Справа № 291/189/15-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2015 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Руденко З.Б.

за участю секретаря Шахрай Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2,

третя особа на стороні відповідача. яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, -Чорнорудська сільська рада Ружинського району Житомирської області

про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що її мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, мала у приватній власності житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1.

Спадщину матері прийняла вона та її сестра -ОСОБА_2, з якою вони дійшли згоди щодо розподілу спадкового майна матері, відповідно до якої вказаний житловий будинок переходить у власність позивачки. Проте нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину на цей будинок позивачці відмовив, із-за відсутності правовстановлюючих документів на нього. Тому позивачка просить суд визнати за нею право на вказане спадкове майно.

В судове засідання сторони не з'явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивачка позовні вимоги підтримує, а відповідачка - визнає. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. - Чорнорудська сільська рада Ружинського району подала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову.

Суд, оглянувши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З довідки Чорнорудської сільської ради Ружинського району від 23.02.2015р. №56 вбачається, що відповідно до записів погосподарської книги по с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області за ОСОБА_3 рахувався на праві власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений КП "Бердичівське міжміське бюро технічної інвентаризації" 09.11.2011р., та довідки вказаного МБТІ від 17.11.2011р. за №766 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в 1952 році, господарські споруди побудовані в 1952-1960рр., правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано.

2

Як вбачається з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна, наданої Реєстраційною службою Ружинського РУЮ Житомирської області 25.02.2015р., відомості про об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою:АДРЕСА_1, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні.

На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), Указу Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Закону УРСР "Про сільську Раду депутатів трудящих" від 02.07.1968р., які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що ОСОБА_3 володіла на праві приватної власності вказаним житловим будинком та господарськими будівлями, розташованими по АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, що вбачається з свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті і лише у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як вбачається зі спадкової справи №213/2011р., заведеної 28.07.2011р. Ружинською державною нотаріальною конторою Житомирської області відносно майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, спадкодавець не залишила заповіт, а її спадщину у встановлений строк прийняли, як спадкоємці першої черги по закону, її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - сторони по справі.

Відповідно до ч.1 ст.1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Таким чином, судом встановлено, що до позивачки та відповідачки перейшло право власності спадкодавця ОСОБА_3 на все спадкове майно в рівних частках, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований за вищевказаною адресою.

Частиною 3 ст.1267 ЦК України передбачено право спадкоємців за законом за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна, змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Як вбачається з письмових заяв позивачки та відповідачки, поданих до суду, вони узгодили зміну розміру часток у спадщині ОСОБА_3 таким чином, що частина нерухомого майна, а саме- житловий будинок по АДРЕСА_1, переходить в порядку спадкування у власність позивачки.

Однак, як вбачається з повідомлення Ружинської державної нотаріальної контори Житомирської області від 12.02.2015р. за №345, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_3 з підстав відсутності правовстановлюючих документів на вказаний житловий будинок.

На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивачки на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з її вини.

Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа на вказане майно, хоча право власності ОСОБА_3 на вказане майно ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права власності на таке майно.

Відповідно до ст.174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом всього часу судового розгляду. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

3

З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вказане визнання відповідачкою позову не суперечить законодавству та не порушує прав та охоронюваних законом інтересів ні сторін по справі, ні інших осіб, а тому з цих підстав позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.120-127, 548, 549 ЦК УРСР(1963р.), ст.ст.1216, 1217, 1223 , 1233-1236, 1261, 1267, 1268, 1296 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", Указом Президії Верховної Ради СРСР "Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних жилих будівель" від 26.08.1948р., Законом УРСР "Про сільську Раду депутатів трудящих" від 02.07.1968р. ст.ст. 174, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, а саме на:

-житловий будинок, площею 49.4 кв. м, з господарськими будівлями: погріб під частиною господарської будівлі, веранда, сарай, сарай, ганок, колодязь питний, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя З. Б. Руденко.