Справа № 0907/2-4254/2011
Провадження № 2/344/22/15
У Х В А Л А

12 березня 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Шамотайло О.В.

секретаря Устинської Н.С.

з участю представника позивача-відповідача ОСОБА_1,

відповідача-позивача ОСОБА_2

розглядаючи у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відвід головуючого та секретаря в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства ФОЛЬКСБАНК до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та судових витрат і зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства ФОЛЬКСБАНК про визнання недійсними кредитного та іпотечного договорів, додатку №1 до кредитного договору, виключення з Державного реєстру іпотек запис про державну реєстрацію іпотечного договору, з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис про державну реєстрацію заборони відчуження нерухомого майна за іпотечним договором, зобовязання повернути правовстановлюючі документи на предмет застави та грошові кошти, оплачені в рахунок тіла кредиту, процентів, пені, штрафів шляхом зарахування їх в рахунок оплати тіла позики,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

В судовому засіданні 12.03.2015р. ОСОБА_2 заявила клопотання про відвід головуючого по справі та секретаря з таких підстав :

-не задоволення заяви про зупинення провадження в справі;

-не вирішення іншим складом суду заяви про перегляд нововиявленими обставинами ухвали судді Бойчука О.В.;

-невірних норм законодавства;

-не приєднання до матеріалів справи доказів, які спростовують те, що Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області є неіснуючою юридичною особою;

-відсутності у головуючого судді довіреності від Івано-Франківського міського суду на розгляд даного спору тощо.

Судом скаржниці було запропоновано висловити усі можливі на її думку підстави і обставини для відводу суду і секретаря судового засідання.

При цьому в своїх усних поясненнях суду та в заяві ОСОБА_2 до суду, про які в судовому засіданні вона вказала є її зверненням до суду, нею було повідомлено, що вона не визнає наявність легітимних судів в Україні, в тому числі Івано-Франківського міського суду, не визнає легітимність Верховної Ради України, Президентів України, також зазначивши, що Конституція України вступила в законну силу лише 15.02.2015р., завдяки ОСОБА_2

Інша сторона вказала, що доводи заяви про відвід є абсурдними, безпідставними та спрямованими на умисне затягування судового розгляду справи, а заяву про відвід заперечила.

Суд зазначає, що підстави відводу головуючого і секретаря визначені в ст.ст. 20, 21, 22 ЦПК України. Жодної обґрунтованої поза розумним сумнівом обставини в якості вказаних підстав суду не надано. Висловлювання заявниці про нелегітимність влади суперечать ст. 6 Конституції України, відповідно до якої державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі "Фей проти Австрії" Суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Отож суд приходить до переконання, що клопотання скаржника позбавлено будь-якого змісту, підстави для відводу судді та секретаря судового засідання в ньому відсутні, вона засновано на неодноразовому повторенні одних і тих же фраз, що не мають відношення до предмету розгляду, отже вказані дії заявника є формою зловживання правом на звернення до суду, що здійснено з метою затягування судового розгляду справи.

В судовому засіданні ОСОБА_2 висловилась про невизнання нею легітимних судів України, не визнала легітимність Івано-Франківського міського суду, також покликалася про нелегітимність Верховної Ради України, Президента України, як гаранта Конституції.

Відповідно до ст. 34 Конституції України здійснення права на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 90 ЦПК України заходами процесуального примусу є встановлені цим Кодексом процесуальні дії, що застосовуються судом до осіб, які порушують встановлені в суді правила або протиправно перешкоджають здійсненню цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ст. 92 ЦПК України до учасників цивільного процесу та інших осіб, присутніх в судовому засіданні, за порушення порядку під час судового засідання або невиконання ними розпоряджень головуючого застосовується попередження, а у разі повторного вчинення зазначених дій - видалення із залу судового засідання.

Відповідно до п. 3 ст. 162 ЦПК України учасники цивільного процесу, а також інші особи, присутні в залі судового засідання, зобов'язані беззаперечно виконувати розпорядження головуючого, додержуватися в судовому засіданні встановленого порядку та утримуватися від будь-яких дій, що свідчать про явну зневагу до суду або встановлених в суді правил.

Так ОСОБА_2 заперечувала легітимність судової влади в Україні, неодноразово переривала висловлювання головуючого та інших учасників в судовому засіданні, самовільно висловлювалась без надання слова головуючим, не реагувала на вимогу припинити самовільні висловлювання, а також намагалася образити свого опонента в справі.

Заслухавши сторін суд вважає, що заява про відвід задоволенню не підлягає, оскільки вона є безпідставною.

Керуючись ст.ст. 20, 24 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід головуючого судді та секретаря відмовити.

Застосувати щодо заявника ОСОБА_2 попередження за виявлену неповагу до судової влади України та невиконання розпоряджень головуючого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.В.Шамотайло