Номер провадження: 22-ц/785/2406/15
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Таварткіладзе О.М.

суддів - Троїцької Л.Л., Фальчука В.П.

при секретарі - Швець В.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Другої Одеської державної нотаріальної контори, Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка у квітні 2014 року звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом, який уточнила 14.05.2014 року до Другої Одеської державної нотаріальної контори, Одеської міської ради про визначення додаткового строку на прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року та після смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є донькою померлої ОСОБА_5. Звернувшись до 2 ОДНК з заявою на прийняття спадщини їй було повідомлено, що вона пропустила шестимісячний строк на подання заяви про прийняття спадщини та для вирішення цього питання вона має звернутися до суду. Вказаний строк вона пропустила у зв'язку з необізнаністю порядку про строки прийняття спадщини. На момент відкриття спадщини, яка залишилися після смерті її матері, був живий її батько ОСОБА_6, який проживав разом з матір'ю та був співвласником спадкового майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1. Вона вважала, що спадкоємцем першої черги буде її батько тому не зверталася до нотаріальної контори з заявою на прийняття спадщини після смерті матері. ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер її батько ОСОБА_6 після смерті якого вона звернулася до нотаріальної контори.

В судове засідання 25.11.2014 року з'явився представник позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_3 (діє на підставі довіреності від 25.03.14), який підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити з зазначених у позові підстав. Також зазначив, що позивачка проживала разом зі своїми батьками на день їх смерті, з її слів є їх єдиною донькою та не зверталася у встановлений строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з необізнаністю.

В судове засідання представник відповідача Другої Одеської державної нотаріальної контори не з'явився, але у матеріалах справи є заява завідувача вказаного нотаріальної контори Маслової М.В. про розгляд справи за відсутності представника нотаріальної контори (а.с.20).

Представник Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином у встановленому порядку, чим позбавив суд можливості вислухати його думку по суті. Заяв про розгляд справи без участі представника ОМР не надавали.

Рішенням суду у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Другої Одеської державної нотаріальної контори, Одеської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивач в особі свого представника звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню на таких підставах.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із Законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджується, що:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі позивачка) є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 6);

- згідно свідоцтва про право власності серії САС № 322569 від 05.06.2009 року, яке було видане Виконавчим комітетом Миколаївської селищної ради, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 належить житловий будинок АДРЕСА_1 у частках 51/100 та 49/100 відповідно, що підтверджується також витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за № 22993512 від 11.06.2009 року (а. с. 9-10);

- ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2, виданого 28.07.2010 року Відділом РАЦС Миколаївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 29 (а. с. 7);

- позивачка з моменту смерті матері та протягом шестимісячного строку не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її матері у зв'язку з тим, що не була обізнана про необхідність подання заяви саме у шестимісячний строк та вважала, що спадкоємцем є її батько. Зазначене також підтвердив її представник у судовому засіданні;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3, виданого 12.06.2013 року Відділом ДРАЦС реєстраційної служби по Миколаївському району Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 145 (а. с. 8);

- з матеріалів спадкової справи № 105/2014, яка була надана суду з боку нотаріальної контори вбачається, що 02.04.2014 року позивачка звернулася до Другої ОДНК (надалі відповідач-1) з заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_5 (а. с. 39);

- 11.04.2014 року Друга ОДНК своїм листом за № 105/2014/02-14 від 11.04.2014 року повідомила позивачку про те, що на підставі її заяви нотаріусом була відкрита спадкова справа щодо майна ОСОБА_5 за № 105/2014, але у зв'язку з тим, що позивачка пропустила шестимісячний строк на звернення з заявою про прийняття спадщини, який обчислюється з моменту смерті спадкодавця, нотаріус не може оформити за нею майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 (зворот а. с. 39).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка вчасно не прийняла спадщину у зв'язку з тим, що не була обізнана про строки її прийняття та вважала, що спадкоємцем є її батько, і, що така причина пропуску строку для прийняття спадщини є неповажною, так як не може бути віднесеною до об'єктивних, непереборних чи істотних труднощів для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Такий висновок суду відповідає матеріалам справи і заснований на законодавстві. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для

подання заяви про прийняття спадщини подається:

1) у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори;

2) у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви.

Як роз`яснено у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім'єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Також в узагальненні судової практики, яка наведена у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що суди визнавали поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини неправильне роз'яснення в сільській раді порядку спадкування, яке полягало в тому, що до нотаріуса необхідно звертатися після спливу шестимісячного строку з дня смерті спадкодавця.

Проте суд касаційної інстанції звернув увагу, що таку практику не може бути визнано правильною, оскільки відповідно до п. 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при прийнятті заяви про прийняття спадщини нотаріус не перевіряє наявність спадкового майна та його належність спадкодавцю.

У якості підстав для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття

спадщини, позивач зазначила, що вона пропустила строк на прийняття спадщини у зв'язку з тим, що не була обізнана про строки її прийняття та вважала, що спадкоємцем є її батько, а також у зв`язку з тим, що їй у нотаріальній конторі пояснили, що вона повинна збирати документи та подати їх до нотаріуса, а строків на це немає. Довіряючи фахівцям нотаріальної контори, позивач вважала, що може подати заяву про прийняття спадщини в будь-який час без обмеженням строку.

При таких обставинах, судова колегія вважає, що районний суд набув обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання причин пропуску строку для прийняття спадщини поважними та правильно відмовив у визначенні додаткового строку для подання заяви до нотаріуса для прийняття спадщини.

Районний суд у рішенні також звернув увагу, що в матеріалах справи є довідка, яка була видана позивачці СОН "Курсаки" в м. Одесі 02.04.2014 року (а.с.21) про те, що померла ОСОБА_5 з 05.01.2010 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року проживала разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_2.

В узагальненні судової практики, яка наведена у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що необґрунтованою є практика місцевих судів щодо визнання поважності причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини фактичним користуванням і володінням майном спадкодавця або ж проживанням із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Таким чином судова колегія погоджується з висновком районного суду про відмову у визначенні додаткового строку для подання заяви до нотаріуса для прийняття спадщини.

Крім того, судова колегія звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 3 ч. ч. 1, 2 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9 від 18.12.2009 року "про судове рішення у цивільній справі" оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, необхідно встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

В узагальненні судової практики, яка наведена у Листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року зазначено, що належними відповідачами у спорах про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є спадкоємці, які прийняли спадщину, або територіальні громади в особі органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини до Другої Одеської державної нотаріальної контори.

Доводи апеляційної скарги про те, що знаходження ОСОБА_2 у м. Києві і не можливість своєчасно звернутися до нотаріуса через постійну зайнятість є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, не можуть бути взятими до уваги, оскільки не засновані на законі, не підтверджені належними доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Інших суттєвих доводів в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, внаслідок чого апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 317 ЦПК України, судова колегія -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 25 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили ухвалою суду.

Головуючий О.М. Таварткіладзе

Судді: Л.Л. Троїцька

В.П. Фальчук