Справа № 361/1291/15-ц
Провадження № 2/361/986/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

20 квітня 2015 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Пухної О.М.

при секретарі - Якименко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором в розмірі 35 988 грн. 20 коп.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» посилалося на те, що 04 квітня 2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № R2В, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на умовах платності, строковості та повернення у розмірі 32 606 грн. 00 коп. Відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов'язалася в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інших платежів в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Проте станом на 03 лютого 2015 року відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 35 988 грн. 20 коп., із яких 27 160 грн. 91 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 8 827 грн. 29 коп. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п. 7.1. кредитного договору.

Крім того, позивач мотивував свої вимоги тим, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, відповідно до якого ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника реального та належного виконання зобов'язання за договором № R2В від 04 квітня 2012 року. Також відповідно до Договору про відступлення прав вимог № 20/05/14-ц від 20 травня 2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до боржника реального та належного виконання обов'язків за договором № R2В від 04 квітня 2012 року.

З наведених підстав, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № R2В від

04 квітня 2012 року у розмірі 35 988 грн. 20 коп. та витрати по сплаті судового збору.

У судове засідання представник ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» Яковлєв С.Г. не з'явився, до початку розгляду справи подав клопотання про проведення розгляду справи без участі представника позивача, в якій зазначав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі й просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04 квітня 2012 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір № R2В, відповідно до умов якого позичальнику надано кредит на умовах платності, строковості та повернення у розмірі 32 606 грн. 00 коп., зі сплатою 32 % річних та строком повернення кредиту до 04 квітня 2015 року (а.с. 20-26).

Згідно із ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

З копії меморіального ордеру № 31133 від 04 квітня 2012 року вбачається, що кредитор зобов'язання за договором виконав належним чином (а.с. 30).

Відповідно до умов зазначеного договору відповідач зобов'язалася в порядку та на умовах, що визначені договором повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, неустойки та інших платежів в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Проте, як з'ясувалося умови кредитного договору ОСОБА_1 належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 03 лютого 2015 року утворилася заборгованість у розмірі 35 988 грн. 20 коп., із яких 27 160 грн. 91 коп. - заборгованість по тілу кредиту; 8 827 грн. 29 коп. - пеня за прострочення повернення кредитних ресурсів відповідно до п.7.1. кредитного договору, про що свідчить розрахунок заборгованості (а.с. 19).

Судом також встановлено, що 20 травня 2014 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» було укладено договір про відступлення права вимоги № 200514нв, згідно якого ТОВ «Факторингова компанія «ФК Факторинг» набуло право грошової вимоги до боржника

ОСОБА_1 за договором № R2В від 04 квітня 2012 року (а.с. 5-10).

Крім того, відповідно до Договору про відступлення прав вимог

№ 20/05/14-ц від 20 травня 2014 року, укладеного між ТОВ «Факторингова Компанія «ФК Факторинг» та ТОВ «Колекторське Агентство Фактор», первісний кредитор передав, а новий кредитор набув право вимоги до відповідача ОСОБА_1 щодо реального та належного виконання обов'язків за договором

№ R2В від 04 квітня 2012 року (а.с. 11-18).

Станом на день звернення до суду суму заборгованості відповідач на користь позивача не сплатив.

Ст. 526 ЦК України закріплено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За правилами ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Положення п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України передбачають, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

У ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст. 530 ЦК України). Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст. 549 ЦК України).

У п.7.1 кредитного договору сторони досягли згоди щодо того, що у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь Банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5 % від суми прострочених зобов'язань за кожен день прострочки.

З ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до вимог закону.

Згідно із ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи неналежне виконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов'язань за кредитним договором № R2В від 04 квітня 2012 року, й також те, що ТОВ «Колекторське Агентство Фактор» набуло права вимоги за цим договором, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також судовий збір у розмірі 359 грн. 88 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство Фактор» (04112, м. Київ, вул. Т.Шамрила, 4-а, код ЄДРПОУ - 36282034, р/р № 5301) заборгованість за кредитним договором № R2В від 04 квітня 2012 року в сумі 35 988 грн. 20 коп. (тридцять п'ять тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім гривень двадцять копійок) та 359 грн. 88 коп. (триста п'ятдесят дев'ять гривень вісімдесят вісім копійок) сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Пухна