ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
провадження № 2/753/5434/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" жовтня 2015 р. Дарницький районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Даниленка В.В.,

за участю секретаря Пасько І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м ОСОБА_1 цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ГУЮ у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2М звернувся до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: ГУЮ у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування.

У позові вказав, що 16.11.1993 року між ним та ОСОБА_3 було розірвано шлюб. Однак, після цого колишнє подружжя примирилось та знову почало проживати разом за адресою: АДРЕСА_1, а потім за адресою: АДРЕСА_2. Сторони проживали однією сім"єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, піклувались один про одного, мали взаємні права та обов"язки.

В 2001 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали інвестиційний договір №262 про участь у фінансуванні будівництва житла, а саме: квартири АДРЕСА_3. За вказаною адресою позивач з ОСОБА_3 зареєструвався з моменту введення будинку в експлуатацію, за спільні кошти зробили ремонт у вказаній квартирі.

В 2003 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 приватизували квартири АДРЕСА_3 та отримали свідоцтво про право власності в рівних частках.

ОСОБА_3 27.12.2005 року померла, організацією та проведенням її поховання здійснював позивач, оскільки дітей та інших родичей у ОСОБА_3 немає.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частки квартири АДРЕСА_3. Заповіту померла не складала.

В зв'язку з вищевикладеним позивач ОСОБА_2 просить суд встановити факт проживання однією сім'єю чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3 в порядку спадкування.

Представник позивача в судове засідання з'явилась, позовні вимоги підтримала в повному об'ємі, та просила суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання свого представника не направив, однак подав до суду письмові заперечення, заперечення в яких позовні вимоги визнав частково: не заперечував противстановлення факту проживання однією сім"єю позивача із ОСОБА_3 та просив суд відмовити в задоволенні позовної вимоги щодо визнання права на спадщину за законом, оскільки вказана вимога є безпідставною та передчасною. Крім того, просив суд слухати справу у відсутності відповідача.

Представник відповідача ТОВ «Ранок» в судове засідання не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки не відомі.

Третя особа в судове засідання не з»явилася, була належним чином повідомлена про час, день та місце розгляду справи, про причини неявки суд неповідомила.

Заслухавши пояснення представника позивача, покази свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлено, що 16.11.1993 року шлюб між позивачем та ОСОБА_3С був розірваний (а.с.9). Однак, після цого колишнє подружжя примирилось та знову почало проживати разом однією сім"єю, вести спільне господарство, мати спільний бюджет, піклувались один про одного, мати взаємні права та обов"язки.

В 2001 році ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали інвестиційний договір №262 про участь у фінансуванні будівництва житла, а саме: квартири АДРЕСА_3 (а.с.6). За вказаною адресою позивач з ОСОБА_3 зареєструвався з моменту введення будинку в експлуатацію, за спільні кошти зробили ремонт у вказаній квартирі.

На підставі свідоцтва про право власності, виданого 09.01.2003 року Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, на праві приватної власності в рівних частинах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належить квартира АДРЕСА_3 (а.с.11).

Факт проживання однією сім'ю ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як чоловіка та дружини у фактичних шлюбних відносинах, не оспорюється відповідачем, що вбачається із письмових заперечень (а.с.32-34).

ОСОБА_3 померла 27.12.2005 року (а.с.12). На час смерті ОСОБА_3 проживала разом з позивачем в належній їм на правіприватної власності квартирі АДРЕСА_3.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частки вищевказаної квартири.

Відповідно до ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Враховуючи, що дана квартира була приватизована ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», будь-які домовленості між ними або рішення суду, які б встановлювали частки кожного з них у праві спільної сумісної власності на зазначену квартиру, не досягалось та не ухвалювалося, кожному належало по 1/2 частині даної квартири.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України, факт проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути встановлений у судовому порядку.

За ч.1 ст. 1254 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Враховуючи, що позивач проживав з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік і дружина без шлюбу з 1981 року по день її смерті - 27.12.2005 року, він має право на спадкування за законом, як спадкоємець четвертої черги.

В силу ч.3 ст. 1268 ЦК України як спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, позивач є таким, що прийняв спадщину,

Окрім позивача, після смерті ОСОБА_3 ніхто із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контри не звертався, про що свідчить спадкова справа (а.с.43-50).

Як вбачається із показів свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які були сусідами ОСОБА_2 та ОСОБА_3, останні були сусідами з моменту заселення до будинку, у 2005 році ОСОБА_3 померла, її похованням займався позивач у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов пред»явлений ОСОБА_2 є законним, обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст.ст.3, 10, 11, 57-60, 88, 208- 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Київської міської ради, третя особа: ГУЮ у м. Києві про встановлення факту проживання однією сім"єю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу, визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 1981 року по день її смерті - 27.12.2005 року.

Визнати за ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1), право власності в порядку спадкування за законом після померлої 27.12.2005 року ОСОБА_3 на 1/2 частку квартири АДРЕСА_3.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя