АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/2090/3140/11 Суддя доповідач Хорошевський О.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного ду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Хорошевського О.М.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за ілеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» на рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 червня 2011 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест» про зизнання недійсним договору відступлення права вимоги, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2011 року товариство з обмеженою відповідальністю «Зоря» (далі ТОВ «Зоря») в особі ліквідатора звернулось до суду з позовом, в якому просило визнати відсутність права вимоги по зобовязанням ОСОБА_3 до ТОВ «Зоря» на суму 241 470 грн. 37 коп. та визнати недійсною угоду про відступлення права вимоги на суму 241 470 грн. 37 коп., укладену 20 грудня 2006 року між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря плюс» (далі ТОВ «Зоря плюс»),

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що в ході ліквідаційної процедури ТОВ «Зоря» було встановлено безпідставну передачу майна товариства іншим особам.

Так 20 грудня 2006 року на підставі угоди про відступлення права вимоги ОСОБА_3 передала ТОВ «Зоря плюс» вимоги до ТОВ «Зоря», які виникли за договором займу від 10 березня 2004 року в сумі 241 470 грн. 37 коп.

На підставі цієї угоди та рішення господарського суду Харківської області від 03 грудня 2004 року ТОВ «Інвестиційна аграрна компанія «Балінвест», що є правонаступником ГОВ «Зоря плюс», було передано майно належне позивачу.

На час укладення оскаржуваної угоди від 20 грудня 2006 року у ТОВ «Зоря» зобов'язань

перед ОСОБА_3 не було.

Кошти, які угодою від 20 грудня 2006 року повинна була отримати ОСОБА_3, в сумі

40000 грн. вона не отримала.

Вважаючи, що оскаржувана угода була укладена під впливом обману, ліквідатор ТОВ

«Зоря» просив позов задовольнити.

Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 23 червня 2011 року у

задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Зоря» просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, визнавши недійсною угоду від 20 грудня 2006 року.

Скарга містить посилання на те, що під час розслідування кримінальної справи, відкритої за заявою ліквідатора ТОВ «Зоря», було встановлено відсутність у ТОВ «Зоря» зобов'язань перед ОСОБА_3 на суму 241 470 грн. 37 коп., а договори, за якими було передано майно ТОВ «Зоря» не виконані.

ОСОБА_3 визнала позов, оскаржувану угоду не укладала, підписала чисті аркуші паперу.

Відсутність зобовязань TOB «Зоря» перед ОСОБА_3 в сумі 241 470 грн. 37 коп. підтверджується висновком судово-економічної експертизи № 1618 від 22 березня 2011 рок>. проведеної на підставі постанови слідчого Балаклійського РВ ГУМВСУ в Харківській області.

Оригінали документів, на підставі яких було проведено експертне дослідження, надавались до суду першої інстанції.

Суд не надав оцінку поясненням свідків та необгрунтовано відхилив висновки експертиз, проведених під час розслідування кримінальної справи.

Переглядаючи законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суду першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги не доведені.

Висновки експертиз, проведених у кримінальній справі, суд не визнав доказом у цивільній справі, яка була ним розглянута. Ці висновки отримані у позасудовому порядку і грунтуються на зразках підписів і матеріалів, які не мають надійного походження.

Однак з таким висновком погодитись не можна, оскільки він не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

За правилами ч.І ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.І ст. 64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням наведених вимог закону можна зробити висновок, що висновки експертиз, проведених на підставі постанов слідчого у кримінальній справі, містять відомості про обставини, які мають значення для вирішення цивільної справи, а тому можуть бути допустимим доказом.

Оспорюючи угоду про відступлення права вимоги від 20.12.2006 року, ліквідатор ТОВ «Зоря» зазначив, що зобовязання ТОВ «Зоря» перед ОСОБА_3 в сумі 241 470 грн. 37 коп. відсутні. Договір займу між ТОВ «Зоря» та ОСОБА_3 на цю суму 10 березня 2004 року не укладався, грошових коштів ОСОБА_3 у такій сумі до каси товариства або іншим способом не передавала.

Висновки судово-економічної експертизи №1618, складеним 22 березня 2011 року, такі доводи підтверджуються (а.с. 75-82).

Не суперечать висновки зазначеної експертизи і поясненням ОСОБА_3 про те, що договору займу з ТОВ «Зоря» вона, виконуючи обовязки керівника цього товариства, 10 березня 2004 року не укладала.

Грошових коштів в сумі 241 470 грн. 37 коп. товариству не передавала.

Договору займу від 10 березня 2004 року, укладеного між ТОВ «Зоря» і ОСОБА_3 на суму 241 470 грн. 37 коп., суду не надано.

За правилами ч.І ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним свої прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

З приписів зазначеної норми вбачається, що відступлення права вимоги можливе лише за умови наявності зобовязання боржника перед первісним кредитором.

Доказів того, що ОСОБА_3 мала право вимагати виконання зобовязань ТОВ «Зоря» в сумі 241 470 грн. 37 коп., відповідачем доведено не було.

Згідно вимог ч.І ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

За правилами ч.5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Оскільки право вимоги на виконання зобовязань ТОВ «Зоря» у ОСОБА_3 не було, у неї не було підстав для відступлення від такого права, а тому угоду від 20 грудня 2006 року не можна вважати дійсною.

Такого висновку судова колегія доходить і з урахуванням того, що доказів на сплату ОСОБА_3 від ТОВ «Зоря плюс» 40000 грн., передбачених угодою від 20 грудня 2006 року, не надано. ОСОБА_3 проти отримання цих коштів заперечує і ці заперечення ніяким чином не спростовано.

Висновки судово-почеркознавчих експертиз №№ 1650, 1649, складених відповідно 23.02.2011 року та 24.02.2011 року, не спростовують пояснень ОСОБА_3 про те, що представниками ТОВ «Зоря плюс» для підпису їй було надано чисті аркуші паперу, які не містили тексту будь-яких угод.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, судова колегія з урахуванням вимог п.п. З, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України вважає, що це рішення підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.З ч.І ст. 307, п.п. З, 4 ч.І ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 23 червня 2011 року скасувати.

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Зоря» задовольнити.

Визнати недійсною угоду про відступлення права вимоги від 20 грудня 2006 року, укладену між ОСОБА_3 та товариством з обмеженою відповідальністю «Зоря плюс».

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: