Провадження № 2-з/760/178/15
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

04 грудня 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

20.11.2015 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

04.12.2015 суддя Солом'янського районного суду м. Києва постановив ухвалу про відкриття провадження у справі та призначення справи до судового розгляду.

27.11.2015 позивач подала до суду заяву про забезпечення позову, у якій просила забезпечити позов шляхом накладення арешту на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; до набрання чинності рішенням у справі заборонити будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного домоволодіння.

Вимоги заяви про забезпечення позову позивач обґрунтувала тим, що відповідач ухиляється від виконання зобов'язань за договором позики, а крім цього має великі грошові борги і перед іншими особами, від сплати яких також ухиляється. Позивачу від знайомих стало відомо, що відповідач з метою уникнення відповідальності за неповернення боргів, переоформлює своє майно на своїх родичів. Отже, існують обставини, які значно утруднять або зроблять неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову відповідно до частини першої статті 153 ЦПК розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Розглянувши обґрунтування заяви про забезпечення позову та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви про забезпечення позову належить відмовити з таких підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (частини перша, третя статті 151 ЦПК).

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 152 ЦПК позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, що належить відповідачеві, забороною вчиняти певні дії.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» зазначив, що «розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам» (пункт 4).

Частина третя статті 152 ЦПК передбачає, що «види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачами вимогами».

Суд зазначає, що предметом позову у цій цивільній справі є стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 7 485 дол. США у гривневому еквіваленті.

Позивач посилається на те, що вартість житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до пункту 4 договору дарування житлового будинку від 07.02.2009 становить 94 027 грн.

Однак суд зауважує, що зазначена сума вочевидь не відповідає дійсній вартості нерухомого майна на сьогоднішній день, оскільки була визначена за домовленістю сторін станом на 07.02.2009.

Таким чином, заявлені позивачем способи забезпечення позову не є співмірними з позовними вимогами та можуть викликати дисбаланс інтересів сторін.

За таких обставин, суд констатує відсутність необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову з урахуванням того, що за своїм змістом забезпечення позову, як заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі їх задоволення, не порушуючи при цьому збалансованості інтересів сторін.

Керуючись статтями 151, 152, 153, 210, 293 ЦПК, суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко