Справа № 541/2932/15-ц
Провадження №2/541/1347/2015
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2015 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої, судді - Куцин В. М.,

при секретарі - Борисенко М. Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, укладеного 29 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області із ОСОБА_2, актовий запис № 320.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 вересня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу дітей не має. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що спільне життя не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, байдужістю відповідача до життя та проблем. З червня 2015 року проживання однією сімєю припинено. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Дяченко».

В судове засідання позивач не зявилася, надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просила шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Дяченко» (а.с. 13).

Відповідач в судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу погоджується (а.с.10).

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб(не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Дяченко», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Дяченко».

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі вищевказаного підлягає стягненню із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 487 гривень 20 копійок - судових витрат понесених позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, ч.4 ст.174, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, cт.105, 110, 112, 113,114 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 29 вересня 2013 року між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Мартинчик) ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №320 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Дяченко».

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої ІНФОРМАЦІЯ_5, понесені судові втирати в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу отримання копії рішення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_4