АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/2481/15 Головуючий 1-інст.- Остропілець Є.Р.
Справа № 619/4128/14-ц Доповідач - Зазулинська Т.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії - КОЛТУНОВОЇ А.І.

-МІНЕНКОВОЇ Н.О

за участю секретаря - Пруднікової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Харківської області на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року по справі за позовом прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, до ОСОБА_4, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Курязький завод силікатних виробів», про визнання недійсними розпорядження, державного акту і запису про його речову реєстрацію та витребування земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року прокурор Дергачівського району Харківської області в інтересах держави, в особі Харківської обласної державної адміністрації, звернувся з позовом до ОСОБА_4, Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиції, ТОВ «Курязький завод силікатних виробів», в якому просив визнати недійсними: розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № 601 від 15.06.2009 року «Про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради гр. ОСОБА_4»; державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 2.0 га серія НОМЕР_2, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58, виданий на ім'я ОСОБА_4; запис № 58 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 11.02.2010 серії НОМЕР_3, вчинений Дергачівським районним відділом Харківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 2.0 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Харківської області просить скасувати вказане рішення і ухвалити нове, яким задовольнити позов прокурора Дергачівського району в повному обсязі.

В обґрунтування скарги посилається на те, що рішення прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є незаконним і необгрунтованим, у зв'язку з чим, відповідно до ст.309 ЦПК України, підлягає скасуванню.

Зазначає, що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що прокурором не доведено належними доказами невідповідність спірного розпорядження від 15.06.2009 року вимогам законодавства, проте всупереч вимогам ст.ст.58-59 ЦПК України, судом не взято до уваги доводи про те, що земельна ділянка, яку надано у власність ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства, розміщується на території Пересічанського родовища піску, що підтверджується матеріалами геодезичної зйомки, виконаної спеціалістами у сфері геодезичних досліджень ПП«Перспектива-Земля», тобто належить до земель промисловості по виробництву будівельних матеріалів.

Вважає, що посилання суду на помилки у технічній документації ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» є безпідставними, оскільки судом надано оцінку технічної документації на земельну ділянку, що розроблена Харківським державним проектно-вишукувальним інститутом агромеліорації і лісового господарства «Харківдіпроагроліс» від 2003 року, та має інший кадастровий номер і надана Товариству на підставі розпорядження Дергачівської РДА від 15.10.2003 № 329.

Необгрунтованими вважає висновки суду про те, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними розпоряджень про передачу земельних ділянок та повернення спірного майна державі і порушення права власності набувачів, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані.

Представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на апеляційну скаргу подала заперечення, в яких просить про її відхилення та залишення рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на безпідставнеість доводів скарги.

У додаткових запереченнях на апеляційну скаргу другий представник ОСОБА_4 ОСОБА_6 також просить про відхилення апеляційної скарги прокурора, посилаючись, що ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» не вчиняло належних дій щодо продовження договору оренди, протягом двох років до моменту оформлення права власності ОСОБА_4. на земельну ділянку та протягом п»яти років після цього не оскаржувало рішень Дергачівської РДА.

В письмових поясненнях представник Харківської обласної державної адміністрації Тимошенко Г.Ю. просить про задоволення скарги прокурора.

У письмових поясненнях та додаткових письмових поясненнях представник ТОВ «Курязький завод силікатних виробів» ( далі ТОВ «КЗСВ») Мазура П.С. просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Поряд з іншим у додаткових поясненнях вказує на те, що рішення Європейського суду з прав людини по справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003 року № 44277/98 ( набуло статусу остаточного 03.12.2003 року) пов"язано з подовженням договору оренди землі і у цьому рішенні захищені права орендаря.

Відповідач ОСОБА_4, Дергачівська районна державна адміністрація Харківської області, Реєстраційна служба Дергачівського районного управління юстиціїпро час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, в засідання апеляційного суду не з»явились, начальник реєстраційної служби ДРУЮ у листі, що надійшов до апеляційного суду 06.04.2015 року, просить розглядати справу без участі свого представника.

Заслухавши доповідь судді; пояснення осіб, що беруть участь у справі; перевіривши доводи скарги і матеріали справи , судова колегія доходить висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Звернувшись до суду, прокурор Дергачівського району в обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що під час перевірки дотримання вимог земельного законодавства було встановлено, що розпорядженням Дергачівської РДА від 15.10.2003 року за № 329 ТОВ «КЗСВ» передано в оренду землі Пересічанського родовища піску площею 9,0 га і землі Гаврилівського родовища піску площею 9,0 га. із земель державної власності на території Пересічанської селищної ради за межами смт. Пересічне для видобування піску терміном на 5 років і 07.11.2003 року укладено відповідний договір оренди на вказаний строк за № 216, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі. Пунктом 2.2 цього договору передбачено переважне право орендаря на поновлення договору на новий термін.

Згідно технічної документації ТОВ «КЗСВ» по встановленню меж земельної ділянки Пересічанського родовища піску, земельна ділянка віднесена до земель промисловості по виробництву будівельних матеріалів.

24.04.2008 року ТОВ «КЗСВ» звернулось до голови Дергачівської РДА з клопотанням щодо продовження терміну дії договору оренди і розпорядженням від 21.10.2008 року за № 1406 було продовжено термін дії договору оренди № 216 від 07.11.2003 року та відповідно до цього розпорядження укладено та підписано між Дергачівською РДА і ТОВ «КЗСВ» додаткову угоду та подано її для реєстрації до Харківської регіональної філії ДП "Центр Державного земельного кадастру", яка проведена не була.

У той же час розпорядженням Дергачівської РДА від 26.05. 2008 року за № 580 та від 03.07.2008 року за №839 надано громадянам, у тому числі ОСОБА_4 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 14 га. (рілля): по 2 га. - кожному, без зміни цільового призначення.

При реєстрації технічної документації із землеустрою ТОВ "КЗСВ" на вказані родовища піску виявились перетини з земельними ділянками на які, у відповідності до розпоряджень Дергачівської РДА надані дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та видані державні акти на право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, зокрема ділянка ОСОБА_4 перетинає територію Пересічанського родовища піску, що відноситься до земель промисловості на 2,0 га, що встановлено шляхом проведення геодезичних досліджень ПП «Перспектива-Земля», хоча зміна цільового призначення не проводилась.

Вказуючи на наявність гірничого відводу, дозволу на спеціальне користування надрами для добування піску, та затвердженого проекту землеустрою у ТОВ « КЗСВ», які були дійсними на час видання Дергачівською РДА розпоряджень про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради гр. ОСОБА_4 позивач вважав порушеними норми ст.ст. 13,14.140,142,143 Конституції України, ст.ст.20,21.116,122.144, 207-209 ЗК України, ст.ст.11.16.167,169,374 ЦК України

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що право власності на земельну ділянку відповідачем ОСОБА_4 набуто у суворій відповідності до вимог закону; відповідно до листа Дергачівського районного відділу земельних ресурсів від 04.06.2009 року та листа виконавця робіт із землеустрою від 04.06.2009 року обмінний файл на земельну ділянку кадастровий НОМЕР_4 ТОВ «КЗСВ», землевпорядні роботи щодо якого проводилися Харківдіпроагроліс, анульовано згідно п.2.3 діючого на той час Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель, що був затверджений наказом Держкомзему від 02.07.2003 року № 174. Отже, технічна документація ТОВ «КЗСВ» містила істотні порушення, що стали підставою для анулювання обмінного файлу і не може бути належним доказом по справі.

Прокурором не надано ані договору оренди землі, на які він посилається, ані розпорядження Дергачівської РДА про продовження терміну договору оренди, ані технічної документації ТОВ «КЗСВ», згідно якої, на його думку, земельні ділянки віднесені до земель промисловості по виробництву будівельних матеріалів.

Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.12.2012 року суд визнав неналежним доказом з тих підстав, що викладені в ньому висновки є поверхневими та містяться на технічній документації ТОВ «КЗСВ», що була повернута для доопрацювання ще у 2009 році. Згідно відповіді головного управління Держземагенства у Харківській області за період з 20.04.2012 року по 11.08.2014 року відомості про звернення ТОВ «КЗСВ», з питань реєстрації технічної документації із землеустрою на землі Пересічанського родовища піску площею 9,0 га та землі Гаврилівського родовища піску площею 9,0 га у Головному управлінні відсутні, за дорученням обласної державної адміністрації Головним управлінням розглянуто клопотання вказаного товариства від 16.10.2013 року стосовно надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) площею 9,0 га. для Гаврилівського родовища піску на території Дергачівського району та підготовлено проект відповіді.

Не проведення реєстрації додаткової угоди між Дергачівською РДА та ТОВ «КЗСВ», та відсутність звернень з цього приводу, на думку суду, свідчить про відсутність у товариства наміру продовжувати користування земельною ділянкою.

Крім того, з посиланням на ст.1 Першого протоколу Конвенції, згідно якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, та на рішення Європейського суду з прав людини у справі « Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року та у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003 року суд дійшов висновку, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними розпоряджень про передачу земельних ділянок та повернення спірного майна державі в порушення права власності набувачів, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані у власність.

Судова колегія не може погодитись з вказаними висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам справи, суд дійшов їх при неповному з»ясуванні обставин, які мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 20 ЗК України (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (стаття 21 ЗК України).

Відповідно до ст.ст.21,155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою такий акт визнається недійсним.

У відповідності до приписів ч.5 ст.122 ЗК України органом, який уповноважений державою здійснювати функції щодо розпорядження земельними ділянками державної власності, які віднесені за категорією цільового призначення до земель промисловості та за межами населеного пункту є Харківська обласна державна адміністрація.

Правові позиції Верховного Суду України які у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов»язковими для судів, у справі №6-93цс13 ( постанова від 23.10.2013 року )

У справі № 6-46 цс 14 ( постанова від 04.06.2014 року) полягають у наступному.

Статтями 116, 118 ЗК України визначено підстави й порядок набуття громадянами і юридичними особами права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності.

Державний акт на право приватної власності на землю видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України.

Відповідно до статі 126 (в редакції чинній до 05.03.2009 року), статей 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце уразі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішень чи угод. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

З матеріалів справи убачається, що розпорядженням Дергачівської РДА від 15.10.2003 року за № 329 ТОВ «КЗСВ» передано в оренду землі Пересічанського родовища піску площею 9,0 га і землі Гаврилівського родовища піску площею 9,0 га. із земель державної власності на території Пересічанської селищної ради за межами смт. Пересічне для видобування піску терміном на 5 років і 07.11.2003 року укладено відповідний договір оренди на вказаний строк за № 216, який зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі.

Пунктом 2.2 цього договору передбачено переважне право орендаря на поновлення договору на новий термін.

Міністерством екології та природних ресурсів України ТОВ « КЗСВ» видані спеціальні дозволи на користування надрами за реєстраційним № 3310 від 19.12.2003 року на об»єкт надрокористування Пересічнянське родовище ( Пересічнянська ділянка) з терміном дії 10 років і за реєстраційним № 3482 від 28 жовтня 2094 року на об»єкт надрокористування Гаврилівське родовище (ділянка № 3) , терміном дії 18 років, метою використування в яких зазначено «видобування піску для виробництва силікатної цегли марок «100»,»125».

Рішенням ХУ11 сесії ХХ1У скликання Харківської обласної ради від 15 жовтня 2004 року ТОВ « КЗСВ» надано гірничий відвід для розробки Пересічанського родовища піску, надання якого посвідчено відповідним актом Харківської обласної державної адміністрації, зареєстрованим в Державній гірничотехнічній інспекції в гірничий промисловості та з охорони надр.

24.04.2008 року ТОВ «КЗСВ» звернулось до голови Дергачівської РДА з клопотанням щодо продовження терміну дії договору оренди і розпорядженням від 21.10.2008 року за № 1406 було продовжено термін дії договору оренди № 216 від 07.11.2003 року та відповідно до цього розпорядження укладено та підписано між Дергачівською РДА і ТОВ «КЗСВ» додаткову угоду.

Факт перетину земельних ділянок, у тому числі ділянки ОСОБА_4 на 2,0 га. з земельною ділянкою, що знаходилась в оренді ТОВ «КЗСВ» підтверджується актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 21.12. 2012 року Державної інспекції сільського господарства в Харківській області, збірним кадастровим планом, доданим до звіту про експертну грошову оцінку вартості земельної ділянки для розробки покладів піску за межами населеного пункту на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району, виконаному ПП « Перспектива-Земля» (а.с.53-82).

Визнання судом вказаного акту неналежним доказом у справі з наведених у рішенні мотивів суперечить вимогам закону та обставинам справи. Так, відповідно до ст.ст.5,6 ЗУ « Про державний контроль за використанням та охороною земель» державний контроль за використанням та охороною земель здійснює спеціально уповноважений орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів. До повноважень цього органу у сфері державного контролю за використанням земель належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття та реалізації права на землю.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 23.12.2011 року № 770, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.01.2012 року за № 34/20347 затверджено Положення про державну інспекцію сільського господарства та продовольства в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відповідно до п.п.3,4, 4.1 якого основним завданням Держсільсгоспінспекції є реалізація повноважень у межах відповідної території. Держсільсгоспінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю, веденням державного обліку і реєстрації земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель.

Отже, перевірка дотримання вимог земельного законодавства здійснена повноважним органом, під час перевірки дослідженні фактичні обставини справи і зазначені в акті від 21.12. 2012 року висновки не спростовані відповідачами.

Що стосується застосування принципів, закладених у ст.1 Першого протоколу до Конвенції, при розгляду справ, які за змістом вимог можуть підпадати під визначення спорів щодо втручання держави в право власності, зокрема справ із вимогами про повернення в державну або комунальну власність земельної ділянки, що була незаконно передана у приватну власність, судова колегія виходить з наступного.

Конституція України у ст.ст. 13, 14 визначає землю об»єктом права власності українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією та проголошує землю основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави і категорично визначає, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Безумовним обов»язком держави є забезпечення гарантій захисту лише законно набутого права приватної власності на землю тобто такого, яке набуте внаслідок прийняття компетентним органом законного рішення, ухваленого в результаті неухильного додержання порядку передачі земельної ділянки у приватну власність як самим суб»єктом, що набув право власності, так і компетентним органом, який передав земельну ділянку у приватну власність.

Визначальними у тому чи можна вважати обґрунтованим втручання у право власності особи-відповідача на земельну ділянку та чи буде таке втручання порушенням ст.1 Першого протоколу до Конвенції є додержання принципу « правомірності втручання», а отже досліджувати при вирішенні спору слід такі питання як: наявність суспільного інтересу; додержання принципу справедливої рівноваги між інтересами суспільства та необхідністю додержання фундаментальних прав окремої людини; додержання чи порушення законності при набутті особою права власності на землю.

Юридична чинність державного акта на право власності на земельну ділянку не може вважатися безумовною, оскільки залежить від законності прийнятого органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у приватну власність особи.

Фундаментальним принципом застосування прецедентної практики Європейського суду з прав людини є те, що судове рішення, яке використовуються як прецедент, має бути ухваленим у спорі, який аналогічний спору, що фактично розглядається.

Висновки Європейського суду з прав людини у рішеннях по справам «Федоренко проти України» та у справі « Стретч проти Сполученого Королівства» наведені у рішенні суду першої інстанції у наступному контексті.

Відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймі «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила.

У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина. В такому випадку мало місце « непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно відбулось порушення статті1 Першого Протоколу Конвенції.

Проте, в рішенні від 24.06.2003 року у справі " Стретч проти Сполученого Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, зокрема, що "передбачене договором оренди землі право орендаря на поновлення договору на новий строк має економічну цінність та юридично належить саме орендарю (тобто укладаючи договір оренди, орендар обгрунтовано розраховував на поновлення договору оренди). У зв"язку з цим суд приходить до висновку, що майнове право орендаря, передбачене договором оренди є власністю", а також, що "при здійсненні будь-якого втручання має забезпечуватися "справедливий баланс" між необхідністю забезпечення загальних інтересів суспільства та необхідністю захисту основоположних прав відповідно особи.

У справі «Федоренко проти України», на рішення Європейського суду з прав людини від 1 червня 2006 року в якій посилається в своєму рішенні суд, встановлено такі обставини. 9 квітня 1997 року заявник продав свій будинок Головному управлінню юстиції в Кіровоградській області. Згідно з договором купівлі-продажу продавець мав виплатити за будинок кошти в розмірі 35 000 грн. в два етапи: 5 та 30 000 грн. відповідно 1 травня та 1 вересня 1997 року. У договорі також зазначалося: «У випадку падіння валютного курсу гривні загальна сума, що підлягає сплаті, не може бути меншою за гривневий еквівалент 17 000 доларів США».

В подальшому покупець своєчасно розрахунку за придбаний будинок не провів, а тим часом курс гривні відносно долара США значно знизився, у зв'язку з чим, на думку заявника, він втратив приблизно 6 553 долари США.

Зважаючи на такі обставини справи, Європейський суд з прав людини дійшов висновку, що заявник мав щонайменше «законні сподівання» на дохід відповідно до пункту договору про доларовий еквівалент суми в гривні, і це сподівання може вважатися «майном» у розумінні ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Європейський суд з прав людини також констатував, що дії управління юстиції можна розцінити як такі, що звели нанівець «законні сподівання» заявника за договором і позбавили його, зокрема, умови, на яку він погодився під час укладання договору.

Однак у справі, яка переглядається, обставини справи є істотно відмінними.

Прокурор звернувся з позовом в інтересах держави в особі Харківської обласної адміністрації та заявив, у тому числі вимоги про витребування земельної ділянки у відповідача ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації, посилаючись на те, що у власність відповідача земельна ділянка була передана на підставі незаконного розпорядження Дергачівської РДА, прийнятого з перевищенням повноважень.

Отже звернення прокурора до суду було спрямоване на задоволення суспільної потреби у відновленні законності та повернення у власність держави в особі Харківської обласної державної адміністрації землі, яка вибула з її власності незаконно.

За таких обставин висновок суду про те, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення не можуть бути безумовною підставою для визнання недійсними розпоряджень про передачу земельних ділянок та повернення спірного майна державі в порушення права власності набувачів, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки осіб, яким земельні ділянки були передані у власність не можна вважати правильним та таким, якого суд дійшов на підставі ретельного аналізу наявності суспільного інтересу у вимогах прокурора та додержання справедливого балансу між публічним і приватним інтересом та правомірності втручання.

Неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність його висновків обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права у відповідності до п.п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України є підставою для скасування рішення і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

При цьому судова колегія доходить висновку, що позовні вимоги про визнання недійсними розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № 601 від 15.06.2009 року "Про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради гр.ОСОБА_4 та

державного акту на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 2.0000 га серія НОМЕР_2, виданого ОСОБА_4 на підставі цього розпорядження та про витребування з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельної ділянки площею 2.0000 га (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району є обгрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню.

У задоволенні позову в частині визнання недійсним запис № 58 про реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку від 11.02.2010 серії НОМЕР_3, вчинений Дергачівським районним відділом Харківської регіональної філії ДП "Центр державного земельного кадастру" при Держкомземі України в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі судова колегія відмовляє, оскільки орган, яким вчинено цей запис до участі у справі не залучений, до того ж рішення про визнання недійсним вищенаведеного розпорядження та державного акту само по собі тягне за собою недійсність і вказаного запису та є підставою для його анулювання.

Керуючись ст.ст.303,304,п.2ч.1 ст.307, п.п1,3,4 ч.1 ст.309, ст.ст.313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 27 січня 2015 року скасувати.

Позов прокурора Дергачівського району Харківської області в інтересах держави в особі Харківської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Визнати недійсним розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації № 601 від 15.06.2009 року "Про передачу земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Пересічанської селищної ради гр.ОСОБА_4 ;

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 2.0000 га серія НОМЕР_2, виданий ОСОБА_4

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_4 на користь держави в особі Харківської обласної державної адміністрації земельну ділянку площею 2.0000 га. (кадастровий номер НОМЕР_1) на території Пересічанської селищної ради Дергачівського району.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на рішення апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -