Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

в складі головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Терешкович Ю.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням в АДРЕСА_1 та зняття з реєстрації за місцем проживання.

В обґрунтування позовних вимог вказують, що є співвласниками квартири в АДРЕСА_1. У даній квартирі зареєстрована, але тривалий час не проживає колишня дружина ОСОБА_3 ОСОБА_4 Реєстрація відповідача порушує їх право на вільне володіння, розпорядження належною їм власністю, а також вони несуть великі витрати, пов'язані з оплатою комунальних послуг.

В судовому засіданні представник позивачів позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Відповідач будучи у встановленому порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявились. Суд, у відповідності до вимог ч. 4 ст. 169 ЦПК України вважає можливим розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення представника позивачів, з'ясувавши обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Судом встановлено, що відповідно до витягів про реєстрації права власності на нерухоме майно, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 належить на праві спільної часткової власності по ? квартири в АДРЕСА_2.

Згідно з актами ЖКП «Західне» від 05 травня 2015 р., 07 липня 2015 р., 03 вересня 2015 р., ОСОБА_4 в квартирі за адресою АДРЕСА_1 не проживає.

Згідно ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За положеннями ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

За таких підстав, позовна вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою АДРЕСА_1 є обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Згідно частини 1 статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи та окремого застереження не вимагає, тому позовна вимога про примусове зняття ОСОБА_4 з реєстраційного обліку з квартири за адресою АДРЕСА_1 до задоволення не підлягає.

Керуючись ст.ст. 88,208, 209, 212-215, 218, 223, 224-226,232,292, 294 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстрації за місцем проживання задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 такою, що втратила право користування житловим приміщенням (квартирою) за адресою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_3 понесені судові витрати в розмірі 487.20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд поданням в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя : Харечко С.П.