РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/1695/15-ц

н/п 2-о/643/134/15

27.02.2015р. Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Довготько Т.М.,

при секретарі - Бахметьєвій Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей,-

ВСТАНОВИВ:

10.02.2015 року заявники звернулись до Московського районного суду м. Харкова з заявою в порядку окремого провадження про розірвання шлюбу подружжя, яке має дітей, в якій просять розірвати шлюб між заявниками. В обґрунтування заяви зазначили, що з 21.06.2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двох дітей - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 народження. Сімейні стосунки у них не склалися із за відсутності порозуміння, проживають окремо з серпня 2014року, тому за спільною згодою вирішили розірвати шлюб. Заявниками досягнуто згоди щодо постійного поживання дітей та утримання їх, про що укладено договір від 09.02.2015року. За таких обставин, просили шлюб, укладений між ними, розірвати.

Заявники в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином, до суду надали заяви, кожний окремо, про розгляд справи за їх відсутності та просили свою заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд вважає, що заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України, справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження.

В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Відповідно до ст. 109 Сімейного кодексу України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Судом встановлено, що 21.06.2003 року заявники уклали шлюб, що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №555 /а.с. 4/.

30.06.2006року у заявників народилася дочка - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис №1243 /а.с.6/.

ІНФОРМАЦІЯ_4 у заявників народилася дочка - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №3 Харківського міського управління юстиції, актовий запис №2080 /а.с.7/.

Зі змісту заяви вбачається, що заявники проживають окремо з серпня 2014року, не ведуть спільне господарство, мають роздільний бюджет, на примирення не згодні. Крім того, 07.02.2015 року заявниками укладено Договір про визначення місця проживання дітей, утримання та виховання дітей, яким встановлено місце проживання дітей та обов'язки щодо виховання та утримання їх. Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дітей між заявниками немає.

За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам обох з подружжя, а тому відповідно до ст. 109 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

За заявою заявників, після розірвання шлюбу суд залишає прізвище ОСОБА_1 - «ОСОБА_1».

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст. ст.112, 109 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 10, 60, 212, 213, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який зареєстрований 21 червня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 555.

Після розірвання шлюбу за ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в Апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Т.М.Довготько