Справа № 751/1306/14 Провадження № 22-ц/795/443/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Овсієнко Ю. К. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОстрянського В.І.,
суддів:Бечка Є.М., Хромець Н.С.,
при секретарі:Мартиновій А.В.,
за участю:позивачки ОСОБА_5, її представника ОСОБА_6, відповідача ОСОБА_7, його представника ОСОБА_8,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7, ОСОБА_9 про усунення від права на спадкування та за зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5, треті особи ОСОБА_9, Приватний нотаріус ОСОБА_10, про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі ОСОБА_5 ставить питання про скасування рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2015 року в частині про відмову у задоволенні її позову та про ухвалення нового рішення в цій частині, яким усунути від спадкування за законом ОСОБА_7 і ОСОБА_9, а в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що суд не врахував доказів, наданих стороною позивача, про перебування спадкодавця в безпорадному стані і не витребував відповідних доказів на підтвердження цих обставин з лікувальних установ. Що суд не звернув уваги на те, що спадкодавець потребував сторонньої допомоги, звертався за нею, однак такі обставини його діти - відповідачі за первісним позовом ОСОБА_7 і ОСОБА_9 - ігнорували та умисно ухилялися від надання допомоги, хоча достовірно знали про стан батька і ці обставини були підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків.

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2015 року в задоволенні первісного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_7 і ОСОБА_9 про усунення від права на спадкування було відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом також було відмовлено.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Постановивши рішення в оскаржуваній частині, місцевий суд виходив з того, що ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_11 помер та що він, після отримання закритої черепно-мозкової травми і проходження стаціонарного лікування у неврологічному відділенні Чернігівської обласної лікарні з 29 грудня 2001 року по 24 січня 2002 року, з лютого 2002 року по серпень 2012 року проживав у буд. АДРЕСА_1 разом з матір"ю ОСОБА_12 і сестрою ОСОБА_5, а з серпня 2012 року і по день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_11 проживав сам у власній квартирі АДРЕСА_2. Що згідно з положеннями ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані, однак посилання позивача за первісним позовом на те, що спадкодавець і відповідачі за цим позовом не спілкувались тривалий час, що останніми не надавалась матеріальна допомога спадкодавцю і не здійснювався догляд за ним, на думку суду, не свідчить про факт умисного ухилення відповідачів від надання допомоги спадкодавцю за правилами вказаного закону. Що сам по собі факт ненадання допомоги спадкодавцеві з боку відповідачів не може бути підставою для усунення особи від права на спадкування за законом. Також суд послався на те, що з серпня 2012 року і по ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець проживав сам у власній квартирі, що спростовує доводи позивача про те, що він потребував сторонньої допомоги до дня смерті та що позивачем за первісним позовом не доведено, як фактів ухилення відповідачів від надання допомоги своєму батьку, так і якої допомоги потребував сам спадкодавець і від надання якої допомоги він відмовився.

Тому, врахувавши наведене в сукупності, місцевий суд прийшов до висновку про необхідність відмови у задоволенні вимог за первісним позовом.

Такий висновок суду першої інстанції в оскаржуваній частині рішення підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

Крім того, апеляційний суд враховує, що правова норма, передбачена ч.5 ст.1224 ЦК України, вимагає від позивача надання суду належних і допустимих доказів щодо: 1.перебування спадкодавця у безпорадному стані; 2.умисного винного ухилення від надання допомоги; 3.потребування такої допомоги; 4.звертання за допомогою до спадкоємців (відповідачів) і відмови останніх у наданні такої і 5.можливості (фактичної і матеріальної) надання такої допомоги спадкоємцями (відповідачами).

Тому, оскільки позивачем не було надано, а в судовому засіданні місцевого суду не було здобуто відповідних доказів у їх сукупності, висновок суду про відмову у задоволенні первісного позову відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не врахував доказів наданих стороною позивача про перебування спадкодавця в безпорадному стані і не витребував відповідних доказів на підтвердження цих обставин з лікувальних установ та що суд не звернув уваги на те, що спадкодавець потребував сторонньої допомоги і звертався за нею, однак відповідачі за первісним позовом ігнорували та умисно ухилялися від надання допомоги, хоча достовірно знали про стан батька і ці обставини були підтверджені в судовому засіданні поясненнями свідків - не можуть бути підставою для скасування рішення в оскаржуваній частині і правильності висновків місцевого суду не спростовують.

За таких обставин місцевий суд постановив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 21 січня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: