Номер провадження: 22-ц/785/3295/15
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Мартинова К. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Мартинової К.П.,

суддів - Кравця Ю.І., Оверіної О.В.,

за участю секретаря - Желєзнова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про зняття арешту з заставного майна за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м.Одеси від 19 січня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА :

У липні 2014 року ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ " АТ "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до суду з позовом до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту з з квартири АДРЕСА_1 у м. Одесі, який був накладений постановою Другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії ВП № 33608590 від 27.07.2012 року, а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис про накладення решту на вказану квартиру.

Позивач посилався на те, що 26 березня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №4к-70, відповідно до умов якого банк надав йому кредит в розмірі 95000,00 доларів США з оплатою по процентній ставці 20 % річних, на строк до 28.03.2022 року.

У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором що з ОСОБА_3 був укладений Іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_1.

Однак, позивачу стало відомо, що 27.07.2012 року на квартиру АДРЕСА_2 було зареєстроване обтяження на підставі постанови серія та номер ВП 33608590, винесеною Другим Київським ВДВС Одеського МУЮ.

Оскільки зазначений арешт перешкоджає банку здійснити звернення на предмет іпотеки в результаті невиконання позичальником кредитних зобов"язань, банк просив позов задовольнити.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року позов ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, треті особи - ОСОБА_3 про зняття арешту з заставного майна задоволено частково.

Знято арешт та заборону здійснювати відчуження квартири під № 28, загальною площею 63,3 кв.м., яка знаходиться в будинку під № 170/2 по вулиці Люстдорфська дорога в місті Одесі, яка належить ОСОБА_3, накладений постановою головного державного виконавця Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції Плахути Д.В. від 27.07.2012 року ВП №33608590 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-2943/11, виданого 24.07.2012року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" грошової суми у розмірі 1211175,08грн.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить заочне рішення суду скасувати, тому що воно ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову Банку в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" про зняття арешту суд першої інстанції посилався на те, що арешт нерухомого майна перешкоджає банку звернути стягнення на предмет іпотеки та виселення, оскільки банк звернувся до суду з таким позовом.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставами для скасування рішення суду з ухваленням нового.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на примусовому виконанні в другому відділі ДВС Одеського міського управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2-2943/11, виданий 24.07.2012 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_3 грошової суми 1 211 175,08 грн. на користь ПАТ "Банк Фінанси та Кредит". Зазначена сума боргу стягується з ОСОБА_3 в зв"язку з невиконанням ним зобов"язаннь за кредитним договором від 26 березня 2007 року.

Постановою ВП № 33608590 від 27.07.2012 року головного державного виконавця другого Київського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції Плахутою Д.В. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_3, про що внесено відомості в Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень.

ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" у квітні 2014 року звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки на квартиру АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки в забезпечення виконання кредитного договору від 26 березня 2007 року, котрий укладено між АТ "Банк Фінанси та Кредит" і ОСОБА_3

На даний момент рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки - спірне нерухоме майно - відсутнє.

Відповідно до ст. 54 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Закон України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі - Закон) визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов'язань, а також правовий режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Статтею 11 Закону визначено, що обтяження рухомого майна реєструються в Державному реєстрі в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч . 1 ст. 12 Закону взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Частиною 3 ст. 12 Закону визначено, що на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення боржником основного зобов"язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню з їх пріоритетом - у черговості до державної реєстрації.

Заборона на відчуження квартири АДРЕСА_1 внесена на задоволення вимог ПАТ " Банк Фінанси та Кредит" за кредитним договором від 26 березня 2007 року, укладеним між АТ "Банк Фінанси та Кредит" і ОСОБА_3, тому рішення суду не може грунтуватись на припущеннях.

Тобто, посилання позивача на переважне право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, є безпідставним. Не надано доказів наявності інших осіб, які претендують на нерухоме майно - предмет іпотеки за кредитним договором та договором іпотеки між ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" і ОСОБА_3

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" не надано доказів того, що арештом квартири АДРЕСА_1, яка є предметом іпотеки в забезпечення виконання кредитного договору від 26 березня 2007 року, укладеного між АТ "Банк Фінанси та Кредит" і ОСОБА_3, та на яку накладено арешт саме на виконання вимог ПАТ "Банк Фінанси та Кредит" за вказаним кредитним договором, були порушені права цього банку.

Також відсутнє рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором, укладеним 26 березня 2007 року між АТ "Банк Фінанси та Кредит" і ОСОБА_3

Рішення суду не може ухвалюватися на виконання майбутнього можливого рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

При встановлених обставинах колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні позову про зняття арешту з квартири, як передчасно заявленого, та не обгрунтованого.

Відмова в задоволенні позову на даному етапі не позбавляє права банку на зняття арешту з предмета іпотеки після отримання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 305, 307, 309 ч. 1 п.4, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 19 січня 2015 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Одеське РУ" АТ "Банк "Фінанси та Кредит" до Другого Київського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, третя особа - ОСОБА_3 про зняття арешту з заставного майна.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий К.П. Мартинова

Судді Ю.І. Кравець

О.В. Оверіна