Справа № 197/1286/15-ц
Номер провадження № 2/197/622/15
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2015 року. Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі

головуючого судді Ліснецького І.В.,

за участі секретаря Піско Л.В.,

за участі сторін : сторони та третя особа надали заяви про розгляд справи за їх відсутності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в смт. Широке цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треття особа ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків суд,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з вказаним позовом , зазначаючи, що народився 03 січня 1950 року, що підтверджується паспортом громадянина України, виданим Широківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 28 лютого 1996 року. На день подання позову його вік складає повних шістдесят пять років. З 03 грудня 2001 року є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням, виданим Широківським управлінням Пенсійного фонду України. Єдиним доходом увесь цей період є пенсія за віком, яка станом на 30 жовтня 2015 рік складає 2 664 гривні 22 копійки. Це підтверджується довідкою, яка видана управлінням Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області. На сьогоднішній день отримує пенсію у вище вказаному розмірі, інших джерел доходу в нього немає.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом , зазначаючи, що народилась 12 липня 1952 року, що підтверджується паспортом громадянина України, виданим Широківським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 19 липня 1997 року . На день подання позову її вік складає повних шістдесят три роки. З 01 серпня 2007 року є пенсіонером за віком, що підтверджується посвідченням, виданим Пенсійним фондом України. Єдиним доходом увесь цей період є пенсія за віком, яка станом на 29 жовтня 2015 рік складає 1 279 гривень 51 копійка. Це підтверджується довідкою, яка видана управлінням Пенсійного фонду України в Широківському районі Дніпропетровської області. На сьогоднішній день отримує пенсію у вище вказаному розмірі, інших джерел доходу в неї немає.

Позов обгрунтовують тим, що вони є літніми людьми, інших близьких людей, які можуть допомагати та підтримувати їх матеріально немає. Проживають за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та реєстрацію, наданою КП «Фрунзенське ЖКП» 03 листопада 2014 року. Пенсію, яку отримують, не забезпечує їм необхідного мінімума проживання - частину відразу після отримання віддають на сплату комунальних послуг. Так, наприклад за останні три місяці витрати на сплату комунальних послуг склали 625 гривень 66 копійок, а в опалювальний сезон цього року ці витрати складатимуть щонайменше 1 500 гривень щомісячно. Сума, яка залишається є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум на одну особу і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності вони забезпечити себе не можуть. Іноді вимушені позичати гроші, щоб в прямому сенсі слова дожити до наступної пенсії. Крім цього, вони є хворими людьми та потребують постійного лікування, що на сьогодні також потребує чимало коштів. Щомісяця витрачають в середньому до 500 гривень на ліки. На підтвердження цих обставин надають до позову: 1) довідку про стан здоровя; 2) квитанції, які підтверджують придбання і оплату ліків. Статтею 51 Конституції України встановлено, що «повнолітні діти зобов'язані піклуватись про своїх непрацездатних батьків». Це положення конкретизоване в Сімейному кодексі України (далі - СК України) , а саме в статті 202 СК України, згідно якої «повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги». За таких складних життєвих обставин, знаходячись на межі бідності та не отримавши від дітей ніякої підтримки на прохання про надання допомоги, вони вимушені звернутись з цією позовною заявою до свого працездатного сина - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків. Враховуючи вищевикладені фактичні обставини справи, а саме: їх непрацездатність, скрутне матеріальне становище та необхідність лікування; відсутність інших джерел доходу, крім пенсії; з також з урахуванням юридичних підстав, встановлених в ст. 51 Конституції України та ст. 202 Сімейного кодексу України, вважаємо, що в них є право на отримання аліментів у розмірі 1/6 частки від доходу відповідача щомісячно.

Позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_1 до суду надали заяви свої вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх позов задовольнити. Звернення до суду обумовлено їх скрутним матеріальним становищем, вважають, що у відповідача є можливість надавати кошти на їх утримання, враховуючи розмір його заробітної плати а.с. 48, 49.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнає в повному обсязі. Вважає, що розмір утриманих позивачами доходів забезпечує їх прожитковий мінімум. При вирішенні спосить врахувати той факт, що на його утриманні перебувають малолітні діти: Марк 17.09.2013 рокународження, Аліна ІНФОРМАЦІЯ_2. а також їх матір ОСОБА_4 на користь останньої він сплачує аліменти в 1/2 частини від усіх видів доходів. Просить розглядати справу в його відсутність а.с. 44.

Третя особа ОСОБА_4 до суду надала заперечення, які підтримала разом з своїм представником ОСОБА_6, який діє на підставі довіреності від 10 квітня 2015 року а.с. 51. Свої заперечення обгрунтовує тим, що із заявленими позовними вимогами вона не згодна в повному обсязі, вважає стягнення з ОСОБА_3 грошової суми у розмірі 1/3 (1/6+1/6) частини його заробітку на місяць на утримання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 необгрунтованим й таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав:

По-перше: сама позовна заява з вимогою про стягнення з ОСОБА_3 1/3 частини його заробітку с черговою спробою в будь-який спосіб ухилитися від виконання в повному обсязі своїх обовязків щодо утримання та забезпечення: 1) їхніх спільних дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження від 04 жовтня 2013 року, виданих Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №812, №813, які додаються до вказаного заперечення, аліменти на які, у звязку з невиконанням відповідачем положень ст. 180 СК України, вона була вимушена стягувати у судовому порядку; 2) а також її, як колишньої дружини з якою проживають діти до досягнення ними трьох років на підставі ч. 2 ст. 84 СК України, які вона також була вимушена стягувати з відповідача в судовому порядку. Дані обставини підтверджуються рішеннями Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 квітня 2015 року, справа №216/1067/15-ц та №216/1066/15-ц, а також виконавчими листами виданих на їх підставі, які, на сьогоднішній день, знаходяться на примусовому виконанні у Дзержинському відділі державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції. А від так, твердження позивачів та посилання останніх на довідку №5623 від 04.11.2015 року, що з ОСОБА_3 будь-яких стягнень не провадиться не відповідають дійсності. По-друге: згідно ст. 202 СК України визначається, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Щодо обставин того, що позивачі є непрацездатними особа, оскільки являються пенсіонерами вона не заперечую, проте їх посилання, що вони потребують матеріальної допомоги в повній мірі не відповідають дійсності, оскільки вони отримують не малий заробіток й вона з колишнім чоловіком постійно позичали грошові кошти у них, а коли постало питання про утримання власних онуків, то вони одразу ж стали потребувати матеріальну допомогу. Той факт, що позивачі отримують достатній для забезпечення всіх необхідних потреб дохід підтверджується довідками, які була надані самими позивачами від 29.11.2015 року №1371/02 та від 30.11.2015 року №1372/02. Згідно вказаних довідок дохід ОСОБА_5 становить 2664,22 гривні на місяць, а дохід ОСОБА_1 - 1279,51 гривень на місяць. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить з 1 вересня 2015 року - 1074 гривні. Поняття прожиткового мінімуму визначене в Законі України № 2017-ІІІ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000 року як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Виходячи з положень СК України, одна особа не є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використанні його майна, інші доходи забезпечують йому прожитковий мінімум, встановлений законом. Реальний рівень доходів платника аліментів встановлюється на підставі даних декларацій про доходи, довідок про заробітну плату, свідчень свідків, тощо. З огляду на вищевикладене, особи не є такими, що потребують матеріальної допомоги, якщо їх загальний савокупний дохід забезпечує їх прожитковий мінімум. Таким чином, вважаю, що оскільки позивачі отримують совокупний дохід у розмірі 3943,73 гривні на місяць, а їх прожитковий мінімум совокупно становить 2 148 гривень на місяць, то вони не є таким, що потребують матеріальної допомоги, що в свою чергу являється одним із основних критеріїв її виникнення з огляду на вищевказану постанову ПВСУ та положення СК України, то в задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено, а провадження по справі закрито. Крім того, також хочу звернути увагу суду на те, що вказані вимоги ціленаправлені на зменшення у майбутньому того розміру аліментів, які на сьогоднішній день сплачує позивач, оскільки у позивачів є ще один син про якого вони взагалі не вказали - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, який також працює в ПАТ «АрселорМітгал Кривий Ріг» водієм «Белазу» у карєрі.

Згідно ч.2 ст. 158 ЦПК України , особа , яка бере участь у справі , має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності .

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 32 ЦПК України , позов може бути пред'явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно.

Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо:1) предметом спору є спільні права чи обов'язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права і обов'язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3)предметом спору є однорідні права і обов'язки.

Стаття 57 ЦПК України, Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 2. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Стаття 58 ЦПК України , Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. 3. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Стаття 59 ЦПК України , Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. 2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 60 ЦПК України , Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У справах про дискримінацію позивач зобовязаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Частину першу статті 60 доповнено абзацом згідно із Законом № 1263-VII від 13.05.2014\

У справах щодо застосування керівником або роботодавцем чи створення ним загрози застосування негативних заходів впливу до позивача (звільнення, примушування до звільнення, притягнення до дисциплінарної відповідальності, переведення, атестація, зміна умов праці, відмова в призначенні на вищу посаду, скорочення заробітної плати тощо) у звязку з повідомленням ним або членом його сімї про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою обовязок доказування правомірності прийнятих при цьому рішень, вчинених дій покладається на відповідача.

Частину першу статті 60 доповнено абзацом згідно із Законом № 1261-VII від 13.05.2014; в редакції Закону № 1700-VII від 14.10.2014\

2. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

3. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

4. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу, якщо повнолітні дочка, син не піклуються непрацездатних,немічних батьків,з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов'язаних із наданням такого піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, при визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі. Непрацездатним вважається той з батьків, хто досяг загального пенсійного віку або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Потреба в матеріальній допомозі має визначатися залежно від наявності чи відсутності прожиткового мінімуму.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та позивач ОСОБА_1 є мамою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 є непрацездатною особою у зв'язку із досягненням кожним із них пенсійного віку, відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов'язкове пенсійне страхування», що підтверджується посвідченням серії ААА № 304178 на ім'я ОСОБА_3 (а.с. 10) , та посвідченням ААБ № 689743 на ім'я ОСОБА_1 (а.с.10) .

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов'язків утримувати непрацездатних батьків. Критерієм призначення аліментів є те, що отримувані батьками пенсія, інший дохід не забезпечують їхніх потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків.

Згідно ст. 205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

При вирішенні питання про стягнення аліментів на батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов'язку утримувати матір, батька та обов'язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов'язків, що передбачено ч. 1 ст. 204 СК України.

Як вбачається з матеріалів справи позивачі проживають разом , довідка про склад сім'ї № 561 (а.с.11) , позивач ОСОБА_5 - пенсіонер, отримує пенсію в розмірі 2664 грн. 22 коп..

Згідно довідки Широківського центру первинної медико-санітарної допомоги ОСОБА_1 перебуває на «Д» обліку у лікаря терапевта з діагнозом згідно довідки дослівно: "ИБЦ с ГБ II ст.; сахарный диабет II тип средней тяжести ; левостороний коксартроз; деформирующий остреоартрит. " а.с. 15. На лікування затрачено кошти згідно квитанцій, які були надано суду з 01.10.2015 року по 06.11.2015 року на загальну суму 1241,71 грн. а.с. 16-18.

Відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Крім того, при визначенні розміру аліментів, судам необхідно враховувати наявність у відповідача інших зобов'язань, зокрема в даному випадку наявність у відповідача малолітніх дітей, на утримання яких він сплачує аліменти в розмірі 1/3 частини , а також сплачує аліменти і на утримання дружини в розмірі 1/6 частини.

Стягненням аліментів з відповідача на користь позивачів саме в розмірі по 1/3 частини на кожного, будуть зачеплені інтереси малолітніх дітей та непрацездатної матері дітей.

Крім того, відповідно до роз'яснень, викладених в абз. 2 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", згідно з ч. 2 ст. 205 СК України при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Як передбачено ч. 4 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивачки ОСОБА_1 щодо задоволення позовних вимог частково та стягнення з ОСОБА_3, аліментів на утримання матері ОСОБА_1 та не погоджується з вимогами позивача ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3, на утримання батька.

Як зазначено третьою особою в запереченнях, позивачі мають ще одну дитину сина ОСОБА_9, який працює в ПАТ "АрселорМіттал Кривий Ріг", проте доказів, відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, на підтвердження вказаних фактів не надано, а також після отримання позивачами заперечення вони не спростували даний факт вказаний тртьою особою.

Таким чином, судом встановлено, що окрім ОСОБА_3 позивачі мають повнолітнього сина, який має однаковий обов'язок із братом на надання матеріальної допомоги батькам. Належних доказів того, що ОСОБА_9 - син позивачів не працює та не отримує доходів, суду не надано.

Суд, аналізуючи зібрані докази (щодо вимоги позивачки ОСОБА_1Д.) в сукупності, та враховуючи, що відповідач має постійний дохід, та на його утриманні двоє малолітніх дітей та колишня дружина, яка знаходиться в дикретній відпусті по догляду за дітьми на яких він сплачує за рішенням суду 1/2 частину від своєї заробіткої плати. А також те , що позивачка проживає з чоловіком, який теж пенсіонер та має пенсію розмір якої більш як в два рази перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили непрацездатність відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" становить 1074 гривні, а саме згідно довідки пенсійного фонду в розмірі 2664, 22 грн. /а.с. 12/, що є значно більшим від розміру пенсії позивачки ОСОБА_10, яка становить 1276, 51 грн., що лише на 200 гривень більша від прожиткового мінімуму а.с. 12.

Тому, відповідно до ч. 4 ст. 75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Критерієм призначення аліментів є те, що отримувана матір'ю пенсія, інший дохід не забезпечують її потреб на харчування, лікування, на придбання одягу, ліків.

Отже, відповідач ухиляється від зобов'язання утримувати непрацездатну матір, яка потребує матеріальної допомоги, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання непрацездатної матері в розмірі 1/10 частини від заробітку (доходу), але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму.

Суд, аналізуючи зібрані докази (щодо вимоги позивача ОСОБА_5П.) в сукупності, та враховуючи, що відповідач має постійний дохід, та на його утриманні двоє малолітніх дітей та колишня дружина, яка знаходиться в дикретній відпусті по догляду за дітьми на яких він сплачує за рішенням суду 1/2 частину від своєї заробіткої плати. Позивач пенсіонер та має пенсію розмір якої більш як в два рази перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили непрацездатність відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" становить 1074 гривні, а саме згідно довідки пенсійного фонду в розмірі 2664, 22 грн. /а.с. 12/. Позивач в позові зазначає , що пенсію яку він отримуємо, не забезпечує йому необхідного мінімума проживання - частину відразу після отримання віддає на сплату комунальних послуг. Так, наприклад за останні три місяці витрати на сплату комунальних послуг склали 625 гривень 66 копійок, а в опалювальний сезон цього року ці витрати складатимуть щонайменше 1 500 гривень щомісячно. Сума, яка залишається є меншою ніж мінімальний прожитковий мінімум на одну особу і її ледь вистачає на харчування. Побутовими предметами першої необхідності він забезпечити себе та свою сім'ю не можемо. Іноді вимушений позичати гроші, щоб в прямому сенсі слова дожити до наступної пенсії.

Відповідно до ст. ст. 57-60 ЦПК України позивач не надав належних доказів тому, що в опалювальний сезон цього року витрати складатимуть щонайменше 1 500 гривень щомісячно.Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Керуючись ст. ст. 88, 172, 202, 205, 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків.

Позивні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатних батьків - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНН НОМЕР_1 аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_9, зареєстрованої за адресою ІНФОРМАЦІЯ_10, ІНН НОМЕР_2 у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менш ніж 30 відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для непрацездатної особи, щомісячно починаючи з 09.11.2015 року, безтерміново.

Допустити негайне виконання рішення у межах суми за один місяць відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави суму судового збору в розмірі 487, 20 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги , якщо апеляційну скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення . Особи , які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення .

СУДДЯ І.В. ЛІСНЕЦЬКИЙ .