пр. № 2/759/2698/15
ун. № 759/3058/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Миколаєць І.Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача за довіреністю ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом у якому просить стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 05.11.2014 року в розмірі 100000,00 грн., неустойку у розмірі 45000,00 грн., інфляційні витрати та 3% річних від просточеної суми в розмірі 147,95 грн. Також просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочку поручителя у розмірі 18850,00 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та витрати на правову допомогу. Судові витрати просить покласти на відповідачів.

09.11.2015 року представник позивача ОСОБА_1 надав через канцелярію суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1. Заява мотивована ухиленням ОСОБА_3 від сплати боргу, значною сумою данного боргу білья як 150000,00 грн., спрощеною процедурою на законодавчому рівні в частині відчуження майна. Належність майна, яке має бути предметом забезпечення позову підтверджує інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45363572 від 09.10.2015 року.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 45363572 від 09.10.2015 року наданої представником позивача вказано, що власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_3. Достовірних доказів про те, що дошлюбне прізвище ОСОБА_3 було ОСОБА_3, судді не відомо.

Крім того, ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 01.09.2015 р. була задоволена аналогічна заява представника позивача про забезпечення позову шляхом накладання арешту на двокімнатну квартиру № 4, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності.

За цієї обставини, вважаю, що представником позивача заявлено клопотання яке не є співмірним із заявленими позивачем вимогами, як того вимагають положення ч.3 ст.152 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1, який діє за дорученням ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя :