Провадження № 2/712/154/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16 квітня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Романенко В.А.

при секретарі - Таран А.І.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу, посилаючись на те, що 08 червня 2006 року між АКБ «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», та ОСОБА_1 було укладено договір про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/4877/06, відповідно до умов якого останньому був наданий кредит, шляхом встановлення відкриття відновлювальної лінії в розмірі 15900 грн. а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі (п. 2.1.2 ч. 2 договору), а також вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань (п. 3.3.1. ч. З.З. договору).

Згідно п. 5.5. договору, держатель зобов'язаний не пізніше останнього банківського дня строку дії платіжного періоду та за умови, що сума мінімального платежу .

Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з неналежним виконанням своїх зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.08.2014 року має заборгованість - 19354,54 грн., яка складається з наступного: 15515,26 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 2180,21 грн. - пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків; 1659,07 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами.

04.02.2011 року між банком та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» у відповідності до ст.ст. 512, 514, 1077-107, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір факторингу № 04022011-1, згідно з вказаним договором банк передав, а ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, в тому числі й за договором між банком та ОСОБА_1

Просили суд стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за договором № 001/4877/06 від 08.06.2006 року в сумі 19354,54 грн. та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву, в якій вказують, що до даного судового засідання не можуть підготувати зазначені документи вказані в ухвалі суду, так як вони знаходяться частково у третьої сторони і на їх підготовку треба більше часу, а тому просять розгляд справи відкласти на травень місяць 2015 року.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення та просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі у зв'язку з недоведеністю заявлених вимог.

Заслухавши пояснення та доводи представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства:

Так, згідно з вимогами п.1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Як вбачається з наданої позивачем копії договору про видачу та обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток (приватних) № 001/4877/06 від 08.06.2006 року, на який позивач посилається як на підставу стягнення кредитної заборгованості, договір був укладений письмово між фізичною особою ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Райффайзенбанк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк».

Відповідно до умов вказаного договору банк надав відповідачу кредит, шляхом відкриття відновлювальної кредитної лінії в розмірі 15900,00 грн., а відповідач, в свою чергу, зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в договорі (п. 2.1.2 ч. 2 договору), а також вчасно та в повному обсязі погашати банку суму боргових зобов'язань (п. 3.3.1. ч. З.З. договору).

04 лютого 2011 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та товариством з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС» у відповідності до ст.ст.512, 514, 1077-1079,1082, 1084 Цивільного кодексу України було укладено договір факторингу № 04022011-1.

Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» передав, а ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» прийняло право грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, перелік яких міститься у додатку до договору факторингу.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до положень ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, внаслідок передачі Банком Позивачу прав вимоги до боржників, до Позивача переходить (відступається) право вимагати (замість Банку) від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними договорами.

Відповідно до вимог ст. ст. 1054, 1055 ЦК України, ч. 4 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства у строк, встановлений договором. Боржник зобов'язаний виконати своє зобов'язання, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не передбачено договором або законом.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача посилається на те, що станом на 27.08.2014 року ОСОБА_1 має заборгованість - 19354,54 грн., яка складається з наступного: 15515,26 грн. - залишок заборгованості за кредитом; 2180,21 грн. - пеня за несвоєчасну сплату тіла та відсотків; 1659,07 грн. - 3% річних за користування грошовими коштами, але належних та допустимих доказів, в розумінні положено ст.ст. 58,59 ЦПК України, на підтвердження зазначеної обставини суду не надано.

Судом неодноразово визнавалася явка представника обов'язковою, а саме на 30 січня 2015 року, на 19 березня 2015 року, однак представником позивача направлялися на адресу суду заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 19 березня 2015 року зобов'язано Товариства з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС» надати для огляду в судовому засіданні оригінал кредитного договору № 001/4877/06 від 08 червня 2006 року відкритий на ім'я ОСОБА_1, з додатками; оригінал договору факторингу № 04022011-1 від 04 лютого 2011 року, укладений між ПАТ «ОТП» та ТОВ «КУПЕР ПРАЙС», а також надати суду роздруківку по рахунку відповідно до договору № 001/4877/06 від 08 червня 2006 року, та обґрунтування щодо нарахування суми подвійної облікової ставки НБУ.

Однак, 15 квітня 2015 року представник позивача скерував до суду заяву в якій вказав, що до даного судового засідання не може підготувати зазначені документи вказані в ухвалі суду, так як вони знаходяться частково у третьої сторони і на їх підготовку треба більше часу, а тому просить розгляд справи відкласти на травень місяць 2015 року.

Справа знаходиться в провадженні суду вже значний час, а саме з 12 вересня 2014 року, однак представник позивача ігнорував листи суду, в яких його явка була визнана обов'язковою, не виконав ухвали суду про витребування доказів, у зв'язку з чим суд вважає, що позивач. навмисно затягує розгляд справи.

Відповідно до статей 10, 60 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 того ж Кодексу доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вимогами ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Письмовими доказами є будь-які документи, акти довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. ( ст. 64 ЦПК України)

Виходячи з положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно п.6 Постанови №18 Пленуму Верхового суду України від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» враховуючи принцип безпосередності судового розгляду (стаття 159 ЦПК), рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Неприпустимим є витребування і приєднання до справи матеріалів на підтвердження висновків і мотивів рішення після його ухвалення. Якщо докази у справі зібрані в порядку, передбаченому статтями 132, 133, 140 та частиною четвертою статті 191 ЦПК, суд може обґрунтувати ними рішення лише за умови, якщо вони були ним оголошені в судовому засіданні, пред'явлені для ознайомлення особам, які беруть участь у справі, та досліджені в сукупності з іншими доказами. При ухваленні рішення суд відповідно до статті 212 ЦПК оцінює докази з урахуванням вимог статей 58 та 59 ЦПК про їх належність і допустимість. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладене дає суду підстави для відмови у задоволенні заявлених вимог за їх недоведеністю.

Питання про судові витрати вирішено відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 88, 212-215 ЦПК України, ст..ст. 11, 512, 514, 526, 527, 530, 627, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В позові Товариства з обмеженою відповідальністю «КУПЕР ПРАЙС» до ОСОБА_1 про стягнення боргу - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: