Провадження № 2/235/2932/15
Справа № 235/6141/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року місто Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Карабан І.І.

при секретарі Димитрієвій О.А.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красноармійськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом виселення, -

ВСТАНОВИВ:

03 серпня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження житловим будинком, що розташований за адресою: Красноармійський район, с. Шевченко, вул.Нова, 11 шляхом виселення з зазначеного будинку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позову зазначив, що він у відповідності до договору купівлі-продажу від 27 листопада 2010 року придбав у приватну власність будинок, що знаходиться за адресою: Красноармійський район, с. Шевченко, вул. Нова, 11. В даному будинку з його дозволу з кінця 2010 року проживала та була зареєстрована мати його дружини ( його теща) - ОСОБА_5, та її знайомий ОСОБА_3. Відповідач є громадянином ОСОБА_6, має посвідку на постійне проживання в Україні від 16.12.2010 року, приїхав до України у 2010 році з ОСОБА_6, де в нього є родина, повнолітні діти. Теща попрохала його зареєструвати для того, щоб він мав можливість отримати посвідку на проживання в Україні, щоб знаходитися на території України легально, на законних підставах. Оскільки він не хотів псувати відносини з тещею, то виконав її прохання, 25 травня 2015 року теща ОСОБА_7 померла. Він та його дружина мають бажання продати даний будинок, і в усній формі запропонували відповідачу залишити будинок, оскільки він є власником даного будинку, а відповідач не є членом його сімї і взагалі є для нього сторонньою людиною. Відповідач відмовився залишати будинок. Доступу до будинку він не має, оскільки відповідач змінив замок, двері завжди закриті і ключей він не має. Це перешкоджає в користуванні даним будинком, оскільки він має зробити там ремонт та підготувати будинок для продажу, а також мати доступ до помешкання для ознайомлення потенційних покупців з помешканням. На письмове звернення покинути будинок, відповідач відмовив, ключі не надав від будинку.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, пояснив, що в 2010 році мати його дружина вирішила повернутися з ОСОБА_6 на Україну. Разом з нею приїхав ОСОБА_3, з яким вона проживала останні 10 років. Спочатку теща та ОСОБА_3 проживала у них, він зареєстрував ОСОБА_3, щоб той міг оформити посвідку на проживання. Вони вирішили купити будинок, щоб поселити там тещу та ОСОБА_3, строк та умови проживання не обговорювали, будинок їздили вибирати разом з тещею. За його згодою, як власника житла, на постійне місце проживання як члена сімї, в будинок вселилася теща та ОСОБА_3. Після смерті тещі, він вирішив продати будинок, а тому хоче запропонувати відповідачу виїхати з будинку, оскільки вважає його для себе чужою людиною.

Представник позивача ОСОБА_2, що діє на підставі довіреності, підтримала позовні вимоги, зазначивши, що у відповідача не виникло право займати помешкання, а саме в житловому будинку, що належить позивачу, ні в силу особистого сервітуту, ні в силу договору найму. Виселення відповідача є способом усунення перешкод порушення права власності позивача, а саме право розпорядження зазначеним будинком.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що в 2010 році він разом з дружиною ОСОБА_5, з якою він перебував в зареєстрованому шлюбі, вирішили повернутися з ОСОБА_6, де проживали тривалий час. Продавши там квартиру, вони приїхали в м. Красноармійськ, де проживала дочка дружини. Вони деякий час проживали у неї та її чоловіка, позивача у справі. Оскільки вони хотіли проживати окремо, то підшукували будинок. Через деякий час вони найшли будинок, переїхали туди, а потім він дізнався, що будинок оформлений на позивача. Вони там проживали з дружиною, сплачували необхідні платежі. Після смерті дружини, її дочка почала його виганяти з будинку. Він перепон позивачу не чинив, ключі від будинку у нього позивач не просив, замок він поміняв після зникнення ключів.

Представник відповідача ОСОБА_4, що діє на підставі договору про правову допомогу, просив в позові відмовити, зазначивши, що позивач безпідставно вимагає виселення відповідача.

Суд заслухавши сторони та їх представників, дослідивши докази по справі, вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що будинок за адресою: м. Красноармійськ, смт Шевченко, вул. Нова, буд.11 належить на праві приватної власності позивачу, що підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 27 листопада 2010 року, посвідченого нотаріально, та витягом про державну реєстрацію від 30 листопада 2010 року.

Згідно домової книги в будинку за адресою: м. Красноармійськ, смт Шевченко, вул. Нова, буд.11 на постійне місце проживання з 10 серпня 2011 року зареєстрована ОСОБА_5, а з 03 жовтня 2012 року також на постійне місце проживання зареєстрований відповідач ОСОБА_3, який до цього був з 17 грудня 2010 року зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2, за місцем проживання позивача, що підтверджується посвідкою на постійне проживання, але фактично проживав у спірному будинку з листопада 2010 року, що підтверджено довідкою Шевченківської селищної ради м. Красноармійська та проти чого не заперечують сторони.

ОСОБА_3 та ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2000 року.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, відповідач по справі у визначеному законом порядку був вселений позивачем в будинок за адресою: м.Красноармійськ, смт Шевченко, вул.Нова, буд.11, що належить йому на праві приватної власності.

При цьому суд вважає, що відповідач був вселений в спірний будинок саме для постійного проживання, будучи чоловіком члена сімї позивача, що підтвердив в судовому засіданні позивач, який пояснив, що мати його дружини була членом його сімї, а відповідач був особою, з якою та проживала 10 років однією сімєю, і купували будинок для їх проживання,вселялися вони на невизначений термін, поки буде потреба у них в цьому.

Позиція позивача, що визначена в позовній заяві, та яка полягає в тому, що він зареєстрував відповідача для отримання посвідки для проживання не відповідає дійсності, оскільки після отримання посвідки на постійне проживання відповідач був зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_3, де проживає позивач, а в спірному будинку був зареєстваний значно пізніше.

Як перешкоду в реалізацію права власності на будинок, позивач зазначив факт проживання відповідача у спірному будинку, і в зв`язку з чим не має можливості розпоряджатися зазначеним майном, а саме його продати.

Суд вважає, що факт проживання відповідача у спірному будинку не порушує право власності відповідача і не створюють перешкоди у здійснення ним права розпорядження своїм майном жилим будинком за адресою: м.Красноармійськ, смт Шевченко, вул.Нова, буд.11.

Жодною нормою права, що регулює питання розпорядження власниками своїм майном, зокрема шляхом укладення договорів купівлі-продажу нерухомого майно, не встановлено обмежень щодо укладення таких правочинів у разі проживання осіб в приміщеннях, що відчужується.

Крім того, суду не було надано доказів, що укладення відповідного правочину не відбулося із-за дій відповідача.

Надана газета «Телескоп» від 15 жовтня 2015 року з розміщенням оголошення про продаж спірного будинку (стор.4), яке було опубліковано після предявлення позову, яка підтверджує тільки намір позивача продати належний йому будинок, і не свідчить про наявність перешкод в цьому.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.317, 391 ЦК України, керуючись ст.209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження житловим приміщенням шляхом виселення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.І.Карабан