягають судовому захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. При цьому, фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (ч. ч. 2, 3 ст. 29 ЦК України).

Відповідно до ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення.

Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер.

Згідно зі ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Судом встановлено, що 11 лютого 2003 року позивачів було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, про що свідчить, у тому числі, копія будинкової книги за вказаною адресою. При цьому, як встановлено в ході судового розгляду, та не заперечували представники відповідача, позивачі були вселені до кімнат № № 233, 234 гуртожитку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.

Враховуючи викладене, суд приходить до переконання, що позивачі у 2003 році правомірно вселилися до житлового приміщення по вул. Потьомкінській, 131-В у м. Миколаєві. Доказів же неправомірного вселення, про що вказували представники відповідачів у судовому засіданні, вони суду не надали.

При цьому, реєстрація позивачів у вказаному приміщенні, як вбачається із копій їх паспортів, не була тимчасовою, строк реєстрації встановлений не був, а з реєстрації позивачі на теперішній час не зняті. Крім того, позивачі на теперішній час не були визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Враховуючи той факт, про представники відповідача не надали суду доказів того, що право позивачів на користування спірними кімнатами було припинене у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку, що на теперішній час позивачі мають право користування житловим приміщенням кімнат № № 233, 234 по вул. Потьомкінській, 131-В у м. Миколаєві, а у звязку з тим, що вказане право порушується, воно підлягає судовому захисту.

Судом встановлено, що реєстрація позивачів у гуртожитку не була тимчасовою, на теперішній час з реєстрації у гуртожитку вони не зняті; позивачі у встановленому законом порядку не були визнані такими, що втратили право користування житловим приміщенням; самостійно не виявляли наміру виселитися із гуртожитку. Всупереч цьому, БКСН «Вікторія» самовільно уклав договір найму житлового приміщення із іншою особою, та вселив іншу особу до спірних кімнат, чим порушим права позивачів на спірне жиле приміщення та створила перешкоди позивачам у його користуванні.

За своїм характером право користування житловим приміщенням є правом особи, за яким користувач має право використовувати майно на власний розсуд для задоволення власних потреб, незалежно від волі інших осіб, дотримуючись при цьому вимог законодавства.

В той же час, Будинковий комітет самоорганізації населення «Вікторія», надавши іншій особі право користування кімнатами гуртожитку, на які у позивачів також існує право користування, створив їм перешкоди у користуванні житловим приміщенням. При цьому, оскільки замки на дверях кімнат були змінені, на теперішній час у позивачів відсутня можливість вселитися до спірних кімнат, не звертаючись до суду.

Враховуючи усе вищевикладене, суд, оцінивши за внутрішнім переконанням належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що БКСН «Вікторія» створив позивачам перешкоди у користуванні житловим приміщенням, у звязку з чим суд усуває їх шляхом вселення позивачів разом з неповнолітньою дитиною у спірну кімнату.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідачів на те, що позивачі не сплачували кошти за користування житловим приміщенням та спожиті послуги, оскільки вказана обставина сама по собі без відповідного рішення суду не може виступати підставою для втрати особами права на користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь ОСОБА_6 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_5, ОСОБА_6, неповнолітньому ОСОБА_7 перешкоди у користуванні житловим приміщенням кімнат № № 233, 234 гуртожитку за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В, шляхом вселення ОСОБА_5, ОСОБА_6 разом з неповнолітнім ОСОБА_7 до кімнат № № 233, 234 гуртожитку за адресою: м. Миколаїв, вул. Потьомкінська, 131-В.

Стягнути з Будинкового комітету самоорганізації населення «Вікторія» на користь ОСОБА_6 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ Г. В. ПОДЗІГУН