Справа №2-7883/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 року Соломянський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі - Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про припинення порушень прав інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг «КАШТАН», про визнання знаку «КАШТАН» добре відомим в Україні та про відновлення становища, яке існувало до порушення прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №37310,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про припинення порушень прав інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг «КАШТАН», про визнання знаку «КАШТАН» добре відомим в Україні та про відновлення становища, яке існувало до порушення прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №37310.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 08.10.2015 року на адресу ПрАТ «ХЛАДОПРОМ» надійшов лист від ОСОБА_1, яким останній запропонував придбати свої права заявника на комбінований знак «КАШТАН» для товарів 30 класу МКТП «морозиво» і послуг 35 класу МКТП «реклама морозива» та 42 класу МКТП «забезпечування морозивом» за заявкою №m2015 17568 від 08.10.2015 року, що була подана ним до ДП «Український інститут промислової власності».

Оскільки позивач протягом тривалого часу використовує знак «КАШТАН» при виробництві морозива, дії ОСОБА_1 із подання ним заявки №m2015 17568 від 08.10.2015 року на реєстрацію спірного позначення є недобросовісними і направлені на отримання безпідставних прибутків від продажу прав на отримання свідоцтва на знак для товарів і послуг за цією заявкою позивачу або їх конкурентам.

Позивач вважає за доцільне припинити порушення свого виключного права на знак КАШТАН, який він вважає добре відомим, шляхом зобовязання Державну службу інтелектуальної власності України відхилити реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № m2015 17568 від 25.09.2015р.

Крім того, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено ліцензійний договір №12 від 03.03.2015 року, за яким останньому було надано право на використання знаку за свідоцтвом України №37310 щодо всіх зареєстрованих товарів та послуг, а також покладено ряд обовязків, в тому числі із продовження дії свідоцтва України №37310.

Позивач дізнався, що дія свідоцтва України №37310 на знак для товарів і послуг припинена у звязку із несплатою збору за продовження його дії. На думку позивача, це свідчить, що ОСОБА_1, як власник ліцензії за ліцензійним договором, не виконав свої зобовязання, передбачені п. 3.2.9 договору, та не вчинив дії спрямовані на продовження дії вказаного свідоцтва.

У звязку з неотриманням клопотання про продовження дії свідоцтва України на знак для товарів та послуг і несплатою офіційного збору за таке продовження, Державна служба інтелектуальної власності припинила дію свідоцтва України №37310, тим самим припинивши права інтелектуальної власності позивача на знаки, що засвідчені свідоцтвом України №37310.

На підставі викладеного просив позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача Державної служби інтелектуальної власності України в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що зі сторони служби порушень прав позивача у сфері інтелектуальної власності немає.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала посилаючись на те, що свідоцтво України № 37310 на торгівельну марку діяло до 29.09.2010 року. В силу технічних причин строк дії свідоцтва України № 37310 на торговельну марку ОСОБА_1 продовжено не було.

Після цього, відповідач отримав претензію від позивача від 21.09.2015 року про необхідність продовження строку дії свідоцтва №37310 на торговельну марку.

Однак, претензія була отримана відповідачем на дату, коли передбачений п. 2 ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» шестимісячний строк надходження документу про сплату збору за продовження строку дії свідоцтва України №37310 на торговельну марку, сплинув. З огляду на це, направлення відповідного клопотання відповідачем вже не вбачалось доцільним та призвело б до невиправданих майнових витрат, про що було повідомлено позивачу у відповіді на претензію.

Враховуючи сплив строку, передбаченого ст. 18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», для продовження дії свідоцтва України №37310 на торговельну марку, а також відсутність законодавчо передбаченої можливості на відновлення такого строку, ОСОБА_1 вважає неможливим виконати зобовязання передбачене п. 3.29 ліцензійного договору.

Крім того, представник відповідача зазначив, що знак «КАШТАН» втратив розрізняльну здатність відносно позивача, оскільки широко використовується іншими виробниками морозива. При цьому, посилається на п. 4.3.1.4 Правил складання і подання заявки на знак для товарів та послуг за яким до позначень, що не мають розрізняльної здатності, відносяться, зокрема, позначення, які тривалий час використовувались в Україні кількома виробниками як знаки для товарів, що мають спільну якість або інші характеристики, і втратили розрізняльну здатність як індивідуальні знаки відносно таких товарів.

На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача ОСОБА_1 навів видані на імя різних осіб свідоцтва України на знаки відносно товарів 30 класу МКТП, до складу яких включено слово «КАШТАН». В звязку з цим вважає, що визнання знака «КАШТАН» добре відомим в Україні відносно лише позивача призводить до порушення прав інших виробників, а також ОСОБА_1, як заявника за заявкою № m201517568, що суперечить встановленим чч. 3-6 ст. 13 ЦК України принципам.

На підставі викладеного, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників позивача та відповідачів Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі заявки № від 29.09.2000 року позивач отримав свідоцтво України № 37310 від 16.02.2004 року на знак «КАШТАН пломбір (комб.)» відносно товарів 30 класу МКТП «морозиво» та послуг 35 класу МКТП «реклама морозива» і 42 класу МКТП «забезпечування морозивом».

Між позивачем, як власником знака за свідоцтвом України № 37310, та відповідачем ОСОБА_1 було укладено ліцензійний договір № 12 від 03.03.2005 на використання вказаного знака, пунктом п.3.2.9. якого було передбачено обовязок ліцензіата самостійно та за власний рахунок забезпечити продовження строку дії свідоцтва України № 37310 шляхом подання відповідного клопотання до Державного департаменту інтелектуальної власності України та оплати офіційного збору.

Позивач дізнавшись про те, що дія свідоцтва України № 37310 на знак для товарів і послуг припинена у звязку із несплатою збору за продовження його дії, звернувся до ОСОБА_1 з претензією № б/н від 21.09.2015 року, в який вимагав від останнього виконати свої зобовязання за ліцензійним договором та звернутись до Державної служби інтелектуальної власності України з клопотанням про продовження строку дії свідоцтва України № 37310.

25.09.2015 року відповідачем ОСОБА_1 було подано заявку № m2015 17568 на видачу свідоцтва України на знак «КАШТАН пломбір (комб.)» для товарів 30 класу МКТП «морозиво» та послуг 35 класу МКТП «реклама морозива» і 42 класу МКТП «забезпечування морозивом».

08.10.2015 року на адресу позивача надійшов лист від ОСОБА_1, яким останній запропонував придбати свої права заявника на знак за заявкою № m2015 17568 від 08.10.2015 року (Т. 1, а.с. 111).

Отже, причиною виникнення спору стало невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх обовязків за ліцензійним договором, що призвело до припинення дії належного позивачу свідоцтва України №37310 на знак, а також дії подання відповідачем ОСОБА_1 заявки №m2015 17568 від 08.10.2015 року на реєстрацію спірного позначення, що призвело до порушення прав позивача на знак «КАШТАН», який вважає добре відомим в Україні знаком позивача відносно товару 30 класу МКТП «морозиво» за станом на 29.09.2000 року.

За змістом п.2 ст.25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» при визначенні того, чи є знак добре відомим в Україні, можуть розглядатися, зокрема, такі фактори, якщо вони є доречними: ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого використання знака; тривалість, обсяг та географічний район будь-якого просування знака, включаючи рекламування чи оприлюднення та представлення на ярмарках чи виставках товарів та/або послуг, щодо яких знак застосовується; тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака за умови, що знак використовується чи є визнаним; свідчення успішного відстоювання прав на знак, зокрема територія, на якій знак визнано добре відомим компетентними органами; цінність, що асоціюється зі знаком.

Позивачем було заявлено клопотання про призначення в справі судової експертизи з питаннями щодо наявності в матеріалах справи відомостей про фактори, які можуть вказувати на добру відомість позначення «КАШТАН» в якості знака позивача в Україні відносно товару 30 класу «морозиво» станом 29.09.2000 року для товару 30 МКТП: «морозиво», а також щодо схожості з вказаним знаком знака за заявкою №m2015 17568 та його здатності ввести в оману споживачів.

В клопотанні позивач посилався серед іншого на п. 3.5 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України №5 від 23.03.2012 «Про деякі питання практики призначення судових експертиз у справах зі спорів, пов'язаних із захистом права інтелектуальної власності» за змістом якого для зясування деяких з перелічених у частині 2 ст.25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» факторів доброї відомості щодо конкретної торговельної марки потребує спеціальних знань, а отже, господарські суди у справах про визнання торговельної марки добре відомою мають залежно від змісту наведених факторів призначати судову експертизу або витребувати необхідні відомості від сторін чи інших учасників судового процесу.

За змістом ст.57 ЦПК України фактичні дані, які мають значення для справи встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Зважаючи на це та керуючись ч.1 ст.143 ЦПК України згідно з якою для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі, суд задовольнив заяву представника позивача та призначив у справі судову експертизу.

За результатами проведення судової експертизи, атестованим з відповідної спеціальності судовим експертом ОСОБА_2 було складено висновок № 86 від 09.11.2015 року.

Внаслідок розгляду першого питання, експерт прийшов до висновку про те, що надані на дослідження матеріали справи містять відомості про такі фактори, як тривалість, обсяг та географічний район використання знака, а також ступінь відомості знака у відповідному секторі суспільства, сукупність яких вказує на те, що станом на 29.09.2000 року позначення «КАШТАН» стало добре відомим в Україні знаком ПрАТ «ХЛАДОПРОМ» відносно товару 30 класу МКТП «морозиво».

Як вбачається з відповідного розділу дослідницької частини висновку судової експертизи, до відповіді на перше питання експерт прийшов в результаті аналізу таких показників, як тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака, форма використання знака (види маркування товарів і/або застосування знака при наданні послуг). тривалість використання знака. обсяг реалізації товарів і/або послуг, відносно яких застосовується знак, положення позивача, як виробника морозива на ринку. географічний район використання знака, ступінь відомості чи визнання знака у відповідному секторі суспільства.

Розглядаючи такий критерій, як тривалість та географічний район будь-яких реєстрацій та/або заявок на реєстрацію знака експерт, зокрема, брав до уваги те, що позивач є власником знака «КАШТАН», зареєстрованого стосовно товару «морозиво» за свідоцтвом України № 19356, права на яке діють від дати подання заявки - 22.02.1999 року. а також володів знаком «КАШТАН пломбір (комб.)», зареєстрованим відносно товарів 30 класу МКТП «морозиво» за свідоцтвом України №37310 з датою подання заявки 29.09.2000 року та промисловим зразком за патентом України №4735 від 16.04.2001 року з датою подання заявки 05.10.2000 року, обєктом якого є обгортка для морозива «КАШТАН пломбір». Такі відомості вказують на те, що позивач прикладав зусиль для отримання правової охорони на позначення «КАШТАН» в якості елемента різних обєктів інтелектуальної власності, що використовуються ним у своїй діяльності.

Аналізуючи такий критерій, як форма використання знака (види маркування товарів і/або застосування знака при наданні послуг) експерт керувався п.4 ст.16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» за змістом якого використанням знака, серед іншого, визнається нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, Експерт встановив, що безпосередньо на упаковках товару 30 класу МКТП «морозиво» позивачем застосовувалось позначення «КАШТАН» у формі, яка не суттєво відрізняється від знака, який він вимагає визнати добре відомим в Україні. В свою чергу, використання знака безпосередньо на упаковці товару забезпечує ознайомлення з ним споживачів, а також сприяє його запамятовуванню та ототожненню з відповідним товаром та виробником оскільки назва та адреса виробника в обовязковому порядку проставляється на кожній упаковці. В звязку з цим, масоване нанесення зображення позначення «КАШТАН» у несуттєво змінюваному вигляді на упаковку морозива гарантує сприйняття знака кожним його покупцем, а також споживачами, що ознайомлюються з таким товаром у місцях його продажу.

При розгляді такого критерію, як тривалість використання знака було встановлено, що за станом на 29.09.2000 року позивач використовував позначення «КАШТАН» для маркування морозива близько десяти років, на що вказує адресований президенту ЗАТ «Хладопром» лист Харківської торгово-промислової палати від 10.07.2001 вих.№ 242/6302-4 в якому зазначається, що Харківська торгово-промислова палата підтверджує, що ЗАТ «Хладопром» здійснюється випуск морозива «Каштан» (на лінії «Дерби») з 1990 року.

Разом з тим, експерт брав до уваги такі документи, як фотокопія обгортки для морозива «КАШТАН» пломбір у шоколадній глазурі виробництва АТЗТ «Хладопром», з зазначенням на ній технічних умов ТУ У 46.39.096-96, затверджених Мінсільгосппродом України 23.12.1996 (стор.30 додаткових матеріалів)); протокол № 512/6 исследования проб пищевых продуктов от 21.05.1999 щодо морозива пломбір «КАШТАН» виробництва АТЗТ «Хладопром» тощо.

В результаті аналізу матеріалів справи на предмет визначення обсягів виробництва та реалізації товарів, експертом було встановлено, що в 1998 році було вироблено та реалізовано близько 14 365 000 упаковок морозива «КАШТАН» без наповнювача в кондитерській глазурі та упаковок морозива «КАШТАН» шоколадного в кондитерській глазурі, в 1999 році близько 13 920 000 упаковок обох сортів морозива, протягом 2000 року було вироблено та реалізовано близько 12 943 000 упаковок обох сортів морозива. Тобто, за доступними даними, всього за станом на 29.09.2000 позивачем було виготовлено та реалізовано близько 29 579 000 упаковок виробленого морозива, маркованого знаком «КАШТАН».

У відсотковому співвідношенні вироблене позивачем морозиво «КАШТАН» в 1998 році складало близько 1.5 % всього вітчизняного морозива та близько 30% всього морозива, виробленого в Харківській області, в 1999 близько 1.1 % всього виробленого в Україні морозива та близько 18% всього морозива, виробленого в Харківській області; в 2000 році близько 1 % всього виробленого в Україні морозива та близько 15% всього морозива, виробленого в Харківській області.

Оскільки такі показники було досягнуто з урахуванням того, що в розглядуваний період в Україні діяло 118 виробників морозива, які пропонували на ринку, серед іншого, морозиво власних оригінальних найменувань, а також враховуючи загальну кількість виготовленого позивачем морозива «КАШТАН», яка перевищила 29.5 мільйонів упаковок, експерт визнав, що за станом на 29.09.2000 марковане знаком «КАШТАН» морозиво виробництва позивача користувалось значним та сталим попитом серед українських споживачів.

Досліджуючи положення позивача на ринку експерт брав до уваги відомості з інформаційної бази даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів, згідно з якими історія розвитку підприємства сягає з 1932 року, коли було розпочато виробництво морозива у м. Харкові. В 1946 році було створено підприємство - основний виробник морозива у місті - обласна торговельна організація «Укропромясомолторг», пізніше, в 1992 р., реорганізована в орендне підприємство з наступним викупом. В 1994-1996 рр. майно підприємства було викуплено трудовим колективом, підприємство стає акціонерним товариством закритого типу «Хладопром» в травні 1994 р. У 2011 році тип товариства як приватне акціонерне товариство та змінено найменування товариства на Приватне акціонерне товариство «ХЛАДОПРОМ». ПрАТ «Хладопром» велике виробничо-торгівельне підприємство. Основний вид діяльності - оптова та роздрібна торгівля молочними та iншими продуктами, виробництво та торгівлям морозивом. Послуги підприємства користуються попитом. Основними замовниками виступають фізичні та юридичні особи, магазини та кафе. Основними конкурентами підприємства є: ВАТ «Житомирський маслозавод» м. Житомир, ВАТ «Луганськхолод» м. Луганськ, ЗАТ «Геркулес» м. Донецьк.

Виходячи зі змісту наявних в матеріалах справи аналітичних публікацій щодо українського ринку морозива було встановлено, що за підсумками 2000 року позивач входив до числа 5 найбільших виробників морозива в Україні. Таке ж положення позивача на ринку спостерігалося і в наступному 2001 році. Отже, що, в розглядуваний період позивач вже займав вагоме становище на ринку морозива України, перебуваючи у пятірці найбільших, за обсягами виробництва, підприємств.

При аналізі географічного району використання позивачем знака «КАШТАН» була взята до уваги інформація щодо позивача з інформаційної бази даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку за якою підприємство не здійснювало експорту своєї продукції за кордон. Тобто географія поставок всієї продукції позивача обмежувались територією України. Зазначена інформація узгоджується з присутньою в матеріалах справи довідкою ПрАТ «Хладопром» з таблицею із переліком контрагентів, обєми продажів яких були найбільшими за результатами статистичних даних починаючи з 1998 року, де за період з 1998 по 2000 роки наводяться наступні контрагенти:

Тобто, весь обсяг виготовленого протягом 1998-2000 років морозива під торговою маркою «КАШТАН» (близько 29 579 000 упаковок) було реалізовано українським споживачам.

При визначенні відомості або визнання знака у відповідному секторі суспільства, експерт зважав на присутні в матеріалах справи Звіт маркетингового (соціологічного) опитування щодо ідентифікації продукції, маркованої знаком «Каштан» від 17 лютого 2015 року та звіт по результатам анкетування для ПрАТ «Хладопром», проведеного в період з 25.02.2015 року по 27.02.2015 року.

Згідно з першим документом, в опитуванні взяли участь 1500 людей у віці від 16 років, які проживають в пяти містах України, а саме Києві, Харкові, Дніпропетровську, Запоріжжі, Одесі та Львові; У підсумковому висновку опитування було, зокрема, встановлено, що з 1500 опитаних споживачів 1309 надають перевагу саме морозиву ТМ «КАШТАН», виробником якого є ПрАТ «ХЛАДОПРОМ». Такий висновок зроблено на підставі того, що у 87,27% споживачів торгова марка «КАШТАН» асоціюється саме з виробником ПрАТ «ХЛАДОПРОМ». Респонденти, які споживають морозиво під торговою маркою «КАШТАН» виробництва ПрАТ «ХЛАДОПРОМ», купують саме цей товар на протязі останніх 15-ти років (а.с.50).

В свою чергу, відповідно до звіту по результатам анкетування для ПрАТ «Хладопром» в анкетуванні брали участь 1500 осіб віком від 16 до 55 років у таких містах, як Київ, Харків, Запоріжжя, Дніпропетровськ, Одеса та Полтава. За результатами анкетування виявлено, що 90% опитаних купували морозиво «Каштан», з яких 72% вказали, що його виробником було ПрАТ «ХЛАДОПРОМ». Серед респондентів, які купували морозиво «Каштан» від ПрАТ «ХЛАДОПРОМ», на питання про те, як довго вони купують даний товар 36% опитаних відповіли, що купують морозиво «Каштан» більше 5 років, 52% вказали, що вживають морозиво «Каштан» понад 10 років.

Тобто, понад 70% опитаних споживачів відоме морозиво «КАШТАН» виробництва позивача, при цьому значній частині споживачів воно відоме понад 10 років, що, в цілому, узгоджується з періодом, до якого може бути віднесено дату, на яку позивач вимагає визнати знак «КАШТАН» добре відомим в Україні. На думку експерта, такі обставини вказують на високу та тривалу відомість серед українських споживачів позначення «КАШТАН» в якості торговельної марки морозива виробництва ПрАТ «ХЛАДОПРОМ».

Оцінюючи висновок експерта № 86 від 09.11.2015 року в цій частині, суд бере до уваги, що за змістом п.(1) (а) ст.2, Спільної рекомендації про положення щодо охорони загальновідомих знаків, прийнятої в 1999 році Асамблеєю Паризького союзу та Генеральною Асамблеєю Всесвітньої Організації Інтелектуальної Власності, при підготовці висновку про те, чи є знак загальновідомим, компетентний орган зобов'язаний прийняти до уваги будь-які обставини, на підставі яких можна зробити висновок про те, що знак є загальновідомим

При цьому, розглянуті у висновку експерта № 86 від 09.11.2015 року критерії та фактори передбачені в п.3.2.3. Порядку визнання знака добре відомим в Україні Апеляційною палатою Державного департаменту інтелектуальної власності, затвердженому затверджений наказом Міністерства освіти і науки України від 15.04.2005 № 228 та п.2 ст.25 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг».

Водночас, відповідні розділи дослідження мають посилання на матеріали справи та складені з урахуванням їх змісту.

Отже, дослідження питання № 1 проведено експертом з дотримання вимог законодавства та методичних джерел і ґрунтується на матеріалах справи. В звязку з цим, суд приймає висновок експерта № 86 від 09.11.2015 року в якості належного та допустимого доказу, на підставі якого позначення «КАШТАН» визнається добре відомим в Україні знаком ПрАТ «Хладопром» відносно товару 30 класу МКТП «морозиво» станом на 29.09.2000 року.

З урахуванням цієї обставини, суд не може погодитись з доводами представника відповідача ОСОБА_1 про те, що знак «КАШТАН» втратив розрізняльну здатність відносно позивача, оскільки широко використовується іншими виробниками морозива.

Дійсно, відповідно до абз.абз.1 та 6 п.4.3.1.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг до позначень, що не мають розрізняльної здатності, відносяться, серед іншого, позначення, які тривалий час використовувались в Україні кількома виробниками як знаки для товарів, що мають спільну якість або інші характеристики, і втратили розрізняльну здатність як індивідуальні знаки відносно таких товарів.

Оскільки відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» знак це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб, до позначень, що не мають розрізняльної здатності відносно певного товару, належать ті, які не можуть відрізняти такий товар одного виробника, від товару іншого виробника.

Натомість, той факт, що тривалість та характер використання позначення обумовили набуття ним ознак добре відомого в Україні знака певного виробника конкретного товару, вказує на те, що таке позначення володіє особливою, в порівнянні з іншими знаками, розрізняльною здатністю, оскільки, на відміну від них, воно асоціюється виключно з особою конкретного виробника товарів.

Таким чином, встановлена судом добра відомість позначення «КАШТАН» в Україні як знака ПрАТ «Хладопром» відносно товару 30 класу МКТП «морозиво» станом на 29.09.2000 року вказує на відсутність підстав для визнання знака «КАШТАН» таким, що втратив розрізняльну здатність відносно вказаного товару.

Відповідно до п.4.3.2.4. Правил складання і подання заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, при перевірці позначень на тотожність і схожість необхідно: визначити ступінь схожості заявленого позначення та виявлених при проведенні пошуку позначень; визначити однорідність товарів і/або послуг, для яких заявлено знак, в порівнянні з товарами і/або послугами, для яких зареєстровані або заявлені тотожні або схожі знаки, виявлені під час пошуку.

Згідно з п.4.3.2.6. тих же Правил словесні позначення, заявлені як знаки, порівнюються з словесними та комбінованими позначеннями, до композиції яких входять словесні елементи. При встановленні схожості словесних позначень враховується звукова (фонетична), графічна (візуальна) та смислова (семантична) схожість.

В результаті розгляду питання № 2 у висновку № 86 від 09.11.2015 року, експертом зясовано, що між позначенням «КАШТАН пломбір, комб.» за заявкою № m 2015 17568, яке представляє собою зображення обгортки для морозива, та знаком позивача «КАШТАН», який відповідає критеріям добре відомого в Україні відносно товару 30 класу МКТП «морозиво», присутня схожість до ступеню сплутування. Така схожість, на думку експерта, обумовлюється звуковою (фонетичною) та смисловою (семантичною) схожістю знака позивача «КАШТАН» з розміщеною на обгортці написом з оригінальною назвою товару «КАШТАН», що є домінуючим елементом у складі позначення за заявкою № m 2015 17568. При цьому, обидва знаки призначено для використання однакових товарів та у звязку зі спорідненими послугами.

В свою чергу, відповідно до абз.1 п. 4.3.1.9. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг до позначень, що є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, відносяться позначення, які породжують у свідомості споживача асоціації, повязані з певною якістю, географічним походженням товарів або послуг або з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

З приведеної норми випливає, що до позначень, оманливих або таких, що можуть ввести в оману стосовно особи виробника товару, належать такі, які породжують у свідомості споживача асоціації, повязані з певним виробником, які насправді не відповідають дійсності.

Водночас, абз.2 п. 4.3.1.9 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг передбачає, що позначення може бути визнане оманливим або таким, що здатне вводити в оману, коли є очевидним, що воно в процесі використання як знака не виключає небезпеку введення в оману споживача

В результаті розгляду питання № 3 у висновку № 86 від 09.11.2015 року, експертом зясовано, що комбіноване позначення «КАШТАН пломбір» за заявкою № m 201517568 є таким, що може вводити в оману споживачів щодо особи, яка виробляє товари 30 класу МКТП: «морозиво», а саме щодо особи позивача.

При цьому, експерт врахував те, що позначення за заявкою № m 201517568 є схожим до ступеню сплутування з позначенням «КАШТАН», яке позивач використовує для маркування товару 30 класу МКТП: «морозиво», а відповідність останнього критеріям добре відомого в Україні знака позивача, безпосередньо означає, що воно асоціюється у споживачів з діяльністю саме цієї особи. Як наслідок, при використанні відповідачем ОСОБА_1 комбінованого знака «КАШТАН пломбір» відносно наведених у заявці товарів і послуг неможливо виключити ту обставину, що у споживачів таких товарів і послуг може виникнути помилкове враження про походження таких товарів і послуг не від заявника, а від ПрАТ «ХЛАДОПРОМ».

Такі висновки узгоджуються з іншими доказами в справі, що містять зображення знаків та відомості щодо товарів і послуг, стосовно яких вони заявлені на реєстрацію або використовуються, зокрема з матеріалами заявки № m 2015 17568, зображеннями обгорток морозива виробництва позивача.

Таким чином, дослідження питань № 2 та № 3 проведено експертом з дотримання вимог законодавства і ґрунтується на матеріалах справи. В звязку з цим, суд приймає висновок експерта № 86 від 09.11.2015 року в якості належного та допустимого доказу, який підтверджує, ті обставини, що позначення за заявкою № m 2015 17568 є таким, що може ввести споживачів в оману стосовно особи виробника зазначених в заявці товарів та послуг, а також є схожим до ступеню сплутування з позначенням «КАШТАН», яке, на дату подання заявки № m 2015 17568, вже було добре відомим в Україні знаком позивача відносно спорідненого товару.

У відповідності до п. 3 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів та послуг» від 23 грудня 1993р. відповідність знаків умовам їх реєстрації визначається згідно з законодавством, що діяло на дату подання заявки.

Відповідно до п.1 ст.5 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» правова охорона надається знаку, який не суперечить публічному порядку, принципам гуманності і моралі та на який не поширюються підстави для відмови в наданні правової охорони, встановлені цим Законом.

В абз.5 п.2 ст.6, абз.абз.2, 3 п.3 ст. 6 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» встановлено, що не можуть одержати правову охорону позначення, які є оманливими або такими, що можуть ввести в оману щодо товару, послуги або особи, яка виробляє товар або надає послугу, а також не можуть бути зареєстровані як знаки позначення, які є тотожними або схожими настільки, що їх можна сплутати зі знаками інших осіб, якщо ці знаки охороняються без реєстрації на підставі міжнародних договорів, учасником яких є Україна.

Таким міжнародним договором є Паризька конвенція про охорону промислової власності від 20 березня 1883 р., участь України в якій підтверджена в серпні 1992 р., оскільки відповідно до підпункту 4.3.2.9. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг заявлене позначення як знак, відхиляється від реєстрації у випадку його тотожності або схожості з знаком, що охороняється в Україні відповідно до ст.6 bis Паризької конвенції і загальновідомість якого очевидна.

В силу ст. 6-bis Паризької конвенції, відхиляється або визнається недійсною реєстрація і забороняється застосування товарного знака, що становить відтворення, імітацію чи переклад іншого знака, здатні викликати змішування зі знаком, що за визначенням компетентного органу країни реєстрації чи країни застосування вже є у цій країні загальновідомим як знак особи, що користується привілеями цієї Конвенції, і використовується для ідентичних або подібних продуктів. Це положення поширюється і на ті випадки, коли істотна складова частина знака становить відтворення такого загальновідомого знака чи імітацію, здатну викликати змішування з ним.

За переконанням суду встановлений у Паризькій конвенції принцип «відхилення реєстрації товарного знака» означає безумовне недопущення реєстрації знака для товарів і послуг за заявкою у звязку із фактом невідповідності заявленого позначення умовам надання правової охорони, встановленого компетентним органом Країни Паризького Союзу.

Термін «відхилення» застосовано також і у п. 4.5. Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів i послуг «Рішення про відхилення заявки та порядок його прийняття». Зокрема, згідно з пп.4.5.1. Правил якщо встановлено невідповідність заявленого на реєстрацію знака умовам надання правової охорони, викладеним в статті 6 Закону, для усього переліку товарів і/або послуг або його частини, то заявнику надсилається повідомлення з наведенням обґрунтованих доводів, що можуть стати підставою для відмови в реєстрації знака повністю або відносно частини товарів і/або послуг.

У пп.4.5.2. Правил вказується, що повідомлення має містити посилання на відповідні положення Закону, Правил та наводити джерела використаної інформації. До повідомлення можуть бути включені зауваження і пропозиції. Пропозиції можуть бути вмотивовані виявленням схожих зареєстрованих знаків або знаків, раніше заявлених на реєстрацію для всіх або частини однорідних товарів або послуг.

Заявнику може бути запропоновано надати лист-згоду власника зареєстрованого або раніше заявленого на реєстрацію знака щодо реєстрації знака, відносно якого проводиться експертиза. Відомство може запропонувати реєстрацію знака як колективного, якщо при експертизі заявленого знака встановлено, що він тривалий час використовувався в Україні кількома виробниками для товарів, що мають спільну якість або інші характеристики, і втратив розрізняльну здатність як індивідуальний знак відносно таких товарів. Згідно з пп.4.5.3. Правил заявнику надається можливість протягом двох місяців від дати одержання повідомлення Відомства надати мотивовану відповідь з доводами на користь реєстрації знака, які враховуються при прийнятті остаточного рішення. У разі необхідності додаткових роз'яснень може бути проведений розгляд заявки за участю заявника, як передбачено пунктом 3.5 Правил. Відповідно до пп.4.5.4.-4.5.6. Правил Якщо заявник не надав у встановлені строки відповідь щодо пропозицій Відомства, то рішення приймається на підставі наявних матеріалів заявки. Якщо доводи, надані заявником, визнаються Відомством як обґрунтовані, то приймається рішення про реєстрацію знака, як передбачено пунктом 4.4 Правил. Якщо термін надання відповіді порушено або доводи, що наведені заявником на користь реєстрації знака, не визнаються Відомством як обґрунтовані, то виноситься рішення про відхилення заявки відносно усього переліку товарів і/або послуг або відносно його частини.

Суд зазначає, що встановлений п. 4.5. Правил порядок прийняття рішення про відхилення заявки містить широке коло правових підстав для реєстрації знака для товарів і послуг навіть після попередньої відмови у його реєстрації, що не узгоджується з принципом безумовного недопущення реєстрації товарного знака відповідно до п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції. Таким чином, зі змісту п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності випливає безумовне і гарантоване недопущення реєстрації товарного знака за відповідною заявкою, що також узгоджується із вимогами ч. 2 ст. 41 Угоди про торговельні аспекти прав інтелектуальної власності, згідно яким процедури, що стосуються захисту прав інтелектуальної власності, повинні бути справедливими та рівними для всіх. Вони не повинні бути безпідставно ускладнені, вартість їх здійснення не повинна бути високою або супроводжуватися значними матеріальними затратами, містити безпідставні часові обмеження або невиправдані затримки.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що зобовязання Державної служби інтелектуальної власності України відхилити реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № m 201517568 від 08.10.2015 року не означає втручання в повноваження Держслужби або органу експертизи, передбачені Положенням про Державну службу інтелектуальної власності України та Законом України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», а є реалізацією судом спеціального правового механізму захисту прав інтелектуальної власності позивачів на добре відомий знак, передбачений п. (1) ст. 6 bis Паризької конвенції про охорону промислової власності, оскільки таке зобовязання не перешкоджає проведенню органом експертизи Державної служби інтелектуальної власності України експертизи за заявкою № m 201517568 від 08.10.2015 року відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та стосується недопущення реєстрації знака за цією заявкою у майбутньому.

Керуючись приведеними нормами та з огляду на встановлені в справі обставини суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання на імя Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ» словесного знака для товарів і послуг «КАШТАН» добре відомим в Україні для товару 30 класу МКТП: «морозиво» на 29 вересня 2000 року, а також про зобовязання Державної служби інтелектуальної власності України відхилити реєстрацію знака для товарів і послуг за заявкою № m2015 17568 від 25.09.2015р.

Згідно з ч.2 ст.485 ЦК України майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

За змістом абз.1 ст.12 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» при додержанні встановлених законом вимог здійснюється публікація в офіційному бюлетені відомостей про видачу свідоцтва, визначених в установленому порядку. Тобто, відомості про отримання прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг опубліковуються в офіційному бюлетені.

В свою чергу, за змістом п.4 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» з дати, на яку за визначенням Апеляційної палати чи суду, знак став добре відомим в Україні, йому надається правова охорона така сама, якби цей знак був заявлений на реєстрацію в Україні.

Отже, на знаки, визнані судом добре відомими поширюються такі ж положення законодавства, які застосовуються до заявлених та зареєстрованих в Україні знаків, в тому числі і щодо опублікування в офіційному бюлетені відомостей про набуття права інтелектуальної власності на добре відомий знак.

Відповідно до пункту 4 Положення про Державну службу інтелектуальної власності, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 436/2011, Служба зокрема: організовує в установленому порядку експертизу об'єктів права інтелектуальної власності, видає патенти/свідоцтва на об'єкти права інтелектуальної власності; веде державні реєстри об'єктів права інтелектуальної власності; видає офіційні бюлетені з питань інтелектуальної власності.

За таких умов, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача зобовязати Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання словесного знака для товарів і послуг «КАШТАН» добре відомим в Україні знаком Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ» для товару 30 класу МКТП «морозиво» на 29 вересня 2000 року.

Позивач просив зобов'язати ОСОБА_1 виконати умови п. 3.2.9 ліцензійного договору №12 від 03.03.2005 року та подати до Державної служби інтелектуальної власності України клопотання про продовження строку дії свідоцтва України №37310, а також зобовязати службу внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про продовження строку дії вказаного свідоцтва, на що слід зазначити наступне.

Стаття 14 ЦК України визначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.1109 ЦК України за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об'єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.

У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об'єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об'єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об'єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, в пункті п.3.2.9 укладеного між позивачем та ОСОБА_1 ліцензійного договору № 12 від 03.03.2005 року на використання знака за свідоцтвом України № 37310, було передбачено обовязок ліцензіата самостійно та за власний рахунок забезпечити продовження строку дії свідоцтва України № 37310 шляхом подання відповідного клопотання до Державного департаменту інтелектуальної власності України та оплати офіційного збору.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В звязку з цим, відмова ОСОБА_1 забезпечити продовження строку дії свідоцтва України № 37310 шляхом подання відповідного клопотання до компетентного органу та оплати відповідного офіційного збору є порушенням ним взятих на себе обовязків по виконанню умов ліцензійного договору № 12 від 03.03.2005 року.

В той же час, згідно з п.5) ч.2 ст.16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути примусове виконання обовязку в натурі. Отже, вимога позивача про зобовязання Державної служби інтелектуальної власності України виконати умови передбачені п.3.2.9. Ліцензійного договору №12 від 03.03.2005 та подати до Державної служби інтелектуальної власності України клопотання про продовження строку дії свідоцтва України № 37310 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до абз.1 п.2 ст.18 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» дія свідоцтва припиняється у разі несплати збору за продовження строку його дії. Документ про сплату збору за кожне продовження строку дії свідоцтва має надійти до Установи до кінця поточного періоду строку дії свідоцтва за умови сплати збору протягом шести останніх його місяців.

Як встановлено судом, внаслідок невиконання ОСОБА_1 своїх обовязків, встановлених п.3.2.9. Ліцензійного договору №12 від 03.03.2005, дія свідоцтва України № 37310 на знак для товарів і послуг була припинена у звязку з несплатою збору за продовження його чинності.

Отже, незважаючи на вжиття позивачем достатніх для забезпечення продовження чинності свідоцтва України № 37310 заходів шляхом врегулювання відповідної процедури умовами ліцензійного договору №12 від 03.03.2005, відбулось недотримання строків для проведення дій щодо продовження чинності вказаного свідоцтва.

В свою чергу, за змістом пп. ііі) п.2) ст.14 Сінгапурського договору про право товарних знаків від 27.03.2006, ратифікованого Законом України N 1263-VI від 15.04.2009, якщо заявник, володілець або інша заінтересована особа не дотрималися строку («відповідного строку») для здійснення дії під час процедури в Установі Договірної Сторони стосовно заявки або реєстрації, Договірна Сторона забезпечує один чи більше допоміжних заходів відповідно до вимог, приписаних Правилами якщо заяву про таку дію подано в Установу, серед яких відновлення прав заявника, володільця або іншої заінтересованої особи стосовно заявки або реєстрації, якщо Установа визнає, що таке недотримання строків відбулося незважаючи на вжиття належних заходів або, на вибір Договірної Сторони, така затримка була ненавмисною.

Згідно з абз.1 п.2 ст.21 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у зв'язку з застосуванням цього Закону.

Форму Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, порядок його ведення, порядок видачі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг та їх дублікатів, порядок надання виписок з реєстру, перелік змін, які можуть бути внесені до реєстру за ініціативою власника свідоцтва регулює Положення про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг, затверджене Наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 № 10.

Пунктом 2.4 вказаного Положення передбачено, що підставою для внесення відомостей до реєстру є рішення Державної служби; рішення судових органів; клопотання або заява власника (власників) свідоцтва.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (статті 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема статті 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Таким чином, захист прав у спосіб зобовязання Державної служби інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про продовження строку дії свідоцтва України № 37310 на знак для товарів і послуг та опублікувати відомості про це у офіційному бюлетені «Промислова власність» є ефективним засобом відновлення стану, що існував до порушення прав позивача, та відповідає загальним засадам цивільного законодавства, Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» та Положенню про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарів і послуг.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що Державна служба інтелектуальної власності України, відповідно до покладених на неї повноважень, не відслідковує порушення прав власників свідоцтв України на знаки для товарів і послуг суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які складаються з суми судового збору 487,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6-bis, 6-quinquies Паризької конвенції про охорону промислової власності, ст.14 Сінгапурського договору про право товарних знаків, ст.ст. 494, 495, 499 ЦК України, ст.. 1, ч.1 ст.2, ст.3, ст.5, абз.5 п.2 ст.6, абз.абз.2, 3 п.3 ст.6, ст.ст. 20, 21, 25 Закону України Про охорону прав на знаки для товарів і послуг від 15 грудня 1993 р. № 3689-ХІІ з подальшими змінами і доповненнями, пп. 4.3.1.9., 4.3.2.4., 4.3.2.6, 4.3.2.9., п. 4.5 Правил складання, подання та розгляду заявки на видачу свідоцтва України на знак для товарів і послуг, затверджених наказом Держпатенту України від 28 липня 1995 р. № 116 з наступними змінами та доповненнями, Положенням про Державну службу інтелектуальної власності України, затвердженим Указом Президента України від 08 квітня 2011 року № 436/2011 (в редакції від 25.12.2013 відповідно до Указу Президента від 18 грудня 2013 року № 689/2013), Положенням про Державний реєстр свідоцтв України на знаки для товарі і послуг, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 10.01.2002 року № 10 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28.01.2002 року за № 64/6352 з подальшими змінами і доповненнями, ст. ст. 3,4, 10, 11, 57-60, 88, 143, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ» до Державної служби інтелектуальної власності України, ОСОБА_1 про припинення порушень прав інтелектуальної власності на знаки для товарів та послуг «КАШТАН», про визнання знаку «КАШТАН» добре відомим в Україні та про відновлення становища, яке існувало до порушення прав на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України №37310 задовольнити.

Визнати словесний знак для товарів і послуг «КАШТАН» добре відомим в Україні знаком Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ» відносно товару 30 класу МКТП «морозиво» станом на 29.09.2000 року.

Зобовязати Державну службу інтелектуальної власності України опублікувати в офіційному бюлетені «Промислова власність» відомості про визнання словесного знака для товарів і послуг «КАШТАН» добре відомим в Україні знаком Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ» для товару 30 класу МКТП «морозиво» станом на 29.09.2000 року.

Зобовязати Державну службу інтелектуальної власності України відхилити реєстрацію знаку для товарів і послуг за заявкою № m2015 17568 від 08.10.2015 року на імя ОСОБА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 виконати передбачені п. 3.2.9 Ліцензійного договору №12 від 03.03.2015 року умови та подати до Державної служби інтелектуальної власності України клопотання про продовження строку дії свідоцтва України №37310.

Зобовязати Державну службу інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про продовження строку дії свідоцтва України №37310 на знак для товарів і послуг та опублікувати відомості про це у офіційному Бюлетені «Промислова власність».

Стягнути з ОСОБА_1, який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Приватного акціонерного товариства «ХЛАДОПРОМ», , місцезнаходження: м. Харків, вул. Хабарова, 1, судовий збір в сумі 487,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя