Номер провадження 2/521/2043/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 року Малиновський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Лічмана Л.Г.
при секретарі - Тимофієнко Н.М.,
за участю представника позивача - адвоката Блажиєвої О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -
03.09.2014 р. ОСОБА_2 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаною позовною заявою, яку було уточнено, у якій він просив встановити факт родинних відносин між фізичними особами та встановити той факт, що померлі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є його батьками, а він, ОСОБА_2 є їх сином, визнати факт прийняття спадщини ОСОБА_4 після смерті чоловіка ОСОБА_3, яка складається з домоволодіння АДРЕСА_1 та визнати за позивачем право власності на зазначене спадкове майно.
В судовому засіданні представник позивача підтримала зазначені позовні вимоги та просила їх задовольнити.
Представник відповідача - Одеської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомлення про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 169 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви.
В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини.
Відповідно до запису акта про одруження, складений російською мовою, № 703 від 12.06.1960 р. «ОСОБА_3 та ОСОБА_4» уклали шлюб та отримали свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1, внаслідок чого дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_4». (а.с. 56-57, 87)
Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.03.1961 р., також складеного російською мовою, вбачається, що «ОСОБА_2» народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р. та його батьками записані - «ОСОБА_3» та «ОСОБА_4». (а.с. 5, 49, 86)
Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.
Таким чином, містяться розбіжності у написанні прізвищ, а саме у паспорті позивача його прізвище вказано «ОСОБА_2», а у свідоцтві про смерть його батьків зазначено «ОСОБА_3» та «ОСОБА_4» відповідно.
Оцінка вказаних письмових доказів, з урахуванням пояснень представника позивача, в їх сукупності, надають суду підстави для висновку про встановлення факту родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є відповідно батьком та матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
З рішення Виконавчого комітету Іллічівської районної Ради народних депутатів від 17.08.1990 р. № 818 про прийняття будинку в експлуатацію вбачається наступне. Згідно з рішенням виконкому Іллічівської райради депутатів трудящихся № 1297 від 19.12.1963 р. гр. ОСОБА_3 збережено домоволодіння АДРЕСА_1. Домоволодіння одноповерхове, з каменю, складається з двух житлових кімнат площею 34,8 кв.м., коридору, придатних для постійного проживання. Земельна ділянка площею 912 кв.м., з яких надлишок становить 312 кв.м. Зазначеним рішенням № 818 від 17.08.1990 р. вирішено затвердити акт комісії виконкому про прийняття в експлуатацію домоволодіння АДРЕСА_1, оформити право власності на зазначене домоволодіння на гр. ОСОБА_3 та видати свідоцтво про право особистої власності на його ім'я, залишок земельної ділянки площею 312 кв.м. тимчасово закріпити за домоволодінням АДРЕСА_1. (а.с. 8-9)
Згідно прикінцевих положень СК України він набирає чинності одночасно з набранням чинності ЦК України (у редакції 2003 р.)
Цивільний кодекс України набрав чинності з 01.01.2004 року, тому суд вважає, що спір слід вирішити на підставі КпШС України дія якого розповсюджується на правовідносини з питань щодо визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання на нього права власності, яке було придбане до набрання чинності Сімейного Кодексу України, тобто до 01.01.2004 року.
Згідно ст.22 Кодексу про шлюб та сім'ю України майно, що нажите подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.
Тобто, виходячи з сенсу ст. 22 КпШС України, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Відповідно до ст. 28 КпШС України, в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними.
Отже, зазначене домоволодіння було придбане і добудовувалось ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у період шлюбу, а тому вважається спільною сумісною власністю подружжя.
ІНФОРМАЦІЯ_2 р. помер ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 5486 та Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3. (а.с. 6)
Після своєї смерті ОСОБА_3 заповіту не залишив. Тому спадкоємство його майна здійснювалось за законом.
Спадкоємцями за законом першої черги до майна ОСОБА_3 являлись його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_2
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК спадкоємець за законом чи за заповітом має право прийняти спадщину.
Ч. 1 ст. 1270 ЦК України наголошує, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. До складу спадщини, як встановлено ч. 1 ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 р. проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджується відомостями з домової книги домоволодіння АДРЕСА_1 та довідкою № 866 від 08.04.2014 р., підписаною головою ОСОН Мікрорайону Ленінський Корнієнко Н.В. (а.с. 11-12, 49 звор.), а тому на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України вони вважається такими, що прийняли спадщину.
Крім того, після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 02.08.2005 р. зверталася до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Юрасова Д.С. з заявою про прийняття спадщини. (а.с. 22)
Таким чином, ОСОБА_4 стала власником 3/4 (1/2+1/4) часток домоволодіння АДРЕСА_1, а ОСОБА_2 успадкував 1/4 частку цього домоволодіння.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 1496). (а.с. 7, 48)
Заповіту ОСОБА_4 не лишила. Після її смерті позивач проживав у спірному домоволодінні та звернувся до П'ятої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого було заведено спадкову справу №141/2014.
Відповідно до відповіді нотаріуса П'ятої одеської державної нотаріальної контори № 1567/02-14 від 14.08.2014 р. в зв'язку з тим, що у позивача відсутні правовстановлюючі документи, а також згідно довідки № 440010.67.14 від 23.05.2014 р., виданої КП «БТІ» ОМР у ОСОБА_2 відсутня державна реєстрація на частку домоволодіння під АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_4, померлій ІНФОРМАЦІЯ_3 р., тому зазначено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на частку зазначеного домоволодіння та проведення державної реєстрації та рекомендовано звернутися до суду для визнання права права власності в порядку спадкування. (а.с. 21, 59)
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 були зареєстровані у спірному домоволодінні та проживали там разом постійно з 23.06.1981 р. по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 р., що підтверджується довідкою № 367 від 04.03.2014 р., виданою головою ОСОН Мікрорайону Ленінський Корнієнко Н.В. та довідкою № 368 (виписка з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію). (а.с. 49 звор., 50)
Зазначені обставини підтверджують прийняття спадщини ОСОБА_2 внаслідок постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини. ОСОБА_2 вважається таким, що прийняв спадщину, а саме 3/4 частки домоволодіння АДРЕСА_1, яка йому належить з часу відкриття спадщини, незалежно від часу прийняття спадщини (ч. 3 і 5 ст. 1268 ЦК України).
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Таким чином, ОСОБА_2 успадкував після смерті батьків домоволодіння АДРЕСА_1 і тому суд визнає за ОСОБА_2 право приватної власності на домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 43, 1 кв.м., яке складається з 2 (двох) житлових кімнат, площею 34,8 кв.м., коридора площею 8,3 кв.м.
Керуючись вимогами ст.ст. 60, 209, 212-215 ЦПК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин, визнання факту прийняття спадщини та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити повністю.
Встановити факт родинних відносин, а саме те, що ОСОБА_3, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, є відповідно батьком та матір'ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Визнати факт постійного проживання (факт прийняття спадщини) ОСОБА_4 зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме на ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на домоволодіння АДРЕСА_1, загальною площею 43, 1 кв.м., яке складається з 2 (двох) житлових кімнат, площею 34,8 кв.м., коридора площею 8,3 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.