АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів: Вербової І.М., Музичко С.Г.

при секретарі: Шалапуді Н.П.

за участю:

представника позивача Мороза Д.С.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року в справі за позовом Подільської районної в м. Києві державної адміністрації до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Подільська районна в м. Києві ДА звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою №60, яка знаходиться в будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Подільського районного суду в м. Києві від 09.12.2014 в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Подільська районна в м. Києві ДА просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. В обґрунтування своїх доводів вказує, що при розгляді справи суд першої інстанції безпідставно не прийняв до уваги докази надані позивачем та необґрунтовано поклав в основу докази надані відповідачем, не врахувавши, що останній без поважних на те причин не проживає у спірній квартирі, яку здає в піднайом.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є недоведені та відсутні підстави для його задоволення.

Справа № 758/8413/14
№ апеляційного провадження:22-ц/796/433/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Неганова Н.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Саліхов В.В.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки від 07.10.2014 КП «Вітряні гори Подільського району м. Києва» № 2140 в однокімнатній ізольованій квартирі АДРЕСА_1, проживають і зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а. с. 39). Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_6 (а. с. 103). Зазначена квартира є неприватизованою та належить до державного житлового фонду. Згідно з додатком №7 до розпорядження виконавчого органу КМР від 10.12.2010 № 1112 будинок по АДРЕСА_1 передано до сфери управління Подільської районної в м. Києві ДА (а. с. 11-16). Позивач вважає, що відповідач сам в спірній квартирі не проживає, а здає її невідомим особам піднайм, в зв'язку з чим просить суд визнати його таким, що втратив право на проживання в останній.

Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.

Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальному житловому фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім'ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Таким чином, на підставі викладеного, можливо зробити висновок про те, що для визнання особи такою, що втратила право на проживання в квартирі, необхідно довести в суді , що остання відсутня в ньому на протязі шесті місяців, при цьому відлік цього строку починається з часу, коли особа залишила приміщення. При цьому тимчасова відсутність вказаної особи повинна нести безперервний характер. Тобто, встановлення судом факту лише тимчасової відсутності наймача за місцем мешкання, строк якого не перевищує шести місяців, підстав для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням, немає.

Крім того, законодавець зазначає, що доказами по справам цієї категорії можуть бути пояснення сторін, третіх осіб, їх представників, пояснень свідків, серед допустимих письмових доказів слід відокремити належним чином завірений акт про не проживання особи за місцем реєстрації протягом певного періоду часу, особистої заяви особи про вибуття з місця реєстрації на інше постійне місце проживання, повідомлення про це в листах, розписка, переадресація кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення іншого договору на невизначений строк, тощо.

Враховуючи, що позивач, обгрунтовуючи свої вимоги, послався лише на покази свідків та пояснення дільничого інспектора, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову правильними.

Посилання апелянта на небгрунтоване відхилення судом першої інстанції показань свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, які підтвердили не проживання відповідача в спірній квартирі та сдачі останньої в піднайом, на думку колегії суддів висновків суду не спростовують, оскільки, як було встановлено при розгляді справи в суді першої інтанції, відповідач тимчасово проживає зі своєю співмешканкою в сусідній квартирі АДРЕСА_2 цього ж будинку, своїх особистих речей до вказаної квартири не перевозив та сплачує витрати пов'язані з утриманням спірної квартири (а. с. 50-96).

Зазначені обставини, на думку колегії суддів, свідчать про те, що позивачем не надано безперечних доказів того, що ОСОБА_3 постійно не користується спірною квартирою понад шість місяців без поважних причин і втратив право користування нею з підстав передбачених статтями 71,72 ЖК України.

Посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права не знайшли свого підтвердження при розгляді справи в апеляційному суді, а тому не можуть бути підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

За вказаних обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи наведені обставини та вимоги ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,304,308,313,314,315,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Подільської районної в м. Києві державної адміністрації відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий: В.В. Саліхов

Судді: І.М. Вербова

С.Г. Музичко