АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Шахової О.В., Вербової І.М.

при секретарі Бугай О.О.

за участю осіб: представника заявника ТОВ «Фінансова компанія

«Довіра та Гарантія» Сисин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», стягувач - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», боржник - ОСОБА_3, про заміну сторони виконавчого провадження;

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 10 вересня 2015 року

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 10.09.2015 року у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», подало апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення його заяви про заміну сторони виконавчого провадження. Посилається на незаконність постановленої судом ухвали, помилковість висновків суду, порушення норм матеріального і процесуального права.

Помилковим, на думку апелянта, є висновок суду про те, що із заявою про заміну сторони виконавчого провадження має право звертатися безпосередньо сторона виконавчого провадження (боржник або стягувач), яка просить замінити її своїм правонаступником. В інших випадках право на звернення до суду з відповідною заявою належить державному виконавцю з власної ініціативи або за заявою безпосередньо боржника або стягувана. Посилання в заяві на те, що ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» є правонаступником ПАТ «УкрСиббанк» відповідно до договору факторингу не є підставою для звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом порушено вимоги ст.378 ЦПК України, оскільки саме укладення Договору факторингу №17 від 20.04.2015 року і є обставиною, ще має юридичне значення, та підтверджує заміну кредитора у зобов'язанні.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 26.01.2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави було задоволено.

Рішення суду було змінено Апеляційним судом міста Києва та набрало законної сили з моменту проголошення - 21 травня 2015 року. Дане рішення суду підлягає виконанню, але по даній справі змінився стягував і в порядку правонаступництва він підлягає заміні на ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

В суді апеляційної інстанції представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» Сисин М.М. підтримала подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник стягувача ПАТ «УкрСиббанк» та боржник ОСОБА_3 в судове засідання не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись відповідно до вимог закону. Їх неявка в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постановленої ухвали в цій частині, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Подільського районного суду м.Києва від 26.01.2015 року позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави було задоволено. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 21.05.2015 року було змінено рішення суду першої інстанції лише в частині розміру заборгованості, резолютивну частину рішення було викладено в новій редакції, але суть рішення суду першої інстанції змінена не була. Було звернуто стягнення заборгованості ОСОБА_3 перед Банком у розмірі 36 261,94 доларів США (за договором споживчого кредиту) на заставлений автомобіль. Таким чином, зазначене рішення Апеляційного суду м. Києва набрало законної сили 21.05.2015 року та підлягає виконанню.

20.04.2015 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу №17, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором № 0 від 25.04.2007 року укладеним між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Так, суд першої інстанції в оскаржуваній Ухвалі дійшов висновку про те, що з заявою про заміну сторони виконавчого провадження має право звертатися безпосередньо сторона виконавчого провадження (боржник або стягувач), яка просить замінити її своїм правонаступником. В інших випадках право на звернення до суду з відповідною заявою належить державному виконавцю з власної ініціативи або за заявою безпосередньо боржника або стягувана.

Проте, з такими висновками суду погодитись не можна, оскільки, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» замінакредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерті фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача. Таке твердження узгоджується із правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року(справа № 6-122 цс 13).

Відповідно до ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу одна сторона (фактор) передаї грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає факторові свої право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні (крім випадків, передбачених ст.515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь якій стадії процессу (ст.37 ЦПК України).

Таким чином, саме укладення Договору факторингу №17 від 20.04.2015 року і є обставиною, ще має юридичне значення, та підтверджує заміну кредитора у зобов'язанні.

Судом не взято до уваги, що рішення суду першої інстанції було оскаржено Боржником та булозмінено Апеляційним судом міста Києва 21 травня 2015 року.

Таким чином, після укладання між первісним кредитором і новим Договору факторингу №17 від 20.04.2015 року первісний кредитор вже позбавлений права на звернення до відповідного відділу виконавчої служби для виконання рішення ухваленого на свою користь, в свою чергу новий кредитор без відповідної Ухвали суду ще не має права на надання виконавчих листів для виконання.

Отже, за таких обставин суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову заявнику в заміні сторони виконавчого провадження, дійшов хибних висновків, без урахування того, що без заміни сторони стягувача рішення суду залишиться взагалі без виконання, що в свою чергу призведе до порушення ч. 5 ст.124 Конституції України, відповідно до якої судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В оскаржуваній ухвалі зазначено, що Заявником не надано жодних доказів, які б підтвердили, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищезазначеного рішення Подільського районного суду від 26.01.2015 року.

Однак, процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки, або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Отже, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Наведені вище порушення судом першої інстанції норм процесуального права є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали з цього питання.

За таких обставин, колегія суддів скасовує ухвалу суду першої інстанції від 10.09.2015 року та постановляє нову ухвалу якою задовольняє заяву ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 10 вересня 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу наступного змісту.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»задовольнити.

Замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у справі №758/6535/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: