Справа № 446/2324/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2015 року Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Костюк У. І.

при секретарі Карпі Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам'янка-Бузька цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дернівської сільської ради Кам"янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від частки у майні колгоспного двору,

у с т а н о в и в:

озивачі Юр ку с т а н о в и в:

Позивачі ОСОБА_1., ОСОБА_2. подали до суду позов до Виконавчого комітету Дернівської сільської ради Кам"янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від частки у майні колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право померлої на 1/3 частку житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1, який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 28.02.1990 р. вони, позивачі, були членами колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3., і кожен з них мав право власності на 1/3 частку будинку. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. За життя ОСОБА_3. заповіту не складала. ОСОБА_1., як спадкоємець за законом першої черги майна померлої матері ОСОБА_3. має намір прийняти спадщину. Позивач ОСОБА_2. просить прийняти його відмову від належної йому 1/3 частки вказаного вище житлового будинку в користь ОСОБА_1. Зазначають, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач ОСОБА_1. не взмозі оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку після смерті матері, тому змушена звернутись до суду та просить визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на 1/3 частку житлового будинку, що по АДРЕСА_1, яка належала померлій ОСОБА_3. та та з врахування відмови ОСОБА_2. від належної йому 1/3 частки вказаного будинку, просить визнеати право власності на будинок в цілому. Позивач ОСОБА_1. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, зіславшись на викладені вище обставини, просила позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_2.в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Згідно з копією свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 28.02.1990 р. Дернівською сільрадою, будинковолодіння по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3.

Як вбачається з довідки № 503, виданої 09.09.2014 р. Дернівською сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області, відповідно до відомостей погосподарського обліку книга № 8 особистий рахунок НОМЕР_1 по с. Дальнич Кам'янка-Бузького району Львівської області станом на 28.02.1990 р. членами колгоспного двору по АДРЕСА_1 були ОСОБА_3. - голова двору, ОСОБА_1. - дочка, ОСОБА_2. - онук.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином ОСОБА_3., ОСОБА_1., ОСОБА_2. є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/3 частці вказаного будинку.

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2, виданого Дернівською сільською радою Кам'янка-Бузького району, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіту ОСОБА_3. не складала, а тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1. є дочкою померлої ОСОБА_3., а отже спадкоємцем першої черги за законом її майна.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини ОСОБА_3. входить належна їй на праві спільної сумісної власності 1/3 частка будинку по АДРЕСА_1.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Батятичівська сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивачів підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

Позивач ОСОБА_2. просить суд прийняти від нього відмову від належної йому 1/3 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову ОСОБА_2. від належної йому частки у майні колишнього колгоспного двору на користь ОСОБА_1. Враховуючи те, що ОСОБА_2. відмовився від частки в майні колгоспного двору, та з врахуванням того, що позивачу ОСОБА_1. належить 1/3 частки у майні колишнього колгоспного двору, суд вважає, підставною вимогу позивача ОСОБА_1. про визнання за нею права власності в цілому на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1261 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, районний суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, 1957 р.н., спадкоємцем першої черги за законом її матері ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що по АДРЕСА_1.

Прийняти від ОСОБА_2, 1989 р.н., відмову від права на 1/3 частку в майні колгоспного двору за адресою: АДРЕСА_1 в користь ОСОБА_1, 1957 р.н. Визнати в цілому за ОСОБА_1, 1957 р.н., право власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_1.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Костюк У.І.

евич П.І., Крук М.П. подали до суду позов до Батятичівської сільської ради Кам'янка-Бузького району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно та відмову від частки в майні колгоспного двору. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла Юркевич М.Ф. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить право померлої на 1/3 частку житлового будинку, що розташований по вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області, який відносився до типу колгоспний двір. Станом на 30.11.1988 р. вони, позивачі, були членами колгоспного двору, головою якого був позивач Юркевич П.І., і кожен з них мав право власності на 1/3 частку будинку. У зв'язку зі змінами законодавства припинилось існування колгоспного двору і кожен член колгоспного двору має свою частку у колгоспному дворі. За життя Юркевич М.Ф. заповіту не складала. Вони, як спадкоємці за законом першої черги мають намір прийняти спадщину. Позивач Крук М.П. просить прийняти його відмову від належної йому 1/3 частки вказаного вище житлового будинку в користь Юркевича П.І. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно позивач Юркевич П.І. не взмозі оформити своїх спадкових прав у нотаріальному порядку після смерті дружини, а тому змушений звернутись до суду та просить визнати за ними в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, що по Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області. В судове засідання позивачі не з'явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просять позову задовольнити. Від відповідача надійшла заява, в якій останній просить суд справу розглядати без їх представника і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до п. 4 прикінцевих та перехідних положень ЦК України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

А у відповідності до ч.1 ст. 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 13 квітня 1979 року № 11215, визначення в сільській місцевості громадського типу господарства в погосподарській книзі та відомостей щодо членів колгоспного двору, що має правове значення, було покладено на сільські ради.

Як вбачається з довідки № 417, виданої 11.06.2014 р. Батятицькою сільською радою Кам'янка-Бузького району Львівської області згідно даних погосподарського обліку станом на 01.01.1988 р. по вул. Льонарській, 90 в с. Батятичі були зареєстровані Юркевич П.І. - голова домогосподарства, Юркевич М.Ф. - дружина, Крук М.П. - дочка.

Відповідно до ст. 120 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Згідно до ст. 123 ЦК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином Юркевич П.І., Юркевич М.Ф., Крук М.П. є співвласниками будинковолодіння розташованого за адресою: вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області кожному з них, як членам колишнього колгоспного двору, належить по 1/3 частці вказаного будинку.

Зі свідоцтва про смерть серії 1-СГ № 355627, виданого Батятицькою сільською радою Кам'янка-Бузького району, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла Юркевич М.Ф.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Заповіту Юркевич М.Ф. не складала, а тому спадкування її майна здійснюється за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі Юркевич П.І. та Крук М.П. є відповідно чоловіком та дочкою померлої Юркевич М.Ф., а отже спадкоємцями першої черги за законом її майна.

Позивач Крук М.П. від прийняття спадщини матері відмовилась, а отже позивач Юркевич П.І. являється єдиним спадкоємцем за законом першої черги майна померлої дружини.

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що до складу спадщини Юркевич М.Ф. входить належна їй на праві спільної сумісної власності 1/3 частка будинку по вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області.

До 01 січня 2013 р. Державна реєстрація права особи на частку у майні колгоспного двору здійснювалась МБТІ відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року на підставі рішення, яке виносилось сільською радою про розподіл часток майна колгоспного двору.

Пунктом 2 розділу II «Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та інших законодавчих актів України» (зі змінами, внесеними згідно із Законом України від 09.12.2011 року № 4152- VI) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно в порядку визначеному цим Законом, буде здійснюватись з 1 січня 2013 року.

Отже, з 1 січня 2013 року право власності на нерухоме майно посвідчуються на загальних засадах, свідоцтвом про право власності, що видає державний реєстратор прав з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно вимог, які визначені ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор з 01.01.2013 року, не посвідчує прав власності на об'єкт нерухомого майна та не видає свідоцтва про права власності на підставі рішення сільської ради про розподіл часток майна колгоспного двору між його співвласниками.

Судом встановлено, що рішення про розподіл часток майна вищевказаного колгоспного двору між його членами Батятичівська сільська рада не виносила і державна реєстрація прав власності їхніх часток не здійснювалась.

Відповідно до п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Оскільки, жоден із співвласників не виготовив правовстановлюючих документів на належні їм частки вищевказаного будинку, що унеможливлює оформлення спадщини в нотаріальному порядку, відтак суд вважає, що права позивачів підлягають захисту в судовому порядку шляхом їх визнання.

Позивач Крук М.П. просить суд прийняти від неї відмову від належної їй 1/3 частки будинковолодіння по вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області.

Згідно п .2 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відмови власника від права власності.

А відповідно до ч. 1 ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності.

Згідно ч. 3 цієї ж статті 347 ЦК у разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державний реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

Оскільки, частки колишніх членів колгоспного двору у державному реєстрі прав власності на нерухоме майно не зареєстровані, недоцільно звертатися до державного реєстратора з заявою про відмову від права власності на належні частки.

Відповідно до ст. 121 УК Української РСР (в редакції від 18.07.1963 р.) володіння користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснюється за згодою всіх члені двору.

Таким чином, суд вважає за можливе прийняти відмову Крук М.П. від належної їй частки у майні колишнього колгоспного двору на користь Юркевича П.І. Враховуючи те, що Крук М.П. відмовилась від прийняття спадщини після смерті її матері, відмовилась від частки в майні колгоспного двору, та з врахуванням того, що позивачу Юркевичу П.І. належить 1/3 частки у майні колишнього колгоспного двору, суд вважає, підставною вимогу позивача Юркевича П.І. про визнання за ним права власності в цілому на житловий будинок, що розташований по вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської област.;

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, ч.4 ст. 174, 212-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 120,121,123 ЦК Української РСР, ст. ст. 16, 328, п.2 ч.1 ст. 346, ч.1, 3 ст. 347, 1217, 1218, 1223, 1261 ЦК України, п. 4.15 глави 10 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України № 296/5, Затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року, районний суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за Юркевичем Петром Іллічом, 1932 р.н., спадкоємцем першої черги за законом його дружини Юркевич Марії Федорівни, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/3 частку житлового будинку, що по вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області.

Прийняти від Крук Марії Петрівни, 1959 р.н., відмову від права на1/3 частку в майні колгоспного двору за адресою: вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області в користь Юркевича Петра Ілліча, 1932 р.н. Визнати в загальному за Юркевичем Петром Іллічом, 1932 р.н., право власності на житловий будинок, що розташований по вул. Льонарська, 90 в с. Батятичі Кам'янка-Бузького району Львівської області.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Кам'янка-Бузький районний суд Львівської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Костюк У.І.