Справа № 367/3344/14 Головуючий у І інстанції Кухленко Д.С.
Провадження № 22-ц/780/1729/15 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 19 02.04.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А.,Сушко Л.П.,

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2015 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів,-

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав та стягнення грошових коштів, який обґрунтовувала тим, що 26 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості житлового призначення, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Лагодою. О. С., реєстр. № 3009. Відповідно до Попереднього договору, Сторони зобов'язувались укласти основний договір протягом 30 календарних днів з дати здачі будинку в експлуатацію, а саме 01.03.2013 року, тобто Основний договір повинен був укладений до 01 квітня 2013 року. За Основним договором ОСОБА_3 мало бути передано у власність ОСОБА_2 частину житлового будинку, загальною площею 53 кв.м. та додатково тераса, проектною площею 15-20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1. Вартість об'єкту на момент укладення попереднього договору, відповідно до п. 1.1. та п. 2.1. попереднього договору, складала 327 200,00 гривень, що згідно комерційного курсу на день укладення Попереднього договору еквівалентно 40 000,00 доларів США. На підтвердження взятих сторонами обов'язків, щодо укладення основного договору та забезпечення виконання попереднього договору, ОСОБА_2 під час укладення попереднього договору передала, а ОСОБА_3 отримала суму забезпечувального платежу, а саме 173416,00 гривень, що згідно комерційного курсу на день укладення попереднього договору еквівалентно 21200,00 доларів США.

Позивачем зазначено, що відповідно до умов попереднього договору ОСОБА_2 зобов'язувалась додатково сплатити ОСОБА_3 суму забезпечувального платежу еквівалентну 5 000 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого на день сплати такого забезпечувального платежу, в строк до 15 листопада 2012 року, але не раніше як - після підготовки стін та встановлення і скління металопластикових вікон; додатково сплатити суму забезпечувального платежу еквівалентну 4400 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого на день сплати такого забезпечувального платежу, в строк до 15 грудня 2012 року, але не раніше як - після монтаж теплої підлоги та стяжки полу; додатково сплатити суму забезпечувального платежу еквівалентну 4400 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого на день сплати такого забезпечувального платежу, в строк до 15 лютого 2013 року. Дані платежі не були здійснені, оскільки будівельні роботи припинилися на стадії підготовки стін та встановлення і скління метало пластикових вікон, тераса не добудована і до часу подання позову, час продовження будівельних робіт і здачі будинку в експлуатацію невідомі відповідачем не повідомлялись.

Наступний (останній) забезпечувальний платіж мав бути сплачений продавцю в розмірі 5000 доларів США 00 центів, відповідно до комерційного курсу, встановленого в день сплати такого платежу, в день укладення Основного договору, але фактично ОСОБА_2 сплачений не був, через не здачу будинку у погоджений сторонами строк.

Таким чином, загалом ОСОБА_2 було передано, а ОСОБА_3 отримано гроші в сумі 26 200,00 доларів США, що у зв'язку із політичним та економічним становищем в країні курс гривні до долара США змінився, а тому станом на 11.12.2014 вказана сума еквівалентна 410614,26 гривень.

Відповідно до п. 1.2. Попереднього договору, сторони зобов'язуються укласти Основний договір протягом 30 календарних днів з дати здачі будинку в експлуатацію (1 березня 2013 року), тобто Основний договір повинен бути укладений до 01 квітня 2013 року. Оскільки з початку 2013 року будівельні роботи фактично не здійснюються - будинок за адресою АДРЕСА_1 в експлуатацію не зданий. З цих підстав Основний договір між сторонами не укладений.

26 жовтня 2012 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу майнових прав, відповідно до якого ОСОБА_3 продає, а ОСОБА_2 купує майнові права - всі на об'єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Таким чином, продавець, відповідно п. 4.2. попереднього договору та через невиконання взятих на себе зобов'язань, відповідно до п. 2.2. та 2.3. попереднього договору, зобов'язаний сплатити виключну неустойку у розмірі 2% від суми, що була фактично сплачена, що станом на 11.12.2014 становить 8212,28 гривень.

Позивач також зазначає, що основний договір мав бути укладений не пізніше 01.04.2013р., а у зв'язку із невиконанням зобов'язань відповідачі повинні були повернути кошти не пізніше 01.05.2013р., тому саме із цією дати починається нарахування встановленого індексу інфляції та 3-х відсотків річних, що відповідно становить 81711,39 грн. та 19878,23 грн.

Позивачка просила розірвати договір купівлі-продажу майнових прав від 26 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 520416,16 грн. та суму судового збору.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2015 року позов задоволено частково.

Розірвано договір купівлі-продажу майнових прав від 26 жовтня 2012 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 суму в розмірі 213381,00 (двісті тринадцять тисяч триста вісімдесят одна гривня) на користь ОСОБА_2.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суму в розмірі 4268,06 грн., що є 2% неустойки за договором.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 3897.60 на користь ОСОБА_3.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав:

Законним і обґрунтованим відповідно до ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повного і всебічного з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України в мотивувальній частині рішення суд має зазначити встановлені судом обставини і визначити відповідно до них правовідносини, мотиви, з яких суд вважає встановленою наявність чи відсутність фактів, якими обґрунтовувались вимоги чи заперечення, бере до уваги чи відхиляє докази, застосовує зазначені у рішенні нормативно-правові акти.

Виносячи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовував його тим, що оскільки відповідач порушив умови договору, не виконав взяті на себе зобов'язання, то з ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь ОСОБА_2 безпідставно набуті за договором кошти в сумі 213 381,00 гривень.

З висновками суду колегія погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на законі та на досліджених в суді доказах.

Судом першої інстанції встановлено, що 26.10.2012р. між позивачем та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу об'єкту нерухомості житлового призначення.

Згідно даного договору відповідач зобов'язався укласти основний договір протягом 30 календарних днів з дати здачі будинку в експлуатацію, а саме 01.03.2013 р, основний договір повинен був укладений до 01.04.2013 р. За Основним договором ОСОБА_3 мало бути передано у власність ОСОБА_2 частину житлового будинку, загальною площею 53 кв.м. та додатково тераса, проектною площею 15-20 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,

Також судом встановлено, що позивач виконав свої зобов'язання за вказаним договором, перерахувавши кошти в сумі 5000,00 доларів США відповідачу.

Відповідно до вимог попереднього договору покупець під час укладання зазначеного договору передав, а продавець отримав суму забезпечувального платежу в розмірі саме 173416 грн., що згідно комерційного курсу на день укладення договору еквівалентно 21200 дол. США.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та дійшов хибного висновку про те, що позивачкою передано відповідачу саме 21200 дол. США та 5000 дол. США забезпечувального платежу, що в сумі еквівалентно 213381 грн..

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 суму в розмірі 252296,00 грн. на користь ОСОБА_2.

Відповідно до ст.88 ЦПК України колегія суддів вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, понесені ним при подачі позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 317, ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 13 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 суму в розмірі 252 296,00 грн. (двісті п'ятдесят дві тисячі двісті дев'яносто шість гривень 00 коп.) на користь ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 суму сплаченого судового збору в розмірі 5410.84 на користь ОСОБА_2.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: