У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Іллічівського районного суду

м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що у період з 27 червня 1994 року по 04 травня 2011 року він перебував у трудових відносинах з Публічним акціонерним товариством «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча»), який при виплаті заробітної плати не проводив передбачену законодавством індексацію заробітної плати.

Просив зобов'язати відповідача провести розрахунок та виплатити суму індексації за період з 01 березня 2003 року по липень 2006 року та компенсацію, середній заробіток за затримку проведення розрахунку з 04 травня 2011 року.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» на користь ОСОБА_4 заборгованість з індексації заробітної плати з компенсацією за період з 01 березня 2003 року по липень 2006 року у розмірі 1 070 грн 60 коп., середній заробіток за час затримки виплати індексації заробітної плати з компенсацією у розмірі 1 600 грн, з утриманням ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» з цих сум передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що у період з 27 червня 1994 року по 04 травня 2011 року ОСОБА_4 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» (а. с. 5).

Із наданого відповідачем розрахунку індексації заробітної плати ОСОБА_4 з компенсацією за затримку її виплати вбачається, що за період з березня 2003 року по липень 2006 року сума нарахованої але невиплаченої індексації складає 527 грн 04 коп., сума компенсації - 543 грн 56 коп. Починаючи з 2006 року позивачу нараховувалася індексація випереджаючим шляхом через підвищення заробітної плати, внаслідок чого за вказаний період заборгованість з індексації та компенсації відсутня (а. с. 26).

Із матеріалів справи вбачається, що звертаючись з позовом ОСОБА_4 просив зобов'язати відповідача провести розрахунок та виплатити індексацію та компенсацію з заробітної плати за період з 01 березня 2003 року по 04 травня 2011 року.

У квітні 2014 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог, у якій просив стягнути з відповідача середній заробіток за затримку проведення розрахунку при звільненні за період з 04 травня 2011 року по час ухвалення судового рішення, суму індексації за період з 01 березня 2003 року по липень 2006 року та компенсацію (а. с. 21−22).

Оскільки позивачем не заявлена відмова від частини позовних вимог щодо виплати компенсації заробітної плати за період до 04 травня 2011 року, як зазначено у позовній заяві, позовні вимоги задоволено частково, що потягло застосування судами правила про визначання розміру відшкодування за час затримки розрахунку з урахуванням спірної суми, на яку працівник мав право, частки, яку вона становила в заявлених вимогах, істотності цієї частки порівняно із середнім заробітком та інших конкретних обставин справи (правова позиція Верховного Суду України у постановах від 03 липня 2013 року справі № 6-60цс13 та від 20 листопада 2013 року № 6-114цс13).

Колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції про доведеність факту порушення відповідачем законодавства у частині невиплати позивачу індексації заробітної плати у розмірі 527 грн 04 коп. за період з 01 березня 2003 року по 01 липня 2006 року, що є підставою для стягнення з підприємства на користь позивача компенсації у зв'язку з порушенням строків її виплати, розмір якої складає 543 грн 56 коп.

У розрахунку заборгованості з індексації та компенсації заробітної плати, наданому відповідачем наведені основні показники, з яких було обраховано коефіцієнт індексації, зокрема, вказівка базових місяців, з яких обраховано суму індексації.

Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Горелкіна Н.А., Євграфова Є.П.