Справа № 492/1264/15-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________
26 листопада 2015 року м.Арциз
Арцизький районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Гусєвої Н.Д.,
при секретарі Рябчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом до відповідача про розірвання шлюбу (а.с. 2). Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 26 липня 1993 року вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, втрата любові та поваги один до одного, різних поглядів на життя. Разом не проживають з 2010 року. Також, позивачка посилається на те, що має намір укласти шлюб з іншим чоловіком. Таким чином, позивачка прийшла до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе і наполягає на розірванні шлюбу.
У судове засідання позивачка не зявилася, але надала до суду заяву, в якій просила суд про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, без надання строку для примирення. Також, позивачка в заяві зазначила, що в разі неприбуття в судове засідання відповідача, згодна на прийняття заочного рішення у справі.
Відповідач у судове засідання не зявився, про дату час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином, однак до суду не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутність не подавав, про причини неявки суд не повідомляв.
Враховуючи вказані факти, згоду позивачки, що викладена у її письмовій заяві, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення у справі при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
У звязку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі із наступних підстав.
Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з припиненням шлюбу між подружжям, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що 26 липня 1993 року Павлівською сільською радою Арцизького району Одеської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що було зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а.с. 3). Шлюб у сторін перший. Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).
Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.
У відповідності до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
В судовому засіданні встановлено, що шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно не проживають. Суперечки матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них не має, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, родина розпалася остаточно й шлюб між ними варто розірвати.
Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.
Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Як вбачається зі свідоцтва про шлюб у зв'язку з реєстрацією шлюбу позивачка змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «Морозова». Позивачка не виявила бажання, після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначила у своїй письмовій заяві у зв'язку з чим суд не вбачає підстав після припинення шлюбу між сторонами змінювати прізвище позивачки.
Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Що стосується вимоги позивачки про відшкодування понесених нею витрат на оплату правової допомоги в сумі 300,00 грн., суд вважає, що вони підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Згідно ч. 1 ст. 56 ЦПК України правову допомогу може надавати особа, яка є фахівцем у галузі права і за законом має право на надання правової допомоги.
При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України від 05.07.2012р. «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».
Необхідно враховувати, що правова допомога надається не тільки в судовому засіданні, а й при виконанні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а також для надання правової допомоги вчиняються й інші дії, необхідні для розгляду справи, а саме складаються позовні заяви, є знайомлення з матеріалами справи, надаються консультації, несуться витрати у зв'язку з відрядженнями тощо.
Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Законом України про «Державний бюджет України на 2015 рік» зі змінами та доповненнями встановлено мінімальний розмір заробітної плати з 01 січня 2015 року - 1218,00 грн.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати на правову допомогу.
Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця у галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.
За приписами ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Позивачкою ОСОБА_1 надано до суду підтверджуючі документи про понесені нею витрати на юридичну допомогу, зокрема надано: ордер серії ОД № 047138 від 25.08.2015р.; договір про надання юридичної допомоги від 25.08.2015р.; квитанцію Одеської обласної колегії адвокатів б/н від 25.08.2015р. на суму 300,00 грн.; розрахунок згідно якого позивачка сплатила адвокату ОСОБА_5 300,00 грн. за надання правової допомоги по складанню позовної заяви (1 година), консультації (1 година) (а.с. 13, 14, 16).
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що понесені позивачкою витрати на правову допомогу в розмірі 300,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на її користь.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України вимоги позивачки щодо відшкодування судових витрат підлягають задоволенню, оскільки її позов задоволено та понесені витрати підтверджено квитанцією (а.с. 1).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 56, 104, 105, 110-115 СК України, ст. ст. 1, 15, 30, 56, 57-60, 64, 79, 84, 88, 158, 169, 197, 208, 209, 215, 224-226, 228, 233 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.
Шлюб, зареєстрований 26 липня 1993 року Павлівською сільською радою Арцизького району Одеської області, актовий запис № 13, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвати.
Після припинення шлюбу залишити за ОСОБА_1 прізвище «Чернишева».
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 300 (триста) гривень 00 копійок, по сплаті судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.
Рішення суду про розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 після набрання ним законної сили надіслати до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Арцизького районного управління юстиції в Одеській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставляння відмітки в актовому записі про шлюб.

Роз'яснити, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу, є наявне рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_6