Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22ц - 778/1951/ 2015
Головуючий у 1 інстанції Риженка А.Т.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

Іменем України

21 квітня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого: Бондаря М.С.

суддів: Подліянової Г.С.

Дашковської А.В.

при секретарі: Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року у справі за поданням начальника відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Гуртової Євгенії Олександрівни про примусове проникнення до житла,-

ВСТАНОВИЛА:

27 січня 2015 року начальник ВДВС Новомиколаївського РУК Запорізької області Гуртова Є.О. звернулася до суду з поданням про примусове проникнення до житла, в якому просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до квартири ОСОБА_3, розташованої по АДРЕСА_1.

В поданні зазначає, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області в даний час перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3, на користь стягувачів боргу на загальну суму 181476,33 грн.

Боржниця ОСОБА_3 рішення судів та інших органів (посадових осіб) не виконує, заходів по погашенню заборгованості не вживає. 12 листопада 2012 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту рухомого майна, яке належить боржниці ОСОБА_3

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" майно було передано на реалізацію, був укладений договір №0814281 від 24 лютого 2014 року з реалізації арештованого майна. Дане майно не було реалізоване з торгів.

Стягувач ОСОБА_8 у п'ятнадцятиденний термін надав письмову згоду на залишення за собою нереалізованого майна. Проте, ОСОБА_3 доступу до арештованого майна та передачі його стягувачеві не надає

Ухвалою Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року подання задоволено.

Надано начальнику відділу державної виконавчій служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області Гуртовій Є.О., дозвіл на примусове проникнення до квартири ОСОБА_3, розташованої по АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просять ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Згідно ч.1 ч.2, ч.3 п.4 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища.

Відповідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області в даний час перебуває зведене виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3, на користь стягувачів боргу на загальну суму 181476,33 грн., про що свідчать постанови про відкриття виконавчого провадження: від 12.10.2012 року, від 15.07.2013 року, від 31.10.2014 року, від 15.08.2012 року, від 07.08.2014 року, від 31.10.2014 року, від 22.09.2014 року, від 14.08.2014 року від 08.12.2009 року ( а.с. 3-22).

Боржниця ОСОБА_3 рішення судів та інших органів (посадових осіб) не виконує, заходів по погашенню заборгованості не вживає.

Під час здійснення виконавчих дій, з'ясовано, що місце проживання боржника є адреса: АДРЕСА_1 ..

Державним виконавцем з метою виконання рішень судів було вжито передбачені Законом України "Про виконавче провадження" заходи примусового виконання рішень, в тому числі звернення стягнення на майно боржниці.

12 листопада 2012 року державним виконавцем було складено акт опису й арешту рухомого майна, яке належить боржниці ОСОБА_3 та було передано їй на відповідальне зберігання ( а.с. 23-24).

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження" майно було передано на реалізацію, був укладений договір №0814281 від 24 лютого 2014 року з реалізації арештованого майна. Дане майно не було реалізоване з торгів у зв"язку з відсутністю покупців. (а.с. 26-28)..

Стягувач ОСОБА_8 у п'ятнадцятиденний термін надав письмову згоду на залишення за собою нереалізованого майна ( а.с. 29)..

10 листопада 2014 року за вих. №5003 рекомендованою кореспонденцією на адресу ОСОБА_3 був направлений лист із зобов'язанням надати доступ до арештованого майна 14 листопада 2014 року о 10.00 з метою його передачі стягувану ( а.с. 30-31)..

Боржниця ОСОБА_3 вимогу державного виконавця не виконала, доступ до арештованого майна не надала, у встановлений державним виконавцем час вдома була відсутня. У зв'язку з вищезазначеним передачу арештованого майна здійснити не вдалося, про що державним виконавцем в присутності понятих та стягувана ОСОБА_8 було складено акт державного виконавця від 14.11.2014 року ( а.с. 32)

28 листопада 2014 року на вих.5203 рекомендованою кореспонденцією з повідомленням на адресу ОСОБА_3, був направлений лист із зобов'язанням її надати доступ до арештованого майна 12 грудня 2014 року о 10.00 з метою його передачі стягувану. Вищезазначений лист було повернуто Укрпоштою через не витребування кореспонденції боржницею ( а.с. 33-34).

21 січня 2015 року державним виконавцем в присутності понятих було повідомлено боржницю про призначення на 27 січня 2015 року на 10.00 процедури передачі арештованого майна стягувану, про що було складено акт державного виконавця. Боржниця від підпису відмовилася. ( а.с. 35)

Боржниця ОСОБА_3 вимогу державного виконавця не виконала, доступ до арештованого майна не надала, у встановлений державним виконавцем час вдома була відсутня. У зв'язку з вищезазначеним передачу арештованого майна здійснити не вдалося, про що державним виконавцем 27 січня 2015 року в присутності понятих та стягувана ОСОБА_8 був складений акт державного виконавця. ( а.с. 36).

Оскільки рішення суду у добровільному порядку не виконано, суди обґрунтовано дійшли висновку, що проникнення до житла боржника необхідне для виконання рішення суду, що набрало законної і його виконання неможливе без вказаного заходу, тому вказане подання підлягає задоволенню згідно з ч. 1 ст. 376 ЦПК України .

Доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з додержанням вимог закону, передбачених законом підстав для її скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 28 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: