Справа № 645/9315/15-ц
Провадження № 2/645/3046/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Алфьорової Т.М.

за участю секретаря Ляхової І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись при цьому на те, що з відповідачем був укладений шлюб 31.07.1999 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 929.

Від цього шлюбу у них є дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач пішов із сім*ї у вересні 2015 року, причин він не пояснив та перестав надавати грошові кошти на утримання малолітньої доньки, тому вимушена звертатися до суду з позовом. ОСОБА_2працює, інших утриманців у нього не має. Просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судове засідання представник позивача надала заяву про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача також надала заяву про слухання справи за її відсутністю, заперечень проти позову немає.

Відповідно до ст.197 України - фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 31.07.1999 року, який зареєстрований у міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 929.

Від цього шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження від 04.07.2001р. серія 1-ВЛ № 179748.

Стаття 141 Сімейного кодексу України визначає, що: мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Частина 2 і 3 статті 150 Сімейного кодексу України визначає, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток та забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення повноліття.

Статтею 181 ч.1, 2 СК України визначено, що способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) в натуральній формі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них з ким вона проживає вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Сторони припинили шлюбні відносини з вересня 2015 року, проживають окремо, дитина проживає з позивачєм, що зазначено в довідці з місця проживання від 06.11.2015р і знаходиться на її утриманні.

Судом встановлено, що відповідач працездатній, інших неповнолітніх дітей немає і тому може надавати відповідну матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. За таких обставин, суд вважає обґрунтованими вимоги про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку.

При цьому у відповідності з положеннями ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При зміні майнового стану позивача та відповідача вони обидва не позбавлені можливості звернутися до суду з позовом стосовно зміни розміру аліментів.

Згідно зі ст.60 ЦПК Україні кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав жодних доказів, які б підтвердили тій факт, що він приймає участь в утриманні сина.

На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судові витрати за судовий збір 487,20 грн.

Рішення суду у відповідності до положень ст.367 ЦПК України підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів за один місяць.

Керуючись ст.ст. 180,181,182,Сімейного Кодексу України, ст.ст.208,209,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 листопада 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІН НОМЕР_1 ) на користь на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя Т.М. Алфьорова