Справа № 2-2820/1-10
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2015 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Астахової О.О.,

при секретарі: Сиволап О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району в м. Києві до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в :

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києві звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, які проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, заборгованість за комунальні послуги, яка станом на 01.09.2006 року становить 10 250,40 грн. та стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 заборгованість за квартирну плату з 01.09.2009 року та комунальні послуги з 01.09.2006 року по 01.03.2010 року у розмірі 6 082,17 грн., що не сплачується відповідачами у добровільному порядку, а також суму понесених витрат з інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи в розмірі 30,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 уточнила позовні вимоги, просила розірвати договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 20.07.2006 року у звязку з невиконанням його умов, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2 суму боргу за комунальні послуги 10 250,40 грн. та стягнути з солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 суму боргу за квартирну плату та комунальні послуги в сумі 6082,17 грн., а також понесені витрати з інформаційно-технічного забезпечення 30,00 грн., з врахуванням даних уточнень просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідачів ОСОБА_6»юк В.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі. Мотивуючи свої заперечення тим, що надання комунальних послуг здійснювалось не регулярно, наданий позивачем розрахунок не відповідає дійсності, оскільки має розбіжності з даними квитанцій рахунку на сплату житлово-комунальних послуг долучених до справи. Крім того, між сторонами не укладався договір на надання житлово-комунальних послуг та не надано доказів того, що відповідачі заборгували перед позивачем суми по квартирній платі та комунальним послугам, оскільки позивачем не доведено, що безпосередньо ним надаються послуги опалення, і водовідведення, а оплата за утримання будинку не підлягає сплаті з врахуванням того, що сміття відповідачами вивозиться самостійно, ліфти не працюють. Також послався на сплив строків позовної давності та просив про їх застосування, за таких обставин в задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 відноситься до приватного житлового фонду та на підставі розпорядження Дніпровської районної державної адміністрації м. Києва № 68-1040 від 03.11.2006 року передана відповідачам ОСОБА_1Г, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в приватну, спільну сумісну власність.

За даними довідки форми № 3 від 13.03.2010 року № 237, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.162 ЖК України, п. 9 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, зі змінами і доповненнями від 14.01.2009 року.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін.

Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

У звязку з наявною заборгованістю за житлово-комунальні послуги 20.07.2006 року між КПУЖГ Дніпровського району м. Києва та ОСОБА_2 було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги, за умовами якого, відповідачам було надано розстрочку у погашенні боргу до 20.07.2011 року.

Проте, за даними наданого представником позивача розрахунку заборгованості по квартплаті та комунальним послугам (а.с.12-15) вбачається, що по квартирі АДРЕСА_1 утворилась заборгованість по квартплаті за період з 01.09.2009 року по 01.03.2010 року у розмірі 585,24 грн., по комунальним послугам, за період з 01.01.2002 року по 01.03.2010 року 15747,33 грн., а всього 16 332,57 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

За таких обставин позовні вимоги в частині розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги підлягають задоволенню.

Згідно ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Враховуючи, що квартира АДРЕСА_2 належить відповідачам на праві спільної сумісної (часткової) власності, а відповідач ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, являється неповнолітньою, то заборгованість по квартирній платі підлягає стягненню за спірний період з 01.09.2009 року по 01.03.2010 року в повному обсязі в сумі 585,24 грн. з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках на користь позивача.

Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2, то враховуючи клопотання представника відповідачів про застосування наслідків спливу строків позовної давності, в силу ч.3 ст. 267 ЦК України, суд вважає необхідним їх застосувати та стягнути заборгованість в цій частині за останні три роки з дня пред»явлення позову до суду, тобто за період з 01.07.2007 року по 01.03.2010 року. Крім того, враховуючи часткове погашення відповідачем боргу, виходячи з даних квитанцій рахунків на сплату житлово-комунальних послуг (а.с. 21-26), сума заборгованості за комунальні послуги по квартирі АДРЕСА_2, що підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в рівних частках на користь позивача становить 5 540,24 грн., також - 30,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Суд не приймає до уваги доводи представника відповідачів ОСОБА_6»юка В.С., щодо відсутності договору на надання житлово-комунальних послуг між сторонами, як підстави звільнення відповідачів від обов»язку оплачувати рахунки за житлово-комунальні послуги, оскільки обов»зок по укладанню такого договору покладено на власника та наймача (орендаря) квартири, відповідно до п.7 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 8.10.1992 року № 572, зі змінами і доповненнями від 14.01.2009 р. Також судом не приймаються до уваги твердження представника відповідачів щодо неякісного надання по квартирі АДРЕСА_2, комунальних послуг, оскільки жодних доказів на підтвердження даної обставини суду не надано. Посилання представника Степ»юка В.С. на розбіжності в даних розрахунку заборгованості та даних квитанцій по оплаті рахунків, також не знайшли свого підтвердження і спростовуються матеріалами справи, як і твердження про відсутність у позивача права вимоги для звернення з даним позовом, що також не заслуговує на увагу суду за їх безпідставністю, оскільки позивач є балансоутримувачем будинку № 2/6 по вул. О. Бойченка в м. Києві, і має відповідні договори, зокрема між Водоканалом і Київенерго та являється належним позивачем у даній справі.

Крім того, на підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню в рівних частках в дохід держави судовий збір в сумі 61,25 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 208, 209, 212, 213-216, 223-226,228,294 ЦПК України, ст..ст.267,360,611 ЦК України, ст.ст. ст. 160,162 ЖК Української РСР, п. 9 «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року №572, суд,

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Розірвати договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги від 20.07.2006 року укладений між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києві та ОСОБА_2.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києві заборгованість по платі за комунальні послуги в сумі 5 540, 24 грн., заборгованість по квартирній платі 585,24 грн. та витрати з інформаційно-технічного забезпечення в розмірі - 30,00 грн., а всього 6 155 (шість тисяч сто п»ятдесят п»ять) гривні 48 копійок.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 61 (шістдесят одна) грн. 25 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва, шляхом подання апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя