Справа № 750/1275/15-ц
Провадження № 4-с/750/57/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді Коверзнева В. О.,

при секретарі Мачачі І. П.,

за участю представника заявника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3,

заінтересована особа публічне акціонерне товариство УкрСиббанк (стягувач),

в с т а н о в и в:

10.02.2015 року ОСОБА_2 (далі заявник) звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 (далі субєкт оскарження) з приводу нескасування арешту, накладеного постановою від 05.06.2012 року на все рухоме і нерухоме майно, при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник заявника скаргу підтримала та наполягала на її задоволенні. Субєкт оскарження і представник стягувача не зявилися, про час і місце розгляду скарги сповіщалися належним чином.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

На виконанні субєкта оскарження знаходився виконавчий лист Деснянського районного суду м. Чернігова № 2-1784/10 про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованості за кредитним договором в сумі 6443312 грн 89 коп. (виконавче провадження № 32863606).

В процесі примусового виконання рішення суду, 05.06.2012 року субєктом оскарження було винесено постанову, якою накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно заявника. У подальшому виконавчий лист було повернуто стягувачеві без виконання.

У звязку із непредявленням стягувачем виконавчого листа після скасування судом постанови про його повернення, 14.05.2014 року субєкт оскарження виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 13 частини першої статті 49 Закону України Про виконавче провадження (далі Закон).

Відповідно до частин першої, другої статті 50 Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

В порушення зазначених вимог Закону, при закінченні виконавчого провадження субєкт оскарження арешт, накладений на рухоме і нерухоме майно заявника, не зняв.

Згідно положень частини другої статті 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Зазначене є підставою для визнання такої бездіяльності субєкта оскарження неправомірною та зобовязання його вжити заходів на задоволення вимог заявника про зняття арешту з майна.

Враховуючи те, що копію постанови про закінчення виконавчого провадження від 14.05.2014 року заявник отримав лише 04.02.2015 року, він вважається таким, що не пропустив 10-денний строк її оскарження, що встановлений частиною першою статті 385 ЦПК України.

За таких обставин скарга заявника підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 10, 208 210, 293, 383 387 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 з приводу незняття арешту з рухомого і нерухомого майна ОСОБА_2 при винесенні 14.05.2014 року постанови про закінчення виконавчого провадження № 32863606.

Зобовязати заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області ОСОБА_3 вжити заходів спрямованих на задоволення вимог ОСОБА_2 про зняття арешту з рухомого і нерухомого майна, який накладено постановою від 05.06.2012 року в межах виконавчого провадження № 32863606.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 5 днів з дня її проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев