Категорія: 59 Доповідач: Шевчук Л. Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Подолюка В.А.,

при секретарі - Захаровій Н.А.,

з участю:

представника позивача - Мазур Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії, за апеляційною скаргою позивача управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2014 року управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач перебуває на обліку в пенсійному фонді і одержує пенсію як мати інваліда дитинства з 23 лютого 2004 року як працюючий пенсіонер, а з 1 березня 2007 року як непрацюючий пенсіонер.

Проте, при проведенні опрацювання списків працюючих пенсіонерів було виявлено, що відповідач згідно довідки Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців зареєстрована як підприємець з 2 червня 1993 року, а тому, на думку позивача, відповідачу з 1 березня 2007 року безпідставно нараховувалася і виплачувалася пенсія як непрацюючому пенсіонеру.

Покликаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача 1652,30 грн. надмірно виплаченої пенсії.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2014 року в даній справі в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що постановлене судове рішення є незаконним та необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а тому просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримала і просила скаргу задоволити, відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання, а тому суд розглядав справу у її відсутності.

Дослідивши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - до скасування з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Луцьку і одержує пенсію як мати інваліда з дитинства з 23 квітня 2004 року як працюючий пенсіонер, а з 1 березня 2007 року - як непрацюючий пенсіонер (а.с.3).

Стаття 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» передбачає, що у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного за законом, який встановлений на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 198 від 11 березня 2009 року «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян» (яка була чинна станом на 1 березня 2007 року і до 30 жовтня 2013 року, тобто на час нарахування відповідачу пенсії як непрацюючому пенсіонеру) встановлено підвищення до пенсії з 1 квітня 2009 року у розмірі 7,50грн., з 1 липня 2009 року у розмірі 14,20грн., з 1 жовтня 2009 року у розмірі 28,40грн. непрацюючим особам.

Відповідачу ОСОБА_2 як непрацюючому пенсіонеру була нарахована і виплачена пенсія відповідно до даної постанови Кабінету Міністрів України.

Проте, як було встановлено в судовому засіданні, відповідач згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців зареєстрована підприємцем з 2 червня 1993 року і відомості щодо відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 станом на 24 квітня 2014 року відсутні (а.с.8).

Таким чином, ОСОБА_2 відповідно до зазначених вимог закону, яка зареєстрована як фізична особа - підприємець, відноситься до пенсіонерів, які провадять діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог управління Пенсійного фонду в м. Луцьку, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечила те, що вона займається підприємницькою діяльністю, а також з того, що в Єдиному державному реєстрі відсутні відомості про проведення державної реєстрації фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

Однак, такі висновки суперечать встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.

Як було зазначено раніше, відповідач, починаючи з 1 березня 2007 року, отримує пенсію як непрацюючий пенсіонер, хоча вона, починаючи з 2 червня 1993 року, зареєстрована в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як підприємець і відомості щодо відміни державної реєстрації припинення підприємницької діяльності відсутні.

Відтак ОСОБА_2 є пенсіонером, який провадить діяльність, пов'язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, а тому їй надмірно були нарахована і виплачена пенсія як непрацюючому пенсіонеру в розмірі 1652,30грн.

Таким чином, з відповідача в користь позивача підлягають стягненню надмірно виплачена пенсія в розмірі 1652,30грн., що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку від 18 листопада 2014 року (а.с.3)

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, в зв'язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку задоволити .

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку до ОСОБА_2 про стягнення надмірно виплаченої пенсії задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку 1652,30 грн. надмірно виплаченої пенсії.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243,60грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді :