Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №234/3440/14-ц Головуючий у 1 інстанції: Марченко Л.М.
№ провадження 22-ц778/2182/15 Суддя-доповідач: Стрелець Л.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 р. м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Стрелець Л.Г.,

суддів Гончар М. С.,

Каракуші К.В.,

при секретарі: Мосіній О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни на заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" про стягнення грошових коштів, пені, -

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів.

В обґрунтування позову зазначав, що16.10.2012 року він уклав з відповідачем договір банківського вкладу "Строковий" № 442917/2012, відповідно до якого вніс у касу банку 1 176 євро 95 центів, з виплатою 8% річних.

11.03.2013 року між ними був укладений договір банківського вкладу "З любов"юVAB" № 548716/2013, відповідно до якого він вніс у касу банку 1 230 доларів США, з виплатою 10,5% річних.

21.02.2014 року він звернувся до відповідача з письмовими заявами про розірвання договорів з 28.02.2014 року, перерахування залишку вкладів. відсотків по ним та виплати готівки в касі банку.

Відповідно до звіту відповідача залишок готівки по банківському вкладу "Строковий" від 16.10.2012 року, в перерахунку на гривню України, складає 16 052 грн.05 коп.

Відповідно до звіту від відповідача залишок готівки по банківському вкладу З любовьюVAB" від 11.03.2013 року. в перерахунку на гривню України" складає 12 285 грн. 85 коп.

Зазначає, що відповідач в добровільному порядку відмовляє у видачі готівки/

Вважає, що діями відповідача порушуються його права як споживача фінансових послуг.

28.02.2014 року відповідач повинен був видати йому готівку у розмірі 28 337 грн. 90 коп., 3% від зазначеної суми складають 850 грн. 13 коп.

Станом на 25 березня 2014 року час прострочення складає 25 днів, відповідно сума пені за прострочення заборгованості складає 21 253 грн. 25 коп.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача 28 337 грн. 90 коп. - суму вкладів по депозитам, 21 253 грн. 25 коп. - пеню за невиконання зобов'язання, а всього 49 591 грн. 15 коп.

Заочним рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2014 року позовні вимоги задоволені частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь ОСОБА_5 грошові кошти, які станом на 04.06.2014 року становлять залишок на поточних рахунках НОМЕР_1 та НОМЕР_2 в еквіваленті за курсом НБУ станом на 11.06.2014 року в сумі 32 949 грн. 70 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний банк" на користь держави судовий збір в сумі 329 грн. 50 коп.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної М.А. зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

В порядку ч.2 ст. 305 ЦПК України справа розглядається за відсутності сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в оскаржуваній частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Згідно із ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України ).

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1060 ЦК України ). Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються всі нараховані до цього моменту проценти (ч. ч. 1, 5 ст. 1061 ЦК України ).

Згідно п. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

Судом встановлено, що 16.10.2012 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_5 був укладений Договір банківського вкладу "Строковий" №442917/2012, за яким останній розмістив на вкладному рахунку НОМЕР_3 вклад в розмірі 200 євро під 9% річних строком до 16.01.2013 року з можливістю пролонгації договору (п.1.7). (а.с.5-6)

Також 11.03.2013 року між ПАТ "ВіЕйБі Банк" та ОСОБА_5 був укладений Договір банківського вкладу "З любов'ю, VAB!" №548716/2013, за яким останній розмістив на вкладному рахунку НОМЕР_3 вклад в розмірі 1230 доларів США під 10,5% річних строком до 11.06.2013 року з можливістю пролонгації договору (п.1.7). (а.с.7-8)

За заявами позивача ОСОБА_5 від 21.02.2014 року банк 28.02.2014 року достроково припинив дії вказаних депозитних договорів, відкрив на ім'я позивача поточні рахунки НОМЕР_1 та НОМЕР_2, на які переніс грошові кошти з депозитного рахунку (а.с.9-12), що дозволило банку користуватися коштами клієнта безпроцентно на відміну від депозитного договору.

Відкриття поточних банківських рахунків з огляду на заяви (а.с.9-10) та перенесення на них грошових коштів позивача узгоджується з Правилами відкриття та обслуговування вкладних та поточних рахунків фізичних осіб в ПАТ "ВіЕйБі Банк", та з положеннями ч.1 ст.1066 ЦК України, згідно яких за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять.

Вирішуючи даний спір суд обґрунтовано виходив положень ч.І-3 ст.1066 ЦК України, які передбачають, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахуванню і видачі відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Між тим у порушення вказаних вимог закону, та ігноруючи вимогу ОСОБА_5, викладену у заявах від 21.02.2014 року, за якою останній бажав отримати всі власні кошти (а.с.9-10), ПАТ "ВіЕйБі Банк", переніс грошові кошті з депозитного рахунку на поточні, але у видачі готівки відмовив.

Посилання апелянта на те, що суд не застосував положення ст. ст. 2,85 Закону України „Про банки і банківську діяльність", оскільки введено тимчасову адміністрацію банку і мораторій на виконання майнових зобов'язань, безпідставні.

Як вбачається з матеріалів справи, тимчасова адміністрація в банку була введена 24.11.2014 року. ОСОБА_5 звернувся до банку про дострокове припинення дії депозитних договорів 21.02.2014 року та 28.02.2014 року, тобто до введення тимчасової адміністрації, тому будь-які обмеження для видачі депозиту на час звернення позивачем до банку не існували.

Судом у відповідності до вимог ст. 212 ЦПК України дана належна оцінка посиланням банку на постанови Правління НБУ №245 від 29.04.2014 року та №328 від 30.05.2014 року з ідентичними назвами "Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій".

Також суд задовольняючи частково позовні вимоги правильно виходив з того, що грошові кошти позивача ОСОБА_5, зараховані на його банківські рахунки, є власністю позивача, якою він відповідно до ст.319 ЦК України має право вільно розпоряджатися, зокрема отримати одночасно всі власні кошти з рахунку, а банк згідно ст.1066 ЦК України не має права його обмежувати в цьому.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню. Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, отже, підстав для зміни або скасування оскаржуваного судового рішення колегія суддів не вбачає.

Таким чином, зважаючи на положення ст. 303 ЦПК України, правильне застосування ст. 88 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Славкіної Марини Анатоліївни відхилити.

Заочне рішення Краматорського міського суду Донецької області від 11 червня 2014 року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: