РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/655/15-ц

Справа № 2/600/234/2015

09 липня 2015 року

Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого судді: Кренцель М.І.

при секретарі: Дзюбан У.М.

за участю прокурора: Самойлов П.Г.

передставник відділу Держземагенства

у Козівському районі: ОСОБА_1

представник відповідача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козова справу за позовом прокурора Козівського району в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Тернопільські області, Козівської РДА до ОСОБА_3, про припинення права постійного користування земельною ділянкою, ціна позову 1 507 192,47 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Козівського району Тернопільської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, Козівської районної державної адміністрації у Тернопільській області звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, про припинення права постійного користування земельною ділянкою.

Прокурор в позові зазначає, що рішенням шостої сесії двадцять першого скликання Козівської районної ради народних депутатів від 19 липня 1991 року «Про надання земельних ділянок громадянам ОСОБА_4 сільської ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства» ОСОБА_3, жителю села Драгоманівка, надано 50 гектарів орних земель, які вилучені з користування колгоспу ім.Л.Українки, для ведення селянського (фермерського) господарства, в тому числі 5 га в четвертому полі першої сівозміни та 45 га у восьмому полі першої сівозміни.

На підставі вищезазначеного рішення сесії Козівської районної ради народних депутатів 13 листопада 1993 Козівською районною радою видано Державний акт на право постійного користування землею серії ТР №0003, згідно з яким ОСОБА_3 надається у постійне користування земельна ділянка, що розташована за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради, площею 48,96 гектарів у межах згідно з планом, для ведення селянського (фермерського) господарства. Також, згідно з інформацією Відділу Держземагентства у Козівському районі Тернопільської області від 07 травня 2015 вказана земельна ділянка рахувалась у землях державної власності (землях запасу) ОСОБА_4 сільської ради до 13 листопада 1993 року.

06 червня 2005 ОСОБА_3 утворено фермерське господарство «Тараси», яке зареєстровано Козівською райдержадміністрацією Тернопільської області як юридичну особу за адресою: с. Драгоманівка Козівського району Тернопільської області, про що в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України зроблено запис про державну реєстрацію за №0000083.

Постановою Господарського суду Тернопільської області №16а/300-4812 від 20.12.2007 вирішено припинити юридичну особу фермерське господарство «Тараси», що діяло за адресою: с. Драгоманівка, Козівський район, Тернопільська область, ідентифікаційний код 31974084.

Згідно з інформацією реєстраційної служби Козівського районного управління юстиції №378/02-53 від 26.05.2015 постанова Господарського суду Тернопільської області №16а/300-4812 від 20.12.2007 у відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Козівської районної державної адміністрації надійшла 22.09.2009 року, цього ж дня державним реєстратором внесено зазначену постанову в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Наданою інформацією Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №1768 від 12 травня 2015 фермерським господарством «Тараси» та ОСОБА_3 з початку його реєстрації звітність не подавалася, відповідно податки та збори не нараховувались та до бюджету не сплачувались.

В судовому засіданні прокурор Самойлов П.Г. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів викладених в позові.

Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували щодо позовних вимог, при цьому не заперечував факту несплати орендної плати за використання земельної ділянки, просили позов відхилити.

Представник відділу Держземагенства у Козівському районі ОСОБА_1 висловився про необхідність задоволення заявлених вимог, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з порушенням ОСОБА_3 вимог ЗК України, а саме не сплатою податків за користування земельною ділянкою та державний акт не був правильно зареєстрований.

Вислухавши думку прокурора, відповідача, представника відповідача, представника відділу Держземагенства у Козівському районі. та дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки: судом встановлено, що рішенням шостої сесії двадцять першого скликання Козівської районної ради народних депутатів від 19 липня 1991 року «Про надання земельних ділянок громадянам ОСОБА_4 сільської ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства» ОСОБА_3, жителю села Драгоманівка, надано 50 гектарів орних земель, які вилучені з користування колгоспу ім.Л.Українки, для ведення селянського (фермерського) господарства, в тому числі 5 га в четвертому полі першої сівозміни та 45 га у восьмому полі першої сівозміни.

На підставі вищезазначеного рішення сесії Козівської районної ради народних депутатів 13 листопада 1993 року Козівською районною радою видано Державний акт на право постійного користування землею серії ТР №0003, згідно з яким ОСОБА_3 надається у постійне користування земельна ділянка, що розташована за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради, площею 48,96 гектарів у межах згідно з планом, для ведення селянського (фермерського) господарства. Також, згідно з інформацією Відділу Держземагентства у Козівському районі Тернопільської області від 07.05.2015 вказана земельна ділянка рахувалась у землях державної власності (землях запасу) ОСОБА_4 сільської ради до 13 листопада 1993 року.

Згідно зі статтею 22 Земельного кодексу України (в редакції від 22.06.1993) право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Відповідно до п. «в» ч.1 ст.96 чинного Земельного кодексу України землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Аналогічні норми щодо обовязків землекористувачів передбачені вимогами ст. 2 Закону України «Про плату за землю» від 03 липня 1992 року №2535-ХІІ та ст. 16 Податкового кодексу України, чинними у відповідні періоди користування відповідачем земельними ділянками.

Порушенням вищезазначених норм підтверджується інформацією Козівської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Тернопільській області №1768 від 12 травня 2015, що фермерським господарством «Тараси» та ОСОБА_3 з початку його реєстрації звітність не подавалася, відповідно податки та збори не нараховувались та до бюджету не сплачувались.

Також згідно акту моніторингу використання земель ФГ «Тараси» за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради від 15 червня 2015 року, складеного тимчасовою комісією ОСОБА_4 сільської ради в складі секретаря, землевпорядника ОСОБА_4 сільської ради та заступника начальника Відділу Держземагентства у Козівському районі встановлено, що ОСОБА_3 (ФГ «Тараси» ) використовує земельні ділянки загальною площею 48,96 га з 1993 року. Дані земельні ділянки обробляються, земельна ділянка площею 33,96 га засіяна озимою пшеницею, а земельна ділянка площею 15 га кукурудзою. Земельний податок за використання земель сільськогосподарського призначення (рілля), переданих в постійне користування фізичній особі ОСОБА_3 (ФГ «Тараси» ) загальною площею 48,96 га, не сплачується з 2005 року.

Візповідно п. «д» ст.141 Земельного кодексу України встановлено, що однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Відповідно до ч. 2 ст. 158 Земельного кодексу України, виключно судами вирішуються земельні спори з приводу володіння і користування земельними ділянками, що перебувають у власності та користуванні громадян.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі в сумі 3654,00 гривень судового збору стягнути з відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 17, 96, 122, 141, 158 Земельного кодексу України, ст.10, 60 ,45, 79, 88, 118-120, 209, 212-214 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги -задоволити.

Припинити право постійного користування земельними ділянками, які надані ОСОБА_3, відповідно до рішення шостої сесії двадцять першого скликання Козівської районної ради народних депутатів від 19 липня 1991 року, загальною площею 48,96 га., вартістю 1 507 192,47 гривень, які розташовані за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради Козівського району, Тернопільської області.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути земельні ділянки надані йому в постійне користування рішенням шостої сесії двадцять першого скликання Козівської районної ради народних депутатів від 19 липня 1991 року, розташовані за межами населеного пункту на території ОСОБА_4 сільської ради Козівського району Тернопільської області загальною площею 48,96 га., вартістю 1 507 192,47 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3, жителя ІНФОРМАЦІЯ_1 в дохід держави 3654,00 гривні судового збору на номер доходного рахунку: 0282, код ЄДРПО суду: 02886605, банк одержувача: ГУДКУ у Тернопільській області, код одержувача за ЄДРПО: 37822731, код банку МФО: 838012, код класифікації доходів бюджету: 22030001.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Тернопільської області через Козівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: підпис

З оригіналом: вірно