АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/265/15 Справа № 200/4599/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лисична Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2015 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого Лисичної Н.М.

суддів Прозорової М.Л., Макарова М.О.

при секретарі Самокиші О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 вересня 2014 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання договорів дарування недійсними, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

25 березня 2014 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції про визнання договорів дарування недійсними, скасування державної реєстрації прав на нерухоме майно, зобовязання вчинити дії.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2014 р. позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Визнано недійсним договір дарування частини нежилих приміщень від 01.03.2013 р., зареєстрований в реєстрі № 569, за яким ОСОБА_2 безоплатно передав, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/4 частину нежитлових будівель, що складається: цех з виробництва товарів народного споживання з прибудовою літ. Р-1, Р-2, загальною площею 486, 7 кв. м. ; ґанок літ. Р; склад готової продукції та матеріалів літ. 2А-1, загальною площею 44 6, 8 кв. м., цех з виробництва товарів народного споживання літ. АГ-1, загальною площею 237,5 кв. м., паливна літ. АВ-1, загальною площею 19,5 кв. м. , ґанок літ. ав, розташованих за адресою - м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25 (вказану адресу суд 1 інстанції помилково зазначив м.Дніпропетровськ, вул.Запорозьке шосе, 25).

Визнано недійсним договір дарування частини нежилих приміщень від 01.03.2013 р., зареєстрований в реєстрі № 570, за яким ОСОБА_2 безоплатно передав, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/4 частину нежитлових будівель, що складається: цех з виробництва пластмасових матеріалів, площею 496 кв. м. (літ. Х-1, Х1-2 ), ґанки (літ. х, х1), інструментальна ділянка з прибудовою площею 263, 1 кв. м. ( F-1, F1-І), загальною площею 759, 1 кв. м. , розташованих за адресою м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25.

Визнано недійсним договір дарування частини нежилих приміщень від 01.03.2013 р., зареєстрований в реєстрі № 571, за яким ОСОБА_2 безоплатно передав, а ОСОБА_3 прийняла у дар 1/4 частину нежитлових будівель, що складається: котельна літ. Ч-1, Ч1-2, загальною площею 225,9 кв.м., розташованих за адресою м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25.

Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, згідно яких за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на частки в нерухомому майні на підставі вищезазначених договорів дарування частки нежилих будівель від 01.03.2013 р.

Поновлено за ОСОБА_2 державну реєстрацію права на нерухоме майно шляхом внесення Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області відповідних відомостей до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме на:

- 1/4 частину нежитлових будівель, що складається: цех з виробництва товарів народного споживання з прибудовою літ. Р-1, Р-2, загальною площею 486,7 кв. м. ; ґанок літ. Р; склад готової продукції та матеріалів літ. 2А-1, загальною площею 446,8 кв. м. цех з виробництва товарів народного споживання літ. АГ-1, загальною площею 237,5 кв. м. , паливна літ. АВ-1, загальною площею 19,5 кв. м. , ґанок літ. ав, розташованих за адресою м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25.

- 1/4 частину нежитлових будівель, що складається: цех з виробництва пластмасових матеріалів, площею 496 кв. м. (літ. Х-1, Х1-2 ), ґанки (літ. х, хі), інструментальна ділянка з прибудовою площею 263,1 кв. м. ( F-1, F1-1), загальною площею 759,1 кв.м., розташованих за адресою м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25.

- 1/4 частину нежитлових будівель, що складається: котельна літ. Ч-1, Ч1-2, загальною площею 225, 9 кв. м. , розташованих за адресою м. Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 ставиться питання про скасування рішення суду та постановлення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 на тій підставі, що судом неповно зясовано обставини, що мають значення для справи, допущено порушення норм процесуального права.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про скасування рішення суду та постановленні нового рішення на тій підставі, що судом при його постановленні допущено порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг і позовних вимог колегія суддів вважає необхідним скарги відхилити, рішення суду залишити без змін.

При розгляді справи судом встановлено, що у Бабушкінському районному суді м.Дніпропетровська у провадженні перебувала справа про стягнення на користь ОСОБА_4 з ОСОБА_2 399.500 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2013 р., яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2013 р. та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 жовтня 2013 р., стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 399.500 грн.

27 серпня 2013 р. Бабушкінським районним судом м.Дніпропетровська було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 грошових коштів у розмірі 399.500 грн., судових витрат 3.441 грн., а всього 402.941 грн.

В межах даної цивільної справи ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про вжиття заходів забезпечення позову від 13 лютого 2013 р. було накладено арешт на майно, яке належало ОСОБА_2, а саме, на 1/4 ч. нежилих будівель, розташованих - м.Дніпропетровськ, Запорізьке шосе, 25: цех з виробництва товарів народного споживання з прибудовою літ. Р-1, Р-2, загальною площею 486, 7 кв. м.; ґанок літ. Р, склад готової продукції та матеріалів літ. 2А-1, загальною площею 446,8 кв. м., цех з виробництва товарів народного споживання літ. АГ-1, загальною площею 237, 5 кв. м., паливна літ. АВ-1, загальною площею 19,5 кв. м., ґанок літери АВ та інше.

Про факт винесення ухвали про забезпечення позову від 13 лютого 2013 р. ОСОБА_2 стало відомо 25 лютого 2013 р. після ознайомлення його представника з матеріалами справи, вказані вище доводи не заперечувалися й відповідачем та були підтверджені дослідженими в суді письмовими доказами, зокрема текстом апеляційної скарги ОСОБА_2 від 01 березня 2013 р. на вказану ухвалу.

01 березня 2013 р. відповідачем було вчинено ряд договорів дарування майна, на яке було накладено арешт згідно ухвали суду від 13 лютого 2013 р., і дане майно було подаровано ОСОБА_2 на користь його дочці - ОСОБА_3.

Судом також встановлено, що на момент вчинення оспорюваних договорів дарування ОСОБА_2 було достовірно відомо про факт накладення арешту на майно та існування ухвали суду про забезпечення позову; обставини, при яких відповідачу ОСОБА_2 стало відомо про факт накладення арешту на спірне майно достовірно підтверджують ознайомлення відповідача зі змістом ухвали про забезпечення позову та, як наслідок, усвідомлення ним своїх обов'язків щодо неможливості вчинення дій щодо розпорядження майном, зазначеним в ухвалі про забезпечення позову.

Не зважаючи на вказані вище обмеження та неможливість відчуження майна, ОСОБА_2 уклав спірні договори дарування 01 березня 2013 року, чим було порушено вимоги ст. 319 ЦК України, ч. 9, 10 ст.153 ЦПК України.

Визнаючи спірні договори дарування недійсними суд обґрунтовано виходив з того, що на момент вчинення оспорюваних договорів дарування діяла ухвала про накладення арешту на майно, що є предметом спірних договорів, крім того, про факт накладення арешту було достовірно відомо дарувальнику, між тим, усвідомлюючи зміст своїх обов'язків щодо неможливості розпорядження майном, тобто не маючи необхідного обсягу цивільної дієздатності та всупереч вимогам закону, відповідач вчинив дії щодо його відчуження, що свідчить про порушення приписів ст.203 ЦК України на момент вчинення спірних правочинів та їх невідповідність вимогам законодавства. При цьому судом вірно зазначено, що, хоча ухвала про забезпечення позову була скасована 08 квітня 2013 р. в апеляційному порядку, однак, це не має значення для вирішення питання про дійсність спірних правочинів, так як згідно п.8 ППВСУ "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені ст. 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Враховуючи зазначене, вимоги ч.2 ст.203,ч.1 ст.215 ЦК України суд обґрунтовано прийшов до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду відповідає вимогам матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційних скаргах доводи є необґрунтованими й правильність висновків суду не спростовують.

Ухвалене по справі рішення суду є законним і обґрунтованим, тому колегія суддів вважає, що підстави для задоволення скарг відсутні.

Керуючись ст..ст.303, 307, 308 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09 вересня 2014 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М.Лисична

Судді М.Л.Прозорова

ОСОБА_5