АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/2070/14-ц 22-ц/774/430/К/15
Справа № 193/2070/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/430/К/15 суддя Шумська О.В.
Категорія - 57 ( ІV) Суддя - доповідач - Зубакова В.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Зубакової В.П.,

суддів - Бондар Я.М., Соколан Н.О.

при секретарі - Петренко К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" - Нагорний Андрій Євгенович, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" (надалі - ТОВ "Авто Просто") про захист прав споживача та стягнення коштів, посилаючись на те, що 16.01.2011 року, з метою придбання легкового автомобіля, між ним та ТОВ "Авто Просто" було укладено угоду № 341781, предметом якої є надання йому, як учаснику програми "Авто Так", послуг через систему придбання автомобілів в групах на суму 75 000,00 грн.

16.04.2014 року позивач написав відповідачу заяву, в якій просив розірвати угоду та повернути сплачені кошти, однак його було повідомлено про повернення коштів у розмірі 14 919,01 грн. у порядку черговості без зазначення строку повернення коштів.

Згідно умов угоди, а також п.п. 3, 17, 19, 22 ст. 1 Закону України "Про захист прав споживачів" відповідач виступає виконавцем послуг, а позивач є їх споживачем, а тому на правовідносини сторін поширюється дія цього Закону і відмова відповідача негайно повернути кошти є порушенням прав споживача.

В зв'язку з даними обставинами ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом та просив стягнути з ТОВ "Авто Просто" на його користь сплачені за угодою № 341781 від 16.01.2011 року кошти в сумі 14 919,01 грн. та 20 888,00 грн. неустойки.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 до ТОВ "Авто Просто" про захист прав споживача та стягнення коштів задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Авто Просто" на користь ОСОБА_2 сплачених на виконання угоди № 341781 від 16.01.2011 року чисті внески, що підлягають поверненню у зв'язку з розірванням угоди у сумі 14 919,01 грн., 20 888,00 грн. неустойки, загальна сума становить: 35 807,01 грн.

Стягнуто з ТОВ "Авто Просто" судовий збір у розмірі 358,07 грн.

В апеляційній скарзі представник відповідача ТОВ "Авто Просто" просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Так, судом не було враховано положень договору щодо повернення коштів у порядку черговості та стягнуто суму пені без зазначення дати та відсоткової ставки для її нарахування.

Рішення суду взагалі не містить обґрунтування задоволення позовних вимог та судом було самостійно змінено підстави позову, тоді як позивач звертався до суду з підстав порушення відповідачем ЗУ "Про захист прав споживачів" та недотримання порядку розірвання договорів укладених поза торгівельними приміщеннями.

В письмових запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, відхиливши апеляційну скаргу.

Позивач ОСОБА_2, будучи завчасно (17.02.2014 року) належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи (про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення йому судової повістки про виклик в судове засідання на 03.03.2015 року - а.с. 111), в судове засідання не з'явився і про причини своєї неявки суд не повідомив, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ТОВ "Авто Просто" - Нагорного А.Є., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів заявлених позовних вимог, апеляційної скарги і письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Частиною 4 ст. 10 ЦПК України передбачено, що суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи спір, та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем на час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів у підтвердження наявності черги учасників, яким ТОВ "Авто Просто" повинно повернути внески та об'єктивні причини невиконання зазначеного обов'язку протягом тривалого часу по відношенню до позивача.

З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки цих висновків суд дійшов при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, 16.01.2011 року між ОСОБА_2 та ТОВ "Авто Просто" було укладено угоду № 341781 (надалі - Угода), предметом якої є надання учаснику послуг системи "АВТО ТАК", спрямованих на придбання автомобіля.

На виконання зобов'язань ОСОБА_2 сплачено вступний внесок в систему АвтоТак та щомісячні внески (а.с. 10-15).

16 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив останнього про розірвання угоди та просив повернути сплачені кошти (а.с. 91).

З відповіді ТОВ "Авто Просто" від 15.05.2014 року (а.с. 16), надісланої на адресу позивача, встановлено, що відповідач розірвав угоду та повідомив ОСОБА_2 що поверненню підлягають чисті внески у сумі 14 919,01 грн., розраховані у відповідності до положень статті 13 Угоди та згідно пріоритетів, викладених у п. 13.4 та п. 13.5 цієї статті, та після накопичення необхідної суми коштів у Фонді для повернення коштів. При цьому позивача було повідомлено, що він знаходиться 22 у черзі на повернення коштів.

Відповідно до ст. 2 Угоди ТОВ "Авто Просто" гарантує надання кожному учаснику права на отримання автомобіля за умови виконання ним усіх зобов'язань, передбачених Угодою.

Статтею 3 Угоди передбачено, що ТОВ "Авто Просто" зобов'язується забезпечити отримання учасником автомобіля згідно з умовами Угоди. При цьому відповідно до ст. 8.2 додатку № 2 до Угоди поняття "право на отримання автомобіля" означає право учасника одержати власний автомобіль та обов'язок товариства передати автомобіль у зазначений термін, якщо учасник на момент фактичної передачі автомобіля належно виконує свої зобов'язання. Водночас ТОВ "Авто Просто" зобов'язане надіслати постачальнику замовлення на передачу автомобіля учаснику протягом 5 робочих днів після того, як учасник, у якого виникло право на одержання автомобіля, здійснить відповідні платежі.

Відповідно до Угоди між ТОВ "Авто Просто" та виробником (дистриб'ютором чи імпортером) останній протягом 30 календарних днів з дня отримання замовлення зобов'язаний передати автомобіль учаснику, який одержав право на отримання автомобіля (п. 8.1 додатку № 2).

Передбачені Угодою умови дозволяють учаснику сплачувати ціну автомобіля невеликими щомісячними внесками, які названі в Угоді "Чисті внески" або "Внесок в оплату товару".

Відповідно до розд. 1 Визначення термінів додатку № 2 до Угоди "Цілий Чистий внесок" - це частина щомісячного повного внеску, який використовується для оплати Автомобіля. Половинний Чистий внесок - це половина Цілого чистого внеску".

Згідно з п. 2.6 ст. 2 додатку № 2 до Угоди Чисті внески, сплачені учасником у встановлені строки та відповідно до поточної ціни автомобіля, дійсної на момент сплати, зараховуються як відсоток від вартості автомобіля, що у свою чергу є оплатою за товар - автомобіль.

Таким чином, в Угоді чітко передбачено, що споживач оплачує кожного місяця частину ціни автомобіля. Окрім цього, сплачені Чисті внески перерахунку (у зв'язку зі зміною ціни автомобіля) не підлягають. Після одержання автомобіля та реєстрації його на своє ім'я споживач зобов'язаний і надалі сплачувати кошти за автомобіль до повної його оплати - 100% від ціни автомобіля.

Пунктом 13.1 статті 13 Угоди передбачено, що учасник, який не отримав автомобіль, має право розірвати угоду за власним бажанням, про що має повідомити "Авто Просто" у письмовій формі.

Сума Чистих внесків, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни Автомобіля, дійсної в місяці, коли такий Учасник повідомив "Авто Просто" про розірвання угоди, за вирахуванням відступного за відмову від Угоди в розмірі 2 Цілих Чистих внесків (а.с. 13.3 Угоди).

Відповідно до ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 907 ЦК України, договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Пунктом 13.4.1 договору визначено, що у першу чергу повертаються кошти учаснику, який розірвав угоду з причини отримання ним інвалідності або смерті свого подружжя, або набуття учасником статусу безробітного, належним чином засвідченого Державним центром зайнятості, який надав "Авто Просто" необхідні підтверджуючі документи та на момент виникнення однієї із вищезазначених обставин належним чином виконував зобов'язання за угодою. Статус безробітного розглядається як пріоритет для повернення чистих внесків за умови, що на момент підписання угоди учасник мав офіційну роботу відповідно до записів у трудовій книжці, і статус безробітного було надано учаснику не пізніше, ніж через 4 (чотири) місяці після звільнення з останнього місця роботи відповідно до записів у трудовій книжці. Учасник має надати відповідні документи протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту виникнення таких обставин. За вимогою "Авто Просто" учасник зобов'язується надавати документи, які підтверджують виникнення вищезазначених обставин. Учасник уповноважує "Авто Просто" звертатися із запитами до відповідних органів та/або установ з метою встановлення обставин, на які посилається учасник. За підтверджених обставин згідно з цим пунктом, учаснику повертаються сплачені чисті внески без вирахування відступного.

Відповідно до п. 13.4.2 ст. 13 додатку № 2 у наступну чергу повертаються чисті внески тим учасникам, які розірвали угоду, не посилаючись на обставини, викладені в попередньому пункті. При цьому, пріоритет у групі надається тому учаснику, який першим подав письмову заяву про розірвання угоди, а в разі, коли такі заяви було подано одночасно кількома учасниками, пріоритет надається учаснику, номер угоди якого є меншим.

З довідки, виданої ТОВ "Авто Просто" 08 січня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2 є 36 учасником системи у групі №1098 (а.с. 73).

На момент розірвання угоди позивач був 22 учасником системи на повернення коштів (а.с. 16), а станом на 08 січня 2015 року у черзі на повернення коштів, перед ОСОБА_2 знаходиться 17 чоловік (а.с. 73, 74 - 91).

Викладене свідчить, що відповідач виконує свої зобов'язання перед учасниками системи щодо повернення коштів.

При вирішенні справи суд першої інстанції не з'ясував чи ухиляється відповідач від виконання своїх зобов'язань після розірвання угоди та помилково прийшов до висновку, що сплачені позивачем кошти можуть бути стягнуті у судовому порядку в обхід встановленої Угодою сторін черги.

Разом з цим, відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Виходячи з договору та написаної позивачем заяви, останній визнав умови договору та погодився на повернення коштів, відповідно до умов визначених у договорі.

Окрім цього, у разі повернення коштів позивачу, будуть порушені права та інтереси інших учасників, які розірвали угоду, з огляду на те, що вони перебувають на черзі на повернення коштів.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до ТОВ "Авто Просто" про стягнення коштів сплачених за Угодою у розмірі 14 919,01 грн. задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги про стягнення неустойки за час прострочення виконання зобов'язань є похідними від позовних вимог про стягнення коштів сплачених за Угодою у розмірі 14 919,01 грн., а тому теж не підлягають задоволенню.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції зазначених вимог закону не врахував, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України не з'ясував належним чином фактичні обставини справи щодо заявлених вимог.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про відмову в задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справу на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилом ч.1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи, до яких серед іншого відносяться витрати на правову допомогу ( ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України).

Згідно ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. №3674-VI, який вступив в дію з 01 листопада 2011 року, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 50% ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50% ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до ч.1, п.п. 1 п.1 ч.2 ст. 4 цього Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду.

Таким чином, при зверненні до суду із апеляційною скаргою на рішення суду відповідачем вірно сплачено судовий збір у розмірі 179,04 грн. (виходячи оспорюваної суми у розмірі 35807,01 грн. та з мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня 2015 року, у розмірі 1218 грн. - а.с. 100), і саме ця сума підлягає відшкодуванню за рахунок позивача у відповідності до квитанції про оплату судового збору (а.с. 104).

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" - задовольнити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 25 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" про захист прав споживачів та стягнення коштів - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Авто Просто" судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 179,04 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: