Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/1150/15 Головуючий у 1 інстанції: Медінцева Н.М.
Суддя-доповідач: Денисенко Т.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-енергія» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію, -

В С Т А Н О В И Л А:

2014 року ТОВ «Артемівськ-енергія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2.У березні, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за теплову енергію.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Запорізької області від 21 серпня 2014 року позови об'єднані в одне провадження.

Позивач зазначав, що в період з 15 жовтня 2007 року по 01 січня 2014 року відповідачам надавалася теплова енергія. Відповідач ОСОБА_3 є власником (наймачем) частки квартири АДРЕСА_1. Оплата тривалий час не вноситься в добровільному порядку. Станом з 15 жовтня 2010 року по 01 січня 2014 року заборгованість складає 5645,81 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість погасити відмовився.

Посилаючись на ці обставини, просив стягнути з відповідача ОСОБА_3 заборгованість за послуги теплової енергії в сумі 5645,8 І грн.

Також позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_2 є власником (наймачем) частки квартири АДРЕСА_1. Оплата тривалий час не вноситься в добровільному порядку. Станом з 15 жовтня 2010 року по 01 січня 2014 року з'явилася заборгованість у розмірі 6713,23 грн. В добровільному порядку відповідач заборгованість погасити відмовився. У зв'язку з цим просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за послуги теплової енергії в сумі 6713,23 грн.

Справа судом неодноразово розглядалася.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Артемівськ-енергія» борг в сумі 4126,77 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на корить ТОВ «Артемісьвск-енергія» борг в сумі 4902,13 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Артемівськ-енергія» витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Артемівськ-енергія» витрати, пов'язані із сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2, ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В судове засідання 25 лютого 2015 року сторони, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, не з'явилися. Від апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. У відповідності до ст. 305 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як установлено судом, товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-енергія» є виконавцем житлово-комунальних послуг у житловому фонді територіальної громади міста Артемівська з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води (а.с. 10)

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 та споживачами теплової енергії, яка надається у їх квартиру товариством з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-енергія». Кожний із них має окремий особистий розрахунковий рахунок по оплаті за спожиту теплову енергію(а.с. 112, 120).

Оскільки оплату за спожиту теплову енергію відповідачі не здійснювали, за період з 15 жовтня 2010 року по 01 січня 2014 року ОСОБА_3 має заборгованість за спожиту теплову енергію у розмірі 5 645,81 грн., ОСОБА_2 - у розмірі 6 713,23 грн.(а.с. 5, 22,111, 133).

Доводи апелянтів про те, що позивач не уклав з відповідачами договір про надання житлово-комунальних послуг, тому вони не зобов'язані такі послуги оплачувати, необґрунтовані.

Відповідно до ч. 4 ст. 319, ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не укладення договору про надання житлово-комунальних послуг у письмовій формі не звільняє відповідача від обов'язку оплачувати надані послуги.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що обов'язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та мовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання. Сама по собі відсутність письмового договору між сторонами не може бути підставою для відмови в позові про стягнення заборгованості за фактично надані послуги.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Такий обов'язок кореспондується споживачу теплової енергії також вимогами п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до якого споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість висновків суду щодо надання позивачем зазначених житлово-комунальних послуг, спростовані дослідженими судом доказами, а саме - актами про здійснення підключення або відключення від опалення будинок АДРЕСА_1 від 07 жовтня 2010 року, 18 квітня 2011 року, 15 жовтня 2011 року, 17 квітня 2012 року, 17 жовтня 2012 року, 15 квітня 2013 року, 10 жовтня 2013 року (а.с. 104, 105, 106, 107, 108, 109, 110, 124, 125, 126, 127, 129, 130). Належних доказів того, що їх квартира відключення від мереж теплопостачання, або зазначені послуги позивачем не надавалися чи надавалися неналежної якості, відповідачі суду не надали.

За клопотанням відповідачів судом 1-ї інстанції була застосована ст. 257 ЦК України і заборгованість, що виникла з 25 березня 2011 року по 01 січня 2014 року,у ОСОБА_3 у розмірі 4126,77 грн., у ОСОБА_2 у розмірі 4902,13 грн. обґрунтовано стягнута на користь позивача.

Таким чином, рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права і підстав для його скасування немає.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а полягають лише в переоцінці доказів, які належним чином перевірені та оцінені судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 317 ЦПК України, судова колегія

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: