Провадження № 4с-760/83/15
справа № 760/6967/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді - Букіної О.М.

при секретарі - Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом'янського РУЮ у м. Києві Корольова М.А., зацікавлена особа: ПП «Мусон», ОСОБА_3 ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду з вказаною скаргою, в якій просить:

-визнати дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Содом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольова М.А. щодо винесення повстанови про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.03.2015р. неправомірними;

-визнати незаконною та скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 25.03.2015р., винесену державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві Корольовим М.А.;

-зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві усунути порушення, шляхом вчинення дій, спрямованих на виконання виконавчого листа № 2-790, виданого 01.04.2008р. Солом'янським районним судом міста Києва, визначених Законом України «Про виконавче провадження»;

-зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві звернутись із поданням до Солом'янського районного суду м. Києва про встановлення тимчасового обмеження права виїзду за межі України боржника директора Приватного підприємства «Мусон» ОСОБА_4;

- зобов'язати відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві надати належні докази направлення ОСОБА_1 постанови про повернення виконавчого листа від 25.03.2015р.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що 25.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Корольовим М.А. було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, яку стягувач отримав 07.04.2015 року.

Заявник вважає, що державний виконавець при виконанні вказаного вище виконавчого листа допустив бездіяльність, оскільки останній не вчинив усіх передбачених Законом України "Про виконавче провадження" дій для забезпечення виконання вказаного вище виконавчого листа.

Вважає, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві є передчасною та неправомірною, оскільки за відсутності в матеріалах виконавчого провадження повних даних щодо майнового стану Боржника, вчинення усіх необхідних заходів щодо розшуку майна боржника , у державного виконавця не було правових підстав для повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до п.2 ч.1ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Заявник вважає, що вказані вище дії призвели до порушення його прав, як сторони у виконавчому провадженні.

Представник заявника в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Корольов М.А. проти поданої скарги заперечував посилаючись на її необґрунтованість та безпідставність. Просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 в повному обсязі.

Зацікавлені особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені.

Вислухавши думку сторін, суд вважає за можливе розглядати подану скаргу у їх відсутності, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду поданої скарги.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до постанови ВДВС Голосіївського РУЮ у м.Києві про закінчення виконавчого провадження з виконання, виконавчий лист № 2-790/07 від 01.04.2008 року, виданий Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ПП «Мусон» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 111 485,32 грн. , оригінал виконавчого документа з постановою про стягнення з боржника виконавчого збору та постановою про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій направлено на до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві.

07.11.2014 року до ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві надійшов вказаний вище виконавчий лист № 2-790/07 від 01.04.2008, виданий Солом'янським районним судом м. Києва, про стягнення з ПП «Мусон» на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 111 485,32 грн. для виконання.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

11.11.2014 року на виконання зазначеного виконавчого документа головним державним виконавцем Гресь Т.О. відкрито виконавче провадження № 45374037, копії постанови направлені сторонам.

Згідно із ч.2 ст. 25 Закону у постанові про відкриття виконавчого провадження державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

В постанові від 11.11.2014 року було зазначено строк для добровільного виконання-до 17.11.2014 року. Рішення в строк на добровільне виконання боржником не виконано та, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження не отримав, оскільки адресоване йому поштове відправлення повернуте до відділу з відміткою про причину повернення «за зазначеною адресою не знаходиться».

Відповідно до ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Суд вважає, що посилання заявника на бездіяльність державного виконавця Солом»янського РУЮ в м.Києві Корольовим М.А. при виконанні виконавчого листа № 2-790 виданого від 01.04.2008 року, є необґрунтованими та такими, що не підтверджені відповідними доказами у справі.

Вимогами ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено права державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження.

Аналізуючи матеріали справи, суд вважає, що дії держвкинавця у процесі виконання виконавчого листа №2-790 виданого від 01.04.2008 року, узгоджуються з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, ст. 11 вказаного вище Закону передбачає право державного виконавця на вчинення дій.

З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем було направлені запити щодо встановлення рухомого та нерухомого майна боржника.

Так, 11.11.2014 року з метою виявлення майна боржника, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, державним виконавцем направлені запити до УДАІ м. Києва, Національного фонду з цінних паперів та фондового ринку України, ДПС України.

Згідно відповіді з ДПС України боржником відкрито рахунок в ПАТ «Інтеграл-банк».

року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копії якої надіслано до відповідних органів реєстрації, а також постанову про арешт коштів боржника, яку направлено в ПАТ «Інтеграл- банк» до виконання.

Згідно відповіді з УДАІ м. Києва станом на 20.11.2014 року транспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно відповіді Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку станом на 30.09.2014 боржник значними пакетами акцій емітентів не володіє.

Згідно відповіді з ПАТ «Інтеграл-банк» постанова про арешт коштів прийнята до виконання, але залишок коштів на арештованому рахунку відсутній.

року державним виконавцем виставлені платіжні вимоги про примусове списання коштів з рахунків боржника та направлено в банківську установу до виконання.

Згідно інформаційних довідок з Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості щодо майна боржника станом на 11.02.2015 року відсутні.

Згідно відповіді, на повторний запит, з ДПС України за боржником інших рахунків, ніж той на який накладено арешт, не виявлено.

Відповідно до п.2 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Вбачається, що державним виконавцем було здійснені дії щодо розшуку майна боржника в межах ЗУ «Про виконавче провадження», проте розшук майна боржника , на яке може бути звернуто стягнення, не встановлено, а вжиті заходи виявилися безрезультатними.

25.03.2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві Корольовим М.А. було винесено Постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав передбачених п. 2 ст.47, ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження».(а.с.18).

З огляду на викладене, суд вважає, що посилання скаржника, що державний виконавець з порушенням вимог ЗУ «Про виконавче провадження» виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 25.03.2015 року суд вважає необґрунтованими.

Відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження» вказана вище постанова була направлена рекомендованим листом на адресу, зазначену стягувачем та отримана уповноваженою особою 07.04.2015 року.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, стягувачу роз»яснено порядок повторного пред'явлення виконавчого документа до виконання та встановлено строк згідно Закону України «Про виконавче провадження» до 25.03.2016, тобто протягом одного року з моменту винесення постанови про повернення виконавчого документа.

Станом на час розгляду скарги, як зазначив держвиконавець, виконавчий лист до ВДВС Солом'янського РУЮ у м.Києві не надходив.

Суд вважає, що звернення до суду з поданням про обмеження у праві виїзду за кордон, це право, а не обов»язок державного виконавця, який може бути здійснено в разі ухилення боржника від виконання рішення суду.

За таких обставин, суд не вбачається підстав вважати, що держвиконавцем допущено бездіяльність в цій частині.

Крім того, суд вважає, що зобов»язання держвиконавця на вчинення таких дій є втручанням в роботу держвиконавця, що не узгоджується з вимогами норм чинного законодавства.

З огляду на викладене, подана скарга задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ЗУ "Про виконавче провадження", ст. 57-60, 383-386 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: