Справа № 148/3221/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Тульчинського районного суду Вінницької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, мотивуючи свої позовні вимоги наступним. 19.03.2013 року відповідач ОСОБА_2 позичила у нього гроші в сумі 4000,00 грн., які по домовленості зобовязувалась повернути до 30.08.2013 року. Про отримання коштів в борг у сумі 4000,00 грн. відповідач написала розписку. Таким чином, договір позики між ними було укладено в письмовій формі.

Однак, після спливу дати повернення боргу, ОСОБА_2А борг не повернула, а тому позивач звернувся до неї з проханням повернути борг, але борг йому не було повернуто і відповідач заявила, що у неї немає коштів. ОСОБА_1 декілька раз звертався до відповідача з проханням повернути борг, але вона борг йому до цього часу не повернула.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Просить суд стягнути з відповідача на його користь борг в розмірі 4000,00 грн., а також судові витрати.

Позивач в судовому засіданні позов позов підтримав і наполягав на його задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні позов визнала.

В судовому засіданні судом встановлено, що 19.03.2013 року ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти в борг у сумі 4000,00 грн. на строк до 30.08.2013 року, що підтверджується копією розписки (а.с.4). Проте, відповідач до вказаної дати борг не повернула.

Згідно з ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідач по справі позов визнала і згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. В даному випадку визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує нічиїх прав, свобод та законних інтересів.

Згідно ст. 88 ЦПК України, підлягають відшкодуванню відповідачем позивачу сплачені ним при зверненні до суду та документально підтверджені судові витрати: судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, 610, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст.. 88, 174, 209, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, борг у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області ОСОБА_3