Провадження № 2/161/385/15
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючої судді Пушкарчук В.П.,

при секретарі Патій І.М.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

представника відповідача ОСОБА_5 ,

представника третьої особи Шульгана Ф.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Луцької міської ради, про усунення від отримання частки матеріальної допомоги,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до суду в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_6 з позовом до Волинського обласного військового комісаріату, ОСОБА_4 про усунення останнього від одержання одноразової грошової допомоги у разі загибелі сина військовослужбовця.

В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 є батьками, а ОСОБА_6 братом солдата ОСОБА_7 . 15.04.2013 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 та сином позивача ОСОБА_7 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Як вбачається з витягу з наказу № 221 від 04.09.2014 року тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 . Арабського сержант військової служби за контрактом ОСОБА_7 , головний сержант командир відділення аеромобільно-десантного взводу аеромобільно-десантної роти відділення аеромобільно-десантного батальйону загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті пошкоджень внаслідок вибухової травми. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Таким чином сім`я позивача має право на отримання матеріальної допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Частиною 1 ст. 16-1 даного Закону визначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Позивач вказує, що син ОСОБА_10 перебував повністю на її утриманні до моменту вступу до Збройних Сил України. Його батько ОСОБА_4 вихованням не займався і не цікавився життям сина, також не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання дітей. Зазначене стверджується результатами бесіди кандидата ОСОБА_7 на службу за контрактом у ЗСУ від 01.03.2010 року. Крім того, аналогічна інформація зазначена і в наказі № 221 від 04.09.2014 року. Як вбачається із аркуша соціально-психологічного вивчення ОСОБА_7 він виховувався в неповній сім`ї.

Протягом свого життя відповідач ухилявся від свого обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей, перебував у розшуку як боржник. На даний час за ОСОБА_4 рахується заборгованість по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_7 . Проте звернувся з заявою про отримання частки матеріальної допомоги після смерті сина ОСОБА_10 .

Покликаючись на те, що відповідач ОСОБА_4 за життя сина ОСОБА_7 ухилявся від виконання батьківського обов`язку щодо його утримання та забезпечення необхідним майном для життя та розвитку, членом сім`ї сина не був і на час його смерті з ним не проживав, будь-якої іншої матеріальної допомоги синові за його життя, зокрема у неповнолітньому віці, не надавав, був засуджений, на даний час має заборгованість по аліментах, просить усунути ОСОБА_4 від одержання одноразової грошової допомоги після смерті сина військовослужбовця ОСОБА_7 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених в позовній заяві і просили задовольнити їх.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Пояснив, що дуже часто спілкувався з сином, допомагав йому влаштовуватися на військову службу за контрактом. Коли син проходив службу, то приїжджав до нього на вихідні. Матеріально також допомагав сину.

Представник відповідача Волинського обласного військового комісаріату Панасюк О.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_11 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, показання свідків, з`ясувавши дійсні обставини справи. суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

З пояснень сторін, матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 є батьками, ОСОБА_6 братом військовослужбовця ОСОБА_7 .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був розірваний 14 травня 2004 року, реєстрація розірвання шлюбу проведена відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції 14.05.2004 року, актовий запис № 297, що стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 14.05.2004 року (а.с.10).

Ще до розірвання шлюбу ОСОБА_4 проживає окремо від сім`ї.

За рішенням Луцького міськрайонного суду від 15 серпня 2006 року з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сина ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно довідки-розрахунку № 12/6 від 13.11.2014 року за період з 07.06.2006 року по 13.11.2014 року за ОСОБА_4 рахується заборгованість по аліментах в розмірі 30 193,54 грн. (а.с. 72-74).

Згідно довідки Полтавської виправної колонії № 64 ОСОБА_4 , 1967 року народження, відбував покарання у місцях позбавлення волі з 31.08.2004 року по 29.08.2008 року за ст.ст. 289 ч. 3, 69 КК України та звільнений за відбуттям строку покарання (а.с. 29-30).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей дія цього закону поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

15.04.2013 року між Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 та сином позивача ОСОБА_7 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (а.с. 7).

Як вбачається з витягу з наказу № 221 від 04.09.2014 року тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 . Арабського сержант військової служби за контрактом ОСОБА_7 , головний сержант командир відділення аеромобільно-десантного взводу аеромобільно-десантної роти відділення аеромобільно-десантного батальйону загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті пошкоджень внаслідок вибухової травми. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби (а.с. 6).

Таким чином сім`я позивача має право на отримання матеріальної допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_7 .

Частиною 1 ст. 16-1 даного Закону визначено, що право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

З пояснень позивача ОСОБА_1 судом встановлено, що вона, як матір загиблого військовослужбовця, звернулася із заявою про отримання зазначеної одноразової грошової допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, зокрема, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно ст. 166 СК України правовим наслідком позбавлення батьківських прав є втрата такою особою прав, заснованих на спорідненості з дитиною.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_4 батьківських прав щодо сина ОСОБА_7 позбавлений не був.

Будь-які підстави усунення батьків від одержання одноразової грошової допомоги у разі загибелі дітей військовослужбовців, в тому числі і ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків щодо них, Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 не передбачені.

Крім того, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 поповнював картковий рахунок № НОМЕР_3 для ОСОБА_7 на загальну суму 900 грн., квитанції від 16.06.2009 року, 19.06.2009 року та 30.06.2009 року (а.с. 76-78), картковий рахунок НОМЕР_4 для ОСОБА_7 на суму 700,00 грн. (а.с. 83), здійснював поштові перекази ОСОБА_7 на загальну суму 1500,00 грн. за період з 28.09.2009 року по 24.03.2010 року, 24.05.2011 року (а.с. 79-82, 84).

Із фотографій наданих відповідачем ОСОБА_4 вбачається, що він спілкувався із своїми синам ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , зокрема фотографії датовані квітнем 2010 року, червенем 2010 року, літо 2011 року (із ОСОБА_10 у військовій частині), 2012 роком (із ОСОБА_10 у військовій частині), 2012 роком (із двома синами в м. Луцьку) (а.с. 89 конверт із 17 фотографіями).

Із відповіді на запит командиру військової частини НОМЕР_5 АДРЕСА_1 (а.с. 94-95) вбачається, що ОСОБА_13 згідно його рапорту від 22.05.2013 року надано дозвіл на виїзд за межі Деснянського гарнізону з 25 по 26 травня 2013 року за адресою: АДРЕСА_2 (адреса відповідача).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що ОСОБА_10 за життя спілкувався із своїм батьком та останній деколи надавав йому матеріальну допомогу.

На основі викладеного суд приходить до висновку, що в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення від отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі сина військовослужбовця слід відмовити., оскільки в основу свого рішення суд покладає лише норми права і не вправі покликатися на інші соціальні норми, зокрема норми моралі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 12, 57-60, 208, 209, 212- 215, 218 ЦПК України, на підставі ст.ст. 155, 164, 166 СК України, Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі(смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні(або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, суд, -

В И Р І Ш И В:
В позові ОСОБА_1 , яка діє самостійно та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_6 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , третя особа на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Луцької міської ради, про усунення від отримання частки матеріальної допомоги відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.П. Пушкарчук