Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2015 Справа №607/21276/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря Паюка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що подружнє життя у них не склалося внаслідок того, що відповідач з сім'єю не проживає, не бере участі у веденні спільного господарства, навчанні та вихованні сина, більше часу прводить на заробітках за кордоном. Вважає, що подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, а тому просить розірвати шлюб. Крім того, за час перебування у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після фактичного припинення сімейних відносин відповідач не надає фінансової допомоги на утримання їх спільної дитини, останній ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. На момет подання позову позивач немає достовірних відомостей про те, де саме працює її чоловік, однак їй відомо, що розмір його доходів, котрі він отримує за кордоном, є високим. За вказаних обставин, ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала та суду пояснила, що з відповідачем в шлюбі вона перебуває з 25 листопада 2007 року. Від даного шлюбу в них є одна малолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з позивачем. Причиною, по якій вона хоче розірвати шлюб, є те, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. З часу одруження чоловік майже весь час проживає за кордоном, не бажає спілкуватися з сім'єю, не має наміру спільно проживати з нею та їх спільним сином, фінансово дитині не допомагає. Вони повністю припинили подружні стосунки, протягом тривалого часу проживають окремо. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, збереження його неможливе, примирення не принесе бажаного результату, просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав.

Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, заслухавши пояснення позивача, суд встановив наступне.

Сторони зареєстрували шлюб 25 листопада 2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб від 25 листопада 2007 року, серія І-ИД №038880, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2450.

Від даного шлюбу в подружжя є одна малолітня дитина - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 22 липня 2008 року, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області.

Встановлено, що позивач та відповідач проживають окремо, припинили подружні стосунки та не ведуть спільного господарства. Спільне життя у них не склалося, оскільки вони люди з різними поглядами на сім'ю. Шлюб носить формальний характер, збереження його неможливе.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до довідки №06 від 12 січня 2015 року, виданої ПП «»Карпати - 2010» спільна дитина сторін - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 в АДРЕСА_1.

В силу ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України).

Відповідно до змісту ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч.1 ст.191 СК України).

В судовому засіданні не здобуто будь-яких доказів, що за станом здоров'я чи матеріальним становищем ОСОБА_2 не може виконувати своїх аліментних обов'язків щодо утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судом встановлено, що відповідач є працездатним, його стан здоров'я задовільний, аліментних обов'язків ОСОБА_2 не має, однак не виконує покладений на нього обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають до задоволення. Стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання (ст.367 ЦПК України).

Судові витрати в доход держави підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 112, 180, 183, 191 СК України, ст.ст.10, 60, 61, 213, 215, 223-226, 232-233, 294, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 25 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2450.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який зареєстрований в АДРЕСА_2, в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, починаючи з 22 грудня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), який зареєстрований в АДРЕСА_2, в користь держави судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в загальному порядку. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча О.Герчаківська