Справа № 381/33/15-ц Головуючий у І інстанції Соловей Г. В.
Провадження № 22-ц/780/2217/15 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 49 17.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

17 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого - судді Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Коцюрби О.П., із участю секретаря Токар Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

12 січня 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом, де просила стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка продовжує навчання у медичному коледжі Національного медичного університету імені О.О. Богомольця до 30 червня 2016 року, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 січня 2015 року до досягнення дитині віку 23 років.

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року зпозов ОСОБА_3 задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2015 року до закінчення її навчання.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, де просив рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір стягнення аліментів з ? частки доходів до 1/6 частки всіх видів його доходів.

Посилався на те, що судом допущене неповне з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду не відповідає вимогам матеріального та процесуального закону.

Суд, з'ясувавши обставини і перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу у судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, сторони перебували у шлюбі із 1995 року по 2008 рік, від якого мають доньку - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка мешкає із позивачем ( а.с. 11-12 ).

Згідно договору №2014/СО-1-1870 від 12 серпня 2014 року ОСОБА_4 зарахована до медичного коледжу Національного медичного університету імені О.О. Богомольця з терміном закінчення навчання - 2016 рік ( а.с. 7-8, 10 ) і, відповідно, потребує матеріальної допомоги.

ОСОБА_2 працює електрогазозварником на Київському заводі залізобетонних конструкцій і має систематичний заробіток ( а.с. 39 ).

На підставі рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 листопада 2014 року відповідач сплачує аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/6 частини заробітку, щомісяця, до досягнення повноліття дитини та на її ( ОСОБА_6 ) утримання, у тому ж розмірі, до досягнення донькою трьохрічного віку, починаючи з 24 жовтня 2014 року ( а.с. 26-27 ).

Суд першої інстанції, при визначенні розміру аліментів за позовом ОСОБА_3, обов'язку відповідача сплачувати аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки та на своє утримання не врахував, а відтак, ухвалив рішення з порушенням положень ст.ст. 182, 200 СК України, згідно яких при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При цьому, безпідставно зазначив про відсутність доказів на підтвердження цих обставин.

Окрім цього, згідно п. 17 постанови №3 Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька ( ст. 183 цього Кодексу ) або в твердій грошовій сумі ( ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно.

У разі виїзду одного з батьків на постійне проживання в державу, з якою Україна не має договору про правову допомогу, аліменти стягуються відповідно до вимог частин 5 - 7 ст. 181 СК.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. N606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Порядок стягнення аліментів визначено у ст. 74 Закону "Про виконавче провадження", а також у статтях 194 - 197, 274 СК.

За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано прийшов до висновку про повне задоволення позову і ухвалив, без додержання норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 182, 200 СК України, ст.ст. 60, 212-215 ЦПК України, незаконне та необґрунтоване рішення в частині визначення розміру аліментів.

Таким чином, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення матеріального і процесуального права при його ухваленні, на переконання апеляційного суду, знайшли своє підтвердження.

Унаслідок цього, суд апеляційної інстанціївважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції та на підставі зазначених норм матеріального права, ст.ст. 198, 199 СК України стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2015 року до закінчення її навчання.

При цьому, ОСОБА_3 не позбавлена можливості, у встановленому законом порядку, збільшити розмір аліментів при досягненні донькою відповідача - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, трьохрічного віку ( ІНФОРМАЦІЯ_3 року ), унаслідок чого ОСОБА_6 втратить право на отримання аліментів на своє утримання.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2015 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, змінити і викласти його в наступній редакції.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 січня 2015 року до закінчення її навчання.

У решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням апеляційного суду законної сили.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді С.О. Журба

О.П. Коцюрба