Справа №597/813/14-ц
Провадження №2/597/1/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі головуючого Дудяка С.В.

з участю секретаря Богдана В.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третіх осіб приватного нотаріуса Козар Марії Михайлівни та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві та разом із своїм представником в судовому засіданні просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу будинковолодіння, що знаходиться в м.Заліщики по АДРЕСА_1 від 26.07.2013 року, що укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар М.М. та стягнути з відповідача ОСОБА_4 в користь позивача ОСОБА_1 243,60 гривні судових витрат покликаючись на те, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належало ціле будинковолодіння, що розташоване в м.Заліщики по АДРЕСА_1. У 2013 році до ОСОБА_1 звернувся знайомий з проханням позичити йому гроші. Через якийсь час ОСОБА_1 познайомили з ОСОБА_6, який мав можливість позичити гроші. Під час нотаріального оформлення договору позики ОСОБА_1 написав розписку на 23000 доларів США, яку віддав ОСОБА_4. ОСОБА_1 було відомо, що гроші позичені за умови передачі в заставу будинковолодіння, яке йому належало. За час дії договору позики ОСОБА_1 п'ять разів платив відсотки за договором на суму 7000 доларів США. 26.07.2013 року, в той час коли в ОСОБА_1 різко погіршилось здоров'я у зв'язку з перенесеним у 2011 році інсультом між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було оформлено договір купівлі-продажу належного ОСОБА_1 будинковолодіння. Даний договір ОСОБА_1 вважав договором застави та його проект не читав, оскільки не усвідомлював тоді значення своїх дій та не керував ними. В той період в нього була порушена мова, погана пам'ять та з'являлись короткочасні втрати свідомості. Через деякий час ОСОБА_1 стало відомо, що ним був підписаний не договір застави майна, а договір купівлі-продажу, і не зі ОСОБА_6, а з його сином ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення в газеті "Свобода" №19 (2959) від 13.03.2015 року оголошення про його виклик в судове засідання.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_4 не з'явився в судове засідання без поважних причин, а, тому, справу слід розглянути заочно без його участі, так як, позивач та його представник не заперечують проти цього.

Третя особа приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Козар М.М. в судове засідання не з'явилась, але надіслала заяву в якій пояснила суду, що нею як нотаріусом було дотримано всіх вимог чинного законодавства України та не було підстав для відмови у вчиненні нотаріальної дії 26.07.2013 року, а саме: реєстрації договору купівлі-продажу житлового будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Під час цього вона перевірила на підставі наданих документів, а також на підставі переконаності нотаріуса в результаті проведеної розмови та роз'яснення наслідків вчинення нотаріальної дії здатність осіб, які звернулись за вчиненням нотаріальної дії усвідомлювати її значення, наслідків та змісту роз'яснень нотаріуса. Крім цього ОСОБА_1 було роз'яснено відмінність договору застави від договору купівлі-продажу. ОСОБА_1 підтвердив нотаріусу, що розуміє значення своїх дій, діє добровільно і бажає укласти договір купівлі-продажу, після чого останнім було передано нотаріусу документи необхідні для вчинення нотаріальної дії. Текст договору було прочитано продавцем та покупцем вголос, про що зазначено в тексті договору. Грошові кошти, згідно договору купівлі-продажу були передані покупцем продавцеві до підписання даного договору.

Третя особа ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила суду, що нею придбано у ОСОБА_4 будинковолодіння, розташоване в м.Заліщики по АДРЕСА_1, жодною інформацією по фактах які наводить позивач ОСОБА_1 вона не володіє.

Заслухавши пояснення позивача, його представника, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до задоволення не підлягає, виходячи із наступного:

Згідно ст.203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів перебування в стані в якому він не усвідомлював значення своїх дій та не керував ними позивачем ОСОБА_1 суду представлено не було.

Приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Козар М.М. під час вчинення нотаріальної дії перевірила на підставі наданих документів, а також в результаті проведеної розмови здатність ОСОБА_1 усвідомлювати значення договору купівлі-продажу. Крім цього ОСОБА_1 було роз'яснено відмінність договору застави від договору купівлі-продажу. Після цього він підтвердив нотаріусу, що розуміє значення своїх дій, діє добровільно і бажає укласти договір купівлі-продажу, що відображено у пункті 11 даного договору купівлі-продажу, у якому ОСОБА_1 ствердив, що договір прочитаний ним особисто в голос, він розуміє значення і умови цього договору та його правові наслідки, його волевиявлення є вільним та відповідає його внутрішній волі, договір не носить характеру фіктивного чи удаваного правочину.

На даний час спірне будинковолодіння, що розташоване в м.Заліщики по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3, оскільки вона придбала його у ОСОБА_4

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що договір купівлі продажу спірного будинковолодіння, що знаходиться в м.Заліщики по АДРЕСА_1 від 26.07.2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 та посвідчений приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Козар М.М. є правомірним правочином, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом і доказів для визнання його недійсним позивачем не представлено.

А тому, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214, 224-228 ЦПК України, ст.ст.203, 204, 657 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третіх осіб приватного нотаріуса Козар Марії Михайлівни та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог.

Рішення може бути переглянуто за заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.

На рішення може бути подано апеляцію, яка подається апеляційному суду Тернопільської області через Заліщицький районний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а відповідачем протягом 10 днів з дня отримання ним копії рішення.

Суддя

С. В. Дудяк