Справа № 263/7907/14-ц
Провадження № 2/263/166/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.01.2015 року м. Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області в складі:

головуючого - судді Кулик С.В.,

при секретарі - Чертовій О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 26719,55 гривень та моральної шкоди у розмірі 10000 гривень. В обґрунтування позову зазначила, що вона має доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року та перебувала на обліку в УПСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради, як незастрахована особа, та з 21.10.2011 року по 01.08.2014 отримувала допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі 130 гривень. В подальшому позивач звернулася до відповідача із заявою про перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку до рівня прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, але отримала відмову у перерахунку. В порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», відповідач не задовольнив заяву про перерахування та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років. Внаслідок зазначених дій відповідача, позивач вважає, що їй заподіяно матеріальну шкоду в розмірі, що дорівнює не отриманої допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку в розмірі прожиткового мінімуму та моральну шкоду, яка виразилася у порушенні її прав та інтересів, звичайного способу життя, не отримання коштів у повному обсязі, які були передбачені законодавством, знаходження у постійному стресі, оскільки дії були незаконними, тому посилаючись на аналогічну правову позицію викладену в постанові Верховного суду України від 25.12.2012 року в справі № 21-410а12 та на ст. 22, ст. 1166, ст. 1173, ст. 1174 ЦК України, просить позовні вимоги задовольнити.

В судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити у повному обсязі, додала до заяви копію ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 19.12.2014 року, постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполі Донецької області від 04.09.2014 року та постановц Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року по справі 264/7735/14-а, відповідно якої дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної ради Маріупольської міської ради щодо нарахування та виплати державної допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі трирічного віку у розмірі меншому ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, за період з 01.02.2014 р. По 30.06.2014 р. З урахуванням фактично здійснених за цей час виплат.

Представник Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради Шестерик Ю.Ю., яка діє на підставі довіреності, надала заяву про розгляд справи без її участі, просила в позові відмовити в повному обсязі. В своїх запереченнях посилалась на те, що Рішенням Харківського апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково, визнано неправомірні дії управління по виплаті допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в меншому розмір ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6 років за період з 01.02.2014 по 30.06.2014 та зобов'язано управління здійснити перерахунок та виплату допомоги за цей період з урахуванням раніше проведених виплат. На виконання зазначеної постанови управлінням було здійснено рахунок допомоги який надано до відділу державної виконавчої служби , в якій позивач подала виконавчий лист. Вважає, що сума допомоги, що була нарахована відповідачем на підставі рішення суду має стягуватись відповідно до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2011 №845, тому діями відповідача матеріальної шкоди позивачу не заподіяно.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецької області, ОСОБА_1 є матір'ю ОСОБА_3, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/.

Згідно до листа УПтСЗН Жовтневого району Маріупольської міської ради №01/08 від 27.06.2014 року, ОСОБА_3 з 21.10.2011 року перебувала на обліку в УПтСЗН Жовтневого району, як отримувач державної соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до 01.08.2014 року в розмірі 130 гривень.

Постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 04.09.2014 року по справі № 263/7735/14-а позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов'язання здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку задоволений. зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради здійснити ОСОБА_5 здійснити перерахунок та виплату допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2014 вік» за період з 21.10.2011 р. по 01.08.2014 р. з урахуванням фактично здійснених за цей час виплат.

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 05.11.2014 року постанову Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04.09.2014 року по справі року по справі 263/7735/14-а скасовано, прийнято нову постанову, якою адміністративний позов задоволено частково. Визнано неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Жовтневої районної ради Маріупольської міської ради щодо нарахування та виплати державної допомоги ОСОБА_1 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі трирічного віку у розмірі меншому ніж розмір прожиткового мінімуму для дітей до 6 років, за період з 01.02.2014 р. По 30.06.2014 р. З урахуванням фактично здійснених за цей час виплат. Зобов'язано Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку у розмірі прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, встановленого Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік», відповідно до статті 15 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», 01.002.2014 р. по 30.06.2014 р. з урахуванням фактично здійснених за цей час виплат.

Статтею 56 Конституція України закріплено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Одним зі способів захисту цивільних прав згідно ст. 22 ЦК України є відшкодування матеріальної шкоди, що є одним із заходів цивільно-правової відповідальності, що покладається на відповідача, який завдав збитків в результаті порушення цивільного права особи.

Позов вмотивований положеннями ст.ст. 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України, а також Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», постановою Верховного Суду України від 25.12.2012 року у справі №21-410а12.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Статті 1173, 1174 ЦК передбачають спеціальні підстави та умови відповідальності при завданні фізичній або юридичній особі шкоди в позадоговірних правовідносинах, які відрізняють їх від інших норм, що містять загальні правила позадоговірної (деліктної) відповідальності в цивільно-правових правовідносинах і полягають у спеціальному суб'єктному складі відповідальних осіб, спеціальній сфері діяльності цих суб'єктів та характері їхніх дій (владно-адміністративний, юридично-обов'язковий, односторонній).

По своїй природі заявлена у позові грошова сума до стягнення не відноситься до реальної шкоди, бо ці недоотримані суми допомоги не були нараховані на момент звернення позивача із позовом в порядку адміністративного судочинства, не є тими фактичними витратами (шкодою) або прямим збитком, які вже понесла або мусить зробити позивачка для відновлення свого порушеного права, і не відносяться до упущеної вигоди в розумінні конструкції п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України.

Судом встановлено, що грошова сума, яку у якості відшкодування матеріальної шкоди, позивач просить стягнути, то є різниця між отриманою позивачем сумою соціальної допомоги і сумою допомоги, розрахованою позивачем згідно із чинним законодавством за період з 01.10.2011 року по 01.08.2014 року. Позивач прагне стягнення тих доходів, які вона могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене.

Разом із тим, суд не приймає до уваги, як обґрунтування позову правову позицію викладену в постанові Верховного суду України від 25.12.2012 року в справі № 21-410а12, оскільки суд вирішував спір у сфері публічно-правових відносин, а не в сфері деліктних правовідносин.

Враховуючи ту обставину, що постановою суду визнано неправомірні дії відповідача, позивач має право на відшкодування шкоди.

Згідно п.5 ст.3 Положення про Державну казначейську службу України, Державна казначейська служба здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

У відповідності з Положенням про Державну казначейську службу України, затвердженим Указом Президента України від 13 квітня 2011 року № 460/2011, Державна казначейська служба України (Казначейство України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів України, на яке покладено повноваження по здійсненню через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів.

Відповідно до п. 35 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845, казначейство здійснює безспірне списання коштів державного бюджету для відшкодування (компенсації) шкоди, заподіяної фізичним та юридичним особам внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових чи службових осіб під час здійснення ними своїх повноважень.

Таким чином, відшкодування шкоди, завданої незаконними діями посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відповідно до закону проводиться за рахунок Державного бюджету України шляхом списання Державною казначейською службою України коштів з рахунку державного бюджету.

З урахуванням вищевикладеного та виходячи із правової підстави позову, підстав для покладання відповідальності щодо стягнення матеріальної та моральної шкоди на відповідача Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради немає.

В той же час позивача не позбавлено можливості поставити ці вимоги з визначеним колом осіб шляхом подачі позовної заяви в загальному порядку.

Таким чином з урахуванням вищезазначених позовних вимог та вимог діючого законодавства суд приходить до висновку у відмові в задоволенні позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.10,11,60, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167,1172 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Жовтневого району Маріупольської міської ради про відшкодування шкоди, заподіяної незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області в місті Маріуполі через Приморський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його оголошення або у разі неприсутності сторін під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.В. Кулик