Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/324/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Гармаш Т. І.
Доповідач Суровицька Л. В.
УХВАЛА

Іменем України

04.03.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Кіселика С.А., Суржика М.М. ,

при секретарі: Кравченко Я.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства Дельта Банк» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року у справі за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Державна реєстраційна служба України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - Державна реєстраційна служба України, орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі та набуття у власність.

Банк зазначав, що 27 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту в сумі 8 700 доларів США на строк до 27 лютого 2018 року зі сплатою 13,9 відсотків річних за користування кредитом. Для забезпечення виконання зобов'язань за договором, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 передали в іпотеку Банку квартиру АДРЕСА_1.

27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк». 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами і до Банку перейшло право вимоги, яке виникло з кредитного та іпотечного договорів, укладених з відповідачами.

Позичальник за кредитним договором неналежно виконував зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість в сумі 14 482,77 доларів США, що становить 127 998,72 грн.

Банк просив суд в рахунок виконання основного зобов'язання за кредитним договором, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом передачі ПАТ «Дельта Банк» права власності на вказане майно. Визнати за Банком право власності на вказану квартиру, припинити право власності відповідачів на квартиру, виселити відповідачів з квартири, витребувати від відповідачів та передати Банку технічний паспорт, правовстановлюючі документи (або їх дублікати) на спірну квартиру, розподілити судові витрати (т.1, а.3-9).

Ухвалою суду від 23 вересня 2014 року залучено до участі у справі орган опіки та піклування виконавчого комітету Світловодської міської ради в якості третьої особи (т.1,а.с. 178).

Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено (т.1, а.с.232-236).

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову (т.2, а.с.1-7).

В судове засідання апеляційної інстанції представник позивача, відповідачі, представники третіх осіб, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, не прибули.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи в його відсутність.

Відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України неявка осіб або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.2 ст.197 ЦПК України).

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, 27 лютого 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 8700 дол.США, які позичальник зобов'язався повернути у повному обсязі не пізніше27 лютого 2018 року (т.1,а.с.12-18).

В забезпечення зобов'язання за зазначеним кредитним договором банком відповідно до договору іпотеки від 27 лютого 2008 року, укладеного з ОСОБА_3, який діє за себе та від імені малолітньої доньки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ОСОБА_4, прийнято в іпотеку двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцям на праві власності. Вказане підтверджується нотаріально посвідченим договором іпотеки, зареєстровано в реєстрі за № 1-488 (а.с.28-31).

Згідно п.1.1. договору іпотеки від 27 лютого 2008 року на час його укладання вказана квартира перебувала в іпотеці в забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 перед АКІБ «УкрСиббанк» згідно договору іпотеки від 20 квітня 2007 року. Повторна іпотека посвідчена нотаріусом згідно дозволу № 52 Світловодського відділення АКІБ «УКрСиббанк» від 27.02.2008 року на укладення договору іпотеки другої черги (т.1,2.с.28).

08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, в тому числі і за договорами, укладеними із відповідачами (т.1, а.с.75-78,74)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, позичальник ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором не виконував належним чином, тому станом на 21 лютого 2014 року утворилась заборгованість, яка становить 14 482,77 дол. США, яка складається з заборгованості: тіло кредиту 7 685 дол.США, з них прострочена заборгованість 4 132,5 дол.США; відсотки - 6 797,77 дол.США, з них прострочені відсотки - 3 221,47 дол.США (т.1,а.с. 44-50, 40).

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Одним із видів застави нерухомого майна є іпотека. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України).

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 33 «Про іпотеку» (далі - Закон № 898-ІV ) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 3 ст. 36 цього Закону визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: - передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання в порядку, установленому ст.37 Закону № 898-ІV; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, установленому ст. 38 цього Закону .

Право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. .

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону № 898-ІV сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Розділ 5 договору іпотеки, укладеного між Банком та відповідачами, містить застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя. Сторони досягли згоди про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Позасудове врегулювання здійснюється одним з наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку» (п.5.2.1 договору іпотеки).

Із матеріалів справи вбачається, що сторони не досягли згоди щодо позасудового вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», якщо в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або у відповідному застереженні в іпотечному договорі передбачений такий спосіб звернення стягнення, як набуття права власності на предмет іпотеки, іпотекодержатель на підставі ст. 16 ЦК має право вимагати застосування його судом.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову суд першої інстанції правильно врахував, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ізстаттею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Матеріалами справи підтверджується, що загальна площа переданої для забезпечення кредиту в іпотеку квартири становить 52,3 кв.м. (т.1,а.с.28), квартира є місцем постійного проживання відповідачів, іншого житла власники квартири не мають (т.1,а.с.32-34,36-39), кредит надавався у валюті і є споживчим (т.1,а.с.12), валюта кредитування не змінювалася. Докази того, що на відповідачів не поширюється дія цього Закону, в матеріалах справи відсутні.

Зважаючи на те, що на спірні правовідносини на час розгляду справи в суді поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд дійшов правильного висновку, що позов про звернення стягнення на предмет іпотеки і виселення відповідачів не підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, є безпідставними, висновків суду першої інстанції не спростовують.

Рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам закону, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1,ч.1 ст.307, ст.ст.308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: