Провадження № 6/185/322/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Бондаренко В.М.,

за участю секретаря: Данильченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді Дніпропетровської області подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом, в якому державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом.

В зазначеному поданні державний виконавець посилається на те, що на виконанні у ВДВС Павлоградського МРУЮ знаходяться виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 6 346,27 грн.: виконавче провадження № 48862553 про примусове виконання виконавчого листа № 2а-12584/09/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 23.04.2010 року, на суму 5 188,25 грн.; виконавче провадження № 48862391 про примусове виконання виконавчого листа № 2а/0470/13176/11, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 25.06.2012 року на суму 1 158,02 грн. Постановами державного виконавця від 11.09.2015 року відкриті виконавчі провадження.

Згідно з даними, вказаними у виконавчих документах, місце проживання ОСОБА_2 зазначено: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Карла Маркса, 31/35; вул. Харківська, 114; вул. Радянська, 22/1.

Згідно відомостей адресно-довідного підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2.

Спільними виходами державного виконавця та спеціаліста управління ПФУ за адресами проживання боржника встановлено, що боржник за вищевказаними адресами не проживає, про що складено відповідні акти.

Згідно відповідей Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 08.10.2015 року, № НОМЕР_2 від 08.10.2015 року по фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 інформація щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку у ДРФО відсутня; інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржником, до ДПС України від відповідних фінансових установ не надходила.

Згідно інформації УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 13.10.2015 року № 01837373 - за боржником інформації щодо зареєстрованого автотранспорту не знайдено.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.10.2015 року № 115723655 інформація щодо прав власності та інших речових прав, іпотек - відсутня, 20.02.2014 року, 02.04.2015 року зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна.

Постановою державного виконавця від 20.02.2014 року накладено арешт на все майно боржника та оголошено заборону на його відчуження.

Відповідно до відповіді Державної прикордонної служби України від 14.09.2015 року за № 0.64-13977/0/15-15 ОСОБА_2 протягом 2011-2014 років неодноразово перетинав державний кордон України. Ці факти свідчать про приховування доходу, місця роботи, свідоме ігнорування обов'язкового виконання судового рішення та вимог державного виконавця.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Вирішення питання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень врегульовано статтею 377-1 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Як передбачає ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні у відділі Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції знаходяться виконавчі провадження по виконанню виконавчих листів, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом, про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області заборгованості зі сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування на загальну суму 6 346,27 грн.: виконавче провадження № 48862553 про примусове виконання виконавчого листа № 2а-12584/09/0470, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 23.04.2010 року, на суму 5 188,25 грн.; виконавче провадження № 48862391 про примусове виконання виконавчого листа № 2а/0470/13176/11, виданого Дніпропетровським окружним адміністративним судом 25.06.2012 року на суму 1 158,02 грн. Постановами державного виконавця від 11.09.2015 року відкриті виконавчі провадження, копії яких направлено сторонам. У встановлений державним виконавцем строк для самостійного виконання вимоги, боржник борг не сплатив.

Звертаючись до суду з подання про тимчасове боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом, державний виконавець виходив з того, що боржник ухиляється від виконання вимоги, на виклики до державного виконавця не з'являється та нехтує законними вимогами державного виконавця, тому є необхідність задоволення подання про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржнику.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Закон України від 21 січня 1994 року Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Так, п. 2 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України передбачено, як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон наявність невиконаних зобов'язань, але лише до моменту виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Згідно п. 5 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, в тому числі якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті 11 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець в процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звернутися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням суду.

Зі змісту наведених норм вбачається, що тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України можливе лише за умов ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього за рішенням суду.

В матеріалах справи відсутні докази вручення боржнику копій постанов про відкриття виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням суду є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Державним виконавцем не підтверджено факт обізнаності боржника ОСОБА_2 про наявність відкритого виконавчого провадження, що виключає свідомість невиконання вимоги про сплату боргу, наявність в його діях/бездіяльності умислу.

Враховуючи, що державним виконавцем не доведено, а матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження ухилення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням суду, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань за виконавчим документом відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в пятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя: В.М. Бондаренко