Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/1269/15р. Головуючий у 1-й інстанції Стоматов Е.Г.
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_4

на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_4 до ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6, про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом про стягнення вартості спадкового майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2011 року ОСОБА_3 в інтересах недієздатного сина ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, яка діє в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6, про визнання права власності на частку спадкового майна в порядку спадкування за законом про стягнення вартості спадкового майна.

В позові зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_7 - батько недієздатного ОСОБА_4. Недієздатний ОСОБА_4, є спадкоємцем після свого діда - ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року та баби - ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 року, на підставі ч. 1 ст.1266 ЦК України за правом представлення. Відповідач у заяві про прийняття спадщини не вказала в якості спадкоємця ОСОБА_4, що і стало причиною звернення до суду.

Неодноразово уточнивши свої позовні вимоги, просила суд визнати за ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом та стягнути з ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, 1/2 частку вартості рухомого спадкового майна у сумі 7326,40 грн.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3, яка діє в інтересах недієздатного сина ОСОБА_4, в особі представника ОСОБА_10 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність, порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справ, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

До апеляційного суду надійшли заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка вказує на необґрунтованість доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги і просить апеляційну скаргу відхилити, а оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_10, пояснення представника ОСОБА_5 ОСОБА_11, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини та відповідні правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_7, який є батьком недієздатного ОСОБА_4.

ІНФОРМАЦІЯ_4. помер ОСОБА_8 - батько ОСОБА_7 - дід ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина на наступне майно: 1/3 частка квартири АДРЕСА_1, автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1, вклади з відсотками та прості іменні акції ВАТ "Запорізькій автомобілебудівний завод".

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 05.06.2013 року по справі №22-ц/778/1219/13 встановлено, що після смерті ОСОБА_8 спадкоємцями є його дружина - ОСОБА_9, син ОСОБА_13, який від спадщини відмовився та недієздатний ОСОБА_4 за правом представлення після померлого батька ОСОБА_7 (сина спадкодавця). Вказаним рішенням визнано право власності за ОСОБА_4 на 1/6 частку вказаної квартири після смерті ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом і не вирішувалось питання щодо права власності на автомобіль і грошові кошти, що належали дідові.

24.09.2008 року ОСОБА_4 визнаний недієздатним.

Після смерті ОСОБА_8 ОСОБА_4. є спадкоємцем іншого майна спадкодавця, а саме автомобіля, вкладів з відсотками, акцій.

Спадкове майно автомобіль марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1, вклади з відсотками та прості імені акції ВАТ "Запорізькій автомобілебудівний завод" мало належати ОСОБА_9 та ОСОБА_4 по 1/2 частці. А саме: по 1/2 частці автомобіля марки ВАЗ 2103, реєстраційний номер 3741НЕ; на прості іменні акції відкритого акціонерного товариства "Запорізький автомобільний завод" в кількості 32 штуки, номінальною вартістю 0,25 грн. на суму 8,00 грн.; на 1/2 частку вкладів з відсотками, що зберігаються в ТВБВ №10007/0184 філії - Запорізького обласного управління Відкритого акціонерного товариства "Державний Ощадний банк України".

ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_5., їй на момент смерті належало вищевказане рухоме майно, яке вона успадкувала після смерті чоловіка ОСОБА_8 та 1/2 частка квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_9 24.09.2008 року було складено заповіт на сина ОСОБА_13, який прийняв спадщину, але не оформив своє право та помер ІНФОРМАЦІЯ_6.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_13 є його неповнолітній син ОСОБА_6, який прийняв спадщину. Свідоцтво про право на спадщину з визначенням складу спадкового майна не оформлене.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 212 - 215 ЦПК України належно оцінив надані сторонами докази, виконав вимоги цивільного судочинства і вирішив справу згідно з законом, вирішивши питання наявності обставин, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, суті правовідносин, що випливають із встановлених обставин, правильно застосував правові норми до цих правовідносин і дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Судом першої інстанції при вирішенні справи правильно застосовано наступні норми матеріального права.

Частина 1 ст.1266 ЦК України, за якою за правом представлення онуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частина 4 ст.1268 ЦК Україниза якою малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Частина 1 ст.1267 ЦК України, за якою частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Роз'яснення п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування"де сказано, що спадкодавець може позбавити особу з числа спадкоємців права на спадкування (частина друга статті 1235 ЦК) лише шляхом зазначення про це в заповіті.

Частини 1,2 ст.1268 ЦК України, де вказано: спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням.

Частини 1,3 ст.1296 ЦК України, за якими спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Стаття 1218 ЦК України, за якою до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Доводи апеляційної скарги про незастосування для вирішення справи ч.4 ст. 1268 ЦК України, за якою малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, не мають свого підтвердження.

У даній справі недієздатний ОСОБА_4 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4. діда ОСОБА_7 спадкував за правом представлення, оскільки син діда - його батько ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_3

Згідно зі ст. 1241 ЦК Українималолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Спадкувати за правом представлення після смерті матері померлого батька ОСОБА_9 ОСОБА_4 не міг, оскільки остання залишила заповіт на іншого сина ОСОБА_8

Таким чином, ОСОБА_4 не має права на спадкування обов'язкової частки у спадщині після смерті баби ОСОБА_9, оскільки він є спадкоємцем за правом представлення після смерті батька ОСОБА_7, який не мав права на обов'язкову частку у спадкуванні. Відповідно, такої частки не може успадкувати і ОСОБА_4

Частки у праві на спадкування спірної квартири визначені рішенням апеляційного суду Запорізької області від 05.06.2013 року по справі №22-ц/778/1219/13, яким визнано право власності за ОСОБА_4 на 1/6 частку вказаної квартири після смерті ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом.

Доводи апеляційної скарги, що частка ОСОБА_4 має становити 1/4 частину спірної квартири не мають правових підстав та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності відмови суду першої інстанції у стягненні вартості 1/2 частки успадкованого ОСОБА_9 рухомого майна з відповідача спростовані під час розгляду справи.

В цій частині вимог суд першої інстанції правильно застосував ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України, за якими до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Доказів, що на час смерті ОСОБА_9, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5. існувало вищевказане рухоме майно, успадковане нею після смерті чоловіка ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4. та це майно було у наявності на час смерті її сина ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6. і його успадкував неповнолітній син ОСОБА_6 позивачем не надано.

Ці доводи суперечать вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України, які зобов'язують позивача на засадах змагальності доводити свої вимоги переконливими, належними та припустимими доказами. Фактично апелянт вимагає від суду зробити припущення щодо наявності на час смерті батька відповідача спірного рухомого майна, що прямо заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України, яка визначає, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інших доводів апеляційна скарга не містить.

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Немає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції та для постановляння нового рішення по справі.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах недієздатного сина ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 02 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення .

Головуючий:

Судді: