Номер провадження: 22-ц/785/3818/15
Головуючий у першій інстанції Аліна С. С.
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Варикаші О.Д., Станкевича В.А.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року,

встановила:

ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся з уточненим позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.05.2008 року в розмірі 30 352 грн. 94 коп.

В подальшому позивач уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача на свою користь 22 540 грн. 07 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06.05.2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1 400 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складаний між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач умови договору виконав в повному обсязі, проте відповідач платежі належним чином не здійснював.

Судовим наказом від 06.01.2010 року, який видано Суворовським районним судом міста Одеси, на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.05.2008 року в розмірі 20 080 грн. 89 коп.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредиторів, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позабавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог статті 526, 599 ЦК.

Після видання судового наказу станом на 19.10.2012 року в зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань заборгованість перед позивачем становить 1 492 доларів 72 центів, яка складається: заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 192 доларів США 72 центів; заборгованості по комісії за користування кредитом - 300 доларів США. У зв'язку з зазначеним позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість на загальну суму 22 540 гривень 07 копійок та судовий збір у розмірі 303 грн. 53 коп.

Заочним рішенням Суворівського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року позов задоволений. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту № б/н від 06.05.2008 року в розмірі 22 540 грн. 07 коп. та суму судового збору у розмірі 303 грн. 53 коп.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду в зв'язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, невідповідністю висновків суду обставинам справи з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції посилався на те, що 06.05.2008 року між ПАТ КБ "Приват Банк" та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1 400 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява позичальника разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Згідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за користування, по перерозходу платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. В разі невиконання зобов'язань за Договором на вимогу банку виконувати зобов'язання по поверненню кредиту (в тому числі прострочення кредиту та овердрафту), сплати винагороди банку.

Відповідно до п. 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг при порушені клієнтом строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню, передбаченому договором понад 30 днів, зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.05.2008 року сума боргу станом на 30.04.2014 року становить 2 662 доларів 54 центів, яка складається з: заборгованість за кредитом - 1 126 доларів 04 центів; заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 020 доларів 22 центів; заборгованості по комісії за користування кредитом - 347 доларів 72 центів; штраф (фіксована частина) - 43 долари 86 центів; штраф (процентна складова) - 124 доларів 70 центів.

Судовим наказом від 06.01.2010 року, який видано Суворовським районним судом міста Одеси, на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.05.2008 року в розмірі 20 080 грн. 89 коп.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.05.2008 року сума боргу станом на 19.10.2012 року становить 1 492 доларів 72 центів, яка складається з: заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 192 доларів 72 центів; заборгованості по комісії за користування кредитом - 300 доларів.

Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, ч.1 ст. 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст.530 ЦК України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

ОСОБА_2 з червня 2008 року не виконує свої зобов'язання за договором кредиту, тому у нього виник обов'язок перед позивачем по виплаті суми кредиту в розмірі 22 540 грн. 07 коп. в зв'язку з чим суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами 06.05.2008 року було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 1 400 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Судовим наказом від 06.01.2010 року, який видано Суворовським районним судом міста Одеси, на користь позивача з відповідача ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 06.05.2008 року в розмірі 20 080 грн. 89 коп. станом на день ухвалення рішення судом першої інстанції відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконав.

Відповідно до п.17 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" наявність судового рішення про задоволення вимог кредиторів, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позабавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином, відповідно до вимог статті 526, 599 ЦК.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Так, відповідно до заяви відповідача від 06 травня 2005 року строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки - 24 місяці.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на ній і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця.

Заборгованість за процентами відповідно до положень ст. 625 ЦК України, відповідно до змісту заявлених позовних вимог, а саме розміру процентів які зазначені у кредитному договорі укладеному між сторонами підлягає стягненню лише за період дії кредитного договору, а саме від часу видання судового наказу від 06.01.2010 року до 06.05.2010 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за процентами (а.с. 70-74) у загальному розмірі 2870 грн. 15 коп. (190 доларів США), лише у межах строку дії кредитного договору.

Оскільки позивачем в позовних вимогах не зазначалося як підстава для стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми відповідно до положень ст. 625 ЦК України після закінчення строку дії кредитного договору, а зазначалися лише вимоги про стягнення процентів саме з розмірі встановленому умовами кредитного договору, колегія не застосовує положення ст. 625 ЦК України про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми після закінчення строку дії кредитного договору, оскільки зазначене стягнення буде виходом за межі заявлених позовних вимог.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача комісії за користування кредитом - 300 доларів, нарахованих після видачі судового наказу, задоволенню не підлягають, оскільки стягнення комісії за користування кредитом не передбачено ст. 625 ЦК України на яку посилався позивач в обґрунтування позовних вимог.

Ст. 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Рішенням суду задоволені позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача частково у розмірі 2870 грн. 15 коп., а тому судовий збір повинен бути стягнутий у розмірі 28 грн. 15 коп.

Керуючись ст. ст. 307 ч.1 п.2, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, судова колегія,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Заочне рішення Суворівського районного суду м. Одеси від 18 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк".

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" 2870 грн. 15 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" судовий збір у розмірі 28 грн. 70 коп.

В задоволенні інших позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення однак може бути оскаржено до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Судді О.А. Ступаков

О.Д. Варикаша

В.А. Станкевич