Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/2215/15 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В. Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернулось з позовом до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В позові зазначено, що відповідно до укладеного договору № ZPXRRX03090355 від 23.08.2007 року ОСОБА_3 отримав від позивача кредит у розмірі 1680 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 23.08.2007 р. по 24.08.2008 р.

У порушення умов договору Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором Відповідач станом на 25.03.2014 року має заборгованість - 28058.16 грн., яка складається з наступного: 1011.78 грн. - заборгованість за кредитом; 10142.70 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 493.92 грн. - заборгованість по комісії за користуванням кредитом; 14597.47 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 1312.29 грн. - штраф (процентна складова).

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 28058,16 грн. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зідно зі ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України).

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Судом установлено, що 23 серпня 2007 року ПАТ КБ " ПриватБанк" та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання ОСОБА_3 заяви, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 1680.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на строк з 23.08.2007 р. по 24.08.2008 р.

Пунктом 2.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам " Рострочка" (стандарт) визначено, що Банк зобов"язується надати позичальнику Кредит шляхом перерахування на рахунок торгівельно-сервісному підприємству. Строк, термін повернення, розмір кредиту, цілі, відсотки, винагороди, розмір щомісячного платежу та період уплати платежів визначені в заяві.

В заяві позичальника зазначено, що погашення заборгованості здійснюється щомісяця в період сплати, за який приймається період з 23 по 28 число кожного місяця Позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) у сумі 190.56 грн. для погашення заборгованості, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди комісії, а також інших витрат згідно з умовами.

Судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.05.2008 року , тобто в межах дії договору, з відповідача на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнуто кредитну заборгованість за зазначеним кредитним договором станом на 07.05.2008 року у розмірі 2824 грн. (а.с. 82-83).

Згідно зі ст. 256 ЦК України позовна давність- це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно зі ст. 257 України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з заяви позичальника банк надає позичальнику кредит на строк 12 місяців, тобто з 23.08.2007 року по 24.08.2008 року ( зворот а.с. 5), тобто строк дії договору закінчився 24.08.2008 року.

Позивач звернувся до суду з позовом 03.04.2014 року, тобто поза межами строку передбаченого ст. 257 ЦК України, та поза межами строку передбаченого п. 5.5. Умов ( п"ять років).

Представником відповідача в судовому засіданні заявлено про застосування позовної давності.

Суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи вимоги закону, надав оцінку доказам у справі і обґрунтовано відмовив у задоволенні позову за спливом позовної давності.

Крім того, Згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам "Розстрочка" (Стандарт), які додані до заяви про видачу судового наказу, п. п. 5.4. 5.5, 5.6 за якими збільшений строк позовної давності до п"яти років, доповнені додатковими штрафними санкціями, неустойкою та пенею, - відсутні, а пункт 5.3 Умов- вказаний як останній в розділі ( а.с. 86-88). Додані до даної позовної заяви Умови надання споживчого кредиту фізичним особам " Розстрочка" " Стандарт" , містять п. п. 5.4. 5.5, 5.6 за якими збільшений строк позовної давності до п"яти років, доповнені додатковими штрафними санкціями, неустойкою та пенею ( а.с. 6-9)..

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що укладений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Позивачем не надано належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписані сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту саме в редакції, що долучена до позовної заяви, ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачем вони не підписувались, відмітка про те, що відповідач з ними ознайомлений та копії таких Умов відсутня.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 11 лютого 2015 року у справі № 6-240цс14, що в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги надані позивачем Умови надання споживчого кредиту фізичним особам " Розстрочка" ( Стандарт), які були надані до позовної заяви.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами визначений правильно, норми матеріального і процесуального права при розгляді спору не порушені, застосовані правильно, ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційної скарги є неспроможними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 13 лютого 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: