Справа № 708/770/15-ц
Номер провадження № 2/708/276/15
Р і ш е н н я

Іменем України

06 листопада 2015 року.

Чигиринський районний суд Черкаської області

в складі:

головуючої - судді Ткаченко С.Є.

при секретарі Лешку О.І.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чигирині справу за позовом ОСОБА_2 до Іванівської сільської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, зазначивши, що її брат ОСОБА_3 був власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,53 га, розташованої в межах Іванівської сільської ради, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798.

24.12.2013 року ОСОБА_3 помер.

Згідно до довідки Стецівської сільської ради, вона проживала разом з братом до дня його смерті та вони вели спільне господарство.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, вона прийняла спадщину у відповідності до вимог чинного законодавства.

Однак не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про успадкування вказаної земельної ділянки через втрату державного акту на право власності на цю земельну ділянку.

Факт втрати вказаного державного акту підтверджується повідомленням в газеті «Чигиринські вісті».

А тому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 2,53 га, яка належала її братові ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги та прохав визнати за позивачкою право власності ще й на земельний пай розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, розташований в адміністративних межах Іванівської сільської ради, який належав її батьку ОСОБА_4, померлому 31.10.2005 року, та залишився після смерті 24.12.2013 року її брата ОСОБА_3, пояснивши суду, що після смерті її батька ОСОБА_4 залишився земельний пай, який успадкував її брат ОСОБА_3, так як він на той час проживав з батьком та доглядав його.

У брата дітей не було і після смерті батька він до дня своєї смерті проживав з позивачкою без реєстрації, через що вона не може оформити спадщину, до того ж державний акт на право власності на земельну ділянку, що належала брату, було втрачено.

Крім того земельний пай, що належав батькові, брат на себе не переоформив.

У зв`язку з цим просить визнати за позивачкою право власності на дані земельні ділянки.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та про визнання позову повністю.

Свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що ОСОБА_3 проживав разом з позивачкою, яка є його сестрою, на протязі 5 чи 6 років. Вона доглядала за ним та поховала його. А раніше брат постійно проживав з батьком.

Свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що їй відомо позивачка проживала разом з братом на протязі 3 чи 4 років, доглядала за ним та провела його поховання.

Раніше брат проживав з батьком.

Вислухавши представника позивачки, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи (свідоцтво про смерть № 251152), 31 жовтня 2005 року помер ОСОБА_4.

Після його смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району, яка належала йому на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135046, що вбачається з відомостей № 548/10-02 від 01.10.2015 року, наданих відділом Держгеокадастру у Чигиринському районі.

Дану спадщину прийняв його син ОСОБА_3, оскільки відповідно до довідки № 43/02-09 від 17.02.2015 року, виданої Іванівською сільською радою Чигиринського району, де зазначено, що він був зареєстрований та проживав разом з батьком.

Згідно до відомостей, наданих Чигиринською державною нотаріальною контори №1057/01-16 від 27.10.2015 року, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини після померлого 31.10.2005 року ОСОБА_4 не зверталися.

Разом з тим ОСОБА_3, як відмічалося вище, вступивши в управління та володіння спадковим майном, не узаконив свої права на дане спадкове майно в нотаріальному порядку.

Однак як зазначено в ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Також в п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах пр. спадкування» вказано, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до статті 1296 ЦК України є правом, а не обовязком.

24 грудня 2013 року ОСОБА_3 помер і після його смерті відкрилась спадщина на вище вказаний земельний (пай) та на земельну ділянку загальною площею 2,53га, розташовану в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району, яка належала йому на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798, що також підтверджується листом відділу Держземагентства у Чигиринському районі №456/03-02 від 17.03.2015 року.

Відповідно до довідки № 30/02-09 від 23.10.2015 року, виданої Іванівською сільською радою Чигиринського району, позивачка проживала разом з братом ОСОБА_3 постійно без реєстрації до дня смерті останнього та вела з ним спільне господарство.

Даний факт також підтверджено в судовому засіданні і показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6

Виходячи з цього, позивачка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

Разом з тим в судовому засіданні встановлено і підтверджується оголошенням в газеті «Чигиринські вісті» №25 від 06.06.2015 року, що вище вказаний державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798 втрачено.

У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що вбачається з постанови про нотаріальну відмову від 21.05.2015 року.

Судом також встановлено і підтверджується даними Чигиринської державної нотаріальної контори № 702/01-16 від 04.08.2015 року, що спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, із заявами про відмову від прийняття спадщини після померлого 24.12.2013 року ОСОБА_3 не зверталися і спадкові справи не відкривалися.

Таким чином, суд, оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, вважає можливим визнати за позивачкою право власності на вище вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом.

На підставі викладеного та, керуючись ст., ст.1225, 1261, ч.1 ст.1270 ЦК України, п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року Про судову практику у справах про спадкування, ст., ст. 10, 60, 212, 213, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну частку (пай) розміром 3,41 в умовних кадастрових гектарах, розташовану в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району та належну померлому 31.10. 2005 року ОСОБА_4 відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧР № 0135046, в порядку спадкування за законом після смерті 24.12.2013 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 2,53га (кадастровий номер :01:000:0472), розташовану в межах Іванівської сільської ради Чигиринського району та належну померлому 24.12.2013 року ОСОБА_3 відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР № 084798, в порядку спадкування за законом, без зміни її цільового призначення.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуюча