АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/4812/2015 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2015 року колегія суддів судової палати зрозгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

головуючого - судді Музичко С.Г.,

суддів: Саліхова В.В., Вербової І.М.,

при секретарі Кутц А.В.

за участю представника заявника ОСОБА_2

представника апелянта ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києва Компанець Р.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києва Компанця РусланаВікторовича на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року у цивільній справі за скаргою ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва Гопкало О.Г. про визнання дій неправомірними та скасування арешту майна боржника

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року скаргу ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві - Гопкало О.Г. задоволено.

Визнано дії державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві Гопкало О.Г. щодо винесення постанови від 07.03.2014 року про накладення арешту на все майно боржника та оголошення заборони на його відчуження - незаконними.

Скасовано постанову державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 07.03.2014 року державного виконавця Гопкало О.Г. про накладення арешту на все майно боржника ОСОБА_4, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та заборону на його відчуження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції в м. Києві - КомпанецьР.В. подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 26.02.2015 року, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги. Зазначає, що державним виконавцем прийнято рішення про відкриття виконавчого провадження на підставі заяви стягувача з метою забезпечення подальшого виконання рішення суду. Вказує, факт того, що боржник звернувся до суду із скаргою на дії ВДВС, підтверджує, те, що останній отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

Також, боржник не був позбавлений можливості звернутися до ВДВС з заявою про несвоєчасне отримання постанови про відкриття виконавчого провадження та поновлення йому терміну на добровільне виконання рішення суду, але боржник цим правом не скористався.

В судовому засіданні апелянт просив судзадовольнити апеляційну скаргу з наведених в ній доводів.

Представник заявника ОСОБА_2 заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем несвоєчасно надіслані копії постанов про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на майно боржника.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначається, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( частина 1 ст.11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.7 ст.12).

Згідно ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» на майно боржника може бути накладено арешт в межах загальної суми стягнення, виконавчого збору і можливих витрат на виконавче провадження.

Судом встановлено, що постановою старшого виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 18 травня 2013 року відкрито виконавче провадження № 38005243 про стягнення з ОСОБА_4на користь ПАТ КБ «Надра» 650 763,50 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 18.05.2013 року та від 07.03.2014 року накладено арешт на все майно ОСОБА_4 , що належить боржникута заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Копії зазначених постанов направлено боржнику на адресу зазначену у виконавчому листі, про зміну місця проживання божник не повідомляв.

У скарзі ОСОБА_4посилався на неправомірні дії державного виконавця, які виразилися у несвоєчасному направленні копії постанов про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту. Державний виконавець при виконанні виконавчого провадження, змушений був дати запит до адресного бюро, для підтвердження реєстрації та місця проживання, чого він не зробив, місця проживання боржника не перевірив. Вказує, не міг скористатись наданим правом в семиденний строк добровільно виконати рішення суду, оскільки про постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про арешт майна дізнався лише 12.07.2014 року.

Разом з тим, зазначене не може слугувати підставами для скасування постанови державного виконавця про арешт майна та заборону його відчуження з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з ч. 4. ст. 57 цього Закону копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті, та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна.

Згідно зі ст. 31 цього ж Закону копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до ст. 35 ЗУ «Про виконавче провадження, у разі несвоєчасного одержання сторонами документів виконавчого провадження, внаслідок чого вони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, державний виконавець може відкласти виконавчі дії за заявою стягувача чи боржника або з власної ініціативи на строк до десяти робочих днів.

За таких обставин слід дійти висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування постанови державного виконавця про арешт майна та заборону його відчуження, оскільки накладаючи арешт на майно, останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, а несвоєчасне отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження лише давало можливість і не було обов'язком для відкладення виконавчих дій за заявою сторони виконавчого провадження або з власної ініціативи державного виконавця.

Окрім того, державний виконавець 13.02.2015 року виніс постанову про відкладення виконавчих дій до 23.02.2015 року, проте боржник не скористався своїм правом на добровільне виконання рішення, та не погасив борг.

Оскільки суд першої інстанції фактично не вирішив питання про визнання дій державного виконавця неправомірними у зв'язку із несвоєчасним направленням копій постанов та не прийняв відповідне рішення з цього питання, ухвала суду підлягає скасуванню.

З огляду на викладене ухвалу суду назвати повністю законноюта обґрунтованою не можна, а тому вона підлягає скасуванню з вирішенням питання по суті на підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313 - 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у м.Києва Компанця Руслана Вікторовича задовольнити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 26 січня 2015 року скасувати.

Відмовити в задоволені скарги ОСОБА_4 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції м. Києва ГопкалоО.Г. про визнання дій неправомірними та скасування арешту майна боржника.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: