Справа № 523/9605/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" лютого 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю „Атланта" про повернення авансу та стягнення штрафу за попереднім договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду і свої вимоги мотивує тим, що 23.05.2014р. з агенцією нерухомості „Атланта", а також відповідачами було укладено угоду про завдаток та передано відповідачам 6 000 грн. в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу квартири, який вони повинні були укласти у майбутньому. Оскільки умови угоди у разі неможливості посвідчення договору в строк до 28.05.2014р. з вини продавців або відмови продавців від укладення договору по відчуженню об'єкту нерухомості, передбачають виникнення у продавців обов'язку сплатити подвійну суму завдатку, позивач просить стягнути з відповідачів в солідарному порядку аванс в сумі 6 000 грн., штраф в сумі 6 000 грн., а також понесені судові витрати.

Представник позивача ОСОБА_4 позов підтримав повністю та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Відповідачі заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що їх вини в не укладенні договору немає.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав:

23.05.2014р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ТОВ «Атланта» було укладено договір про намір укласти угоду об'єкта нерухомості - АДРЕСА_1 в строк до 28.05.2014р., та відповідачі отримали завдаток в сумі 6 000 грн. в рахунок майбутніх платежів за договором купівлі-продажу (а.с. 7).

Разом з тим укладення нотаріально посвідченої угоди між сторонами не відбулось, що сторонами не заперечувалось.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до змісту вказаної норми ознакою завдатку є те, що він одночасно виступає способом платежу, способом забезпечення виконання зобов'язання обома його сторонами, а також доказом факту укладення договору.

Згідно з ч. 2 ст. 570 ЦК України якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, тобто договору між сторонами, яким визначено предмет та істотні умови і який укладено з дотриманням обов'язкової для таких правочинів нотаріальної форми (оскільки за положеннями абз. 4 ч.1 ст. 635 ЦК України попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору). На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі коли сторони лише домовилися укласти договір, але відповідно його не оформи, сплачені в рахунок виконання договору платежі повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.

Договір купівлі-продажу нерухомості між нами укладено не було, ніякого зобов'язання у позивача з виплати відповідачам вартості цієї квартири не виникло, тому передані відповідачам гроші у сумі 6 000 грн. є авансом та підлягають поверненню позивачу.

Тому суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку 6 000 грн. авансу на користь позивача.

Не можуть бути задоволені вимоги ОСОБА_1 про стягнення суми штрафу, оскільки судом встановлена правова природа вказаного платежу як аванс.

Суд критично ставиться до посилань представника позивача про наявність вини відповідачів в ухиленні від укладення договору купівлі-продажу нерухомості як таких, що не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи (позивачем не зазначеного жодного належного доказу надіслання та отримання відповідачами відповідної письмової вимоги тощо); судом не приймаються до уваги інші пояснення сторін як такі, що не мають правового значення для вирішення спору по суті.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з кожного з відповідачів необхідно стягнути 60,90 грн. судового збору на користь позивача пропорційно частині задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму авансу в розмірі 6 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 60,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 60,90 грн.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя