АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1030/15 Головуючий 1 інст. - Штих Т.В.
Категорія: захист прав споживачів УХВАЛА
«23» лютого 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
Головуючого судді: Бурлака І.В.,
Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,
за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року по справі за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,-
в с т а н о в и л а:
У вересні 2014 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернувся до суду з зазначеним та в подальшому уточненим позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3. В обґрунтування свого позову посилався на те, що Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, відповідачі є споживачами цих послуг. Зазначив, що за період з 01.02.2011 року по 30.09.2013 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв'язку з чим у них виникла заборгованість в розмірі 880,24 грн. Просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 880,24 грн. за період з 01.02.2011 року по 30.09.2013 року, стягнути з відповідачів на його користь судові витрати в розмірі 243,60 грн.
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 року позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» - задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 880,24 грн. за період з 01.10.2011 року по 30.09.2013 року, стягнуто пропорційно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судові витрати в розмірі 243,60 грн. по 81,20 грн. з кожного.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення - скасувати, ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити. При цьому посилався на неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, на порушення та неправильне застосування норм матеріального права. Вважав, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що тільки він користується пільгами по сплаті за комунальні послуги, проте позивач нараховував пільгу і на його дружину, яка померла у 2004 році; що позов до інших відповідачів є недоречним; що він згодний сплатити тільки 281,95 грн. шляхом розстрочки. Зазначив, що в квартирі ніколи не було гарячої води, тому що встановлені газові колонки.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, рішення суду - залишити без змін.

При цьому судова колегія виходить з наступного.

Задовольняючи позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», суд першої інстанції виходив з того, що споживачі зобов'язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.

Згідно з пунктом 8 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, постачання холодної та гарячої води, плата за житлово-комунальні послуги вноситься власниками квартир, наймачами та орендарями щомісяця, не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії або до затверджених нормативів (норм) споживання.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідачі є співвласниками спірної квартири, зареєстровані в ній та є споживачами послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Із розрахунку вбачається, що з 01.02.2011 року, а фактично з 01.10.2011 року по 30.09.2013 року сума заборгованості за послуги становила 880, 24 грн.

В суді апеляційної інстанції сторони не заперечували, що ОСОБА_1 є пільговиком. Вартість послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання становила в опалювальний період щомісячно 313, 45 грн., в неопалювальний щомісячно - 55, 17 грн.

Із розрахунку, що міститься на аркуші справи № 54 вбачається, що з лютого 2011 року по вересень 2013 року у ОСОБА_1 виникла наступна заборгованість: у жовтні 2011 року в сумі 143, 65 грн., у листопаді 2011 року - 172, 45 грн., у грудні 2011 року - 43, 45 грн., у січні 2012 року - 13, 45 грн., у лютому 2012 року - 13, 45 грн., у березні 2012 року - 29, 79 грн., у червні 2012 року - 35,22 грн., у липні, серпні, вересні 2012 року - по 5, 93 грн. в кожному місяці, у жовтні 2012 року - 122,00 грн., у листопаді 2012 року - 173, 45 грн., у грудні 2012 року - 27, 60 грн., у січні 2013 року - 20, 87 грн., у червні 2013 року - 55, 17 грн., у липні 2013 року - 11,90 грн., а всього - 880, 24 грн. З лютого по вересень 2011 року, за квітень, травень 2012 року, з лютого по травень 2013 року, за серпень, вересень 2013 року ОСОБА_1 сплачував за надані послуги за встановленими тарифами, будь - яких претензій у нього з цього приводу не виникало, а тарифи за цей період не змінювалися. Пеня за несвоєчасну сплату за послуги не нараховувалася.

Посилання ОСОБА_1 на те, що згідно його розрахунку сума до сплати повинна становити 281, 95 грн. або після її уточнення в суді апеляційної інстанції - близько 450,00 грн., вказавши при цьому, що не враховані квитанції та те, що позивач вважав пільговиком і його дружину, яка померла в 2004 році, є необґрунтованими, оскільки як вбачається з матеріалів справи, пояснень сторін, наданих як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції заборгованість виникла саме з недоплати ОСОБА_1 за надані послуги за вказані місяці. За цей період нараховувалася сума, виходячи з розрахунку наявності одного пільговика та встановлених тарифів, які становили за опалювальний період в кожному місяці - 313, 45 грн., за неопалювальний - 55, 17 грн. Так, наприклад, за жовтень 2011 року нараховано 196, 82 грн., ОСОБА_1 сплачено 53, 17 грн., недоплата становила - 143, 65 грн., за листопад 2011 року нараховано 313, 45 грн., сплачено - 141, 00 грн., недоплата становила 172, 45 грн., за грудень 2011 року нараховано 313, 45 грн., сплачено 270, 00 грн., недоплата становила 43, 45 грн., тощо, (а. с. 54). Загальна сума нарахованих платежів за вказаний період сторонами не оспорювалася і за розрахунками як представника позивача, так і відповідача співпадала.

В суді апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що при зменшенні суми позову в суді першої інстанції враховано всі суми, які сплачено ОСОБА_1 та підтвердила, що нарахування за період з 01.02.2011 року по 30.09.2013 року проводилося, враховуючи тільки одного пільговика.

Твердження ОСОБА_1 стосовно того, що заборгованість за послуги необхідно стягнути тільки з нього, судовою колегією не приймаються, оскільки як встановлено в суді першої інстанції спірна квартира приватизована і її співвласниками є відповідачі.

Інші доводи ОСОБА_1 стосуються вимог, які в суді першої інстанції не розглядалися і не можуть бути предметом розгляду в суді апеляційної інстанції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

При цьому судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, тому вказаний помилково в мотивувальній та резолютивній частині період, за який стягнуто з відповідачів на користь позивача суму в розмірі 880, 24 грн. в межах позовної давності не впливає на правильність розрахунку та визначення вказаної суми, а може бути відповідно до ст. 219 ЦПК України лише підставою для вирішення питання про внесення виправлень. Доводи апеляційної скарги цього питання не стосувалися.

За таких обставин судова колегія вважає, що рішення суду є законним та обгрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування або зміни немає. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1.ч.1.ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1.ч.1.ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 листопада 2014 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії