АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі :

Головуючого - суддіЛапчевської О.Ф.
СуддівКорчевного Г.В., Слободянюк С.В.
при секретаріБасюк Ю.В.

за участю: державного виконавця Торбинської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року

У справі за поданням державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дніпровського РУЮ м. Києва Торбинської О.М. про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон України ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року подання задоволено. /а.с. 16-17/

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, посилаючись на її незаконність та необґрунтованість. Вважає, що судом першої інстанції не повно з'ясовані обставини справи, зокрема те, що державним виконавцем з метою виконання рішення суду, накладено арешт на майно ОСОБА_6 - автомобільне скло, що йому не належить, а передане під реалізацію на підставі договору комісії. Також зазначено, що державним виконавцем не доведено факту ухилення боржника від виконання рішення суду, а оскільки господарська діяльність щодо продажу автомобільного скла, на яке накладено арешт, є єдиним доходом боржника можливість щодо виконання рішення суду у добровільному порядку у боржника відсутня. З урахуванням викладеного в апеляційній скарзі просила ухвалу суду скасувати, у задоволенні подання відмовити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення державного виконавця, яка з'явилась у судове засідання, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала скасуванню з прийняттям рішення про відмову у задоволенні подання, на підставі наступного.

Справа №755/26962/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/1839/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гончарук В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Лапчевська О.Ф.
Судом встановлено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції знаходиться наказ №910/5164/13 виданий 02.12.2013 року Господарським судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості у розмірі 349655, 30 грн.

Задовольняючи подання та обмежуючи ОСОБА_6 у праві виїзду з території України, суд першої інстанції керувався вимогами ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та в'їзду в України - громадян України» про те, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадку якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань, встановивши, що оскільки боржник не виконував покладені на нього обов'язки по сплаті заборгованості, з часу відкриття виконавчого провадження до розгляду подання сума заборгованості не змінилась, боржник ухиляється від виконання своїх зобов'язань.

Однак з таким висновком суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно з п. 18 ч. 3 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи, до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Судом встановлено, що виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_6 боргу у розмірі 349 655, 30 грн. відкрито 18.12.2013 р.

19.05.2014 року боржник ознайомився з виконавчим провадженням.

Відповідно до акту опису та арешту майна від 22.04.2014 р. - 23.04.2014 р., державним виконавцем накладено арешт на автомобільне скло, продажем якого займається ОСОБА_6, на суму 2 471 980, 00 грн., спір щодо виключення вказаного майна з акту опису на даний час триває.

За встановлених обставин, оскільки обмеження у праві виїзду за межі України боржника є виключним заходом щодо спонукання виконання боргових зобов'язань, доказів на обґрунтування ухилення ОСОБА_6 від виконання рішення суду державним виконавцем не надано, судом першої інстанції також не встановлено, колегія суддів приходить до висновку про відсутність достатніх підстав вважати, що на час звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_6 допустив умисне ухилення від виконання покладених на нього зобов'язань.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Враховуючи викладене, колегія суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду скасуванню з прийняттям рішення про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року, - задовольнити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2014 року, - скасувати, та постановити нову, якою у задоволенні подання відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Судді: