Номер провадження: 22-ц/785/159/15
Головуючий у першій інстанції Огренич І.В.
Доповідач Черевко П. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого - Черевка П.М.

Суддів - Суворова В.О., Артеменка І.А.

за участю секретаря - Фабіжевської Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою дачно-будівельного кооперативу "Відпочинок Трудящих", ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, а також Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2013 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поновлення стану земельної ділянки, шляхом знесення стіни спорудженої будови, позовом третьої особи з самостійними вимогами дачно-будівельного кооперативу "Відпочинок трудящих" до ОСОБА_4 про поновлення стану земельної ділянки, шляхом знесення стіни спорудженої будови, та за позовом третьої особи з самостійними вимогами Одеської міської ради до ОСОБА_4, треті особи дачно-будівельного кооперативу "Відпочинок Трудящих", ОСОБА_3 про знесення самовільно збудованого будинку та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2005 року ОСОБА_3 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_4 про поновлення стану земельної ділянки, шляхом знесення стіни спорудженої будови, який згодом уточнила та просила суд захистити її права на вільне користування своєю земельною ділянкою, зобов'язавши відповідача поновити стан земельної ділянки, шляхом знесення стіни спорудженої будови, яка розташована на земельній ділянці площею 113 кв.м. за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 посилаючись на те, що вона є власником домоволодіння АДРЕСА_1 м. Одесі. Відповідач на сусідній земельній ділянці, яка розташована за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2 самовільно будує будинок з порушенням норм ДБН та зазначеним самовільним будівництвом зайняв земельну ділянку яка знаходиться у комунальній власності та відведена для постійного користування членам ДБК "Відпочинок Трудящих", а тому позивачка вимушена звернутись до суду з даним позовом.

У травні 2005 року третя особа з самостійними вимогами дачно-будівельний кооператив "Відпочинок трудящих" звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовом до ОСОБА_4 про поновлення стану земельної ділянки, шляхом знесення стіни спорудженої будови, яка розташована на земельній ділянці площею 113 кв.м. за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2 посилаючись на те, що 07.08.2003 року ОСОБА_4 придбав у члена кооперативу ОСОБА_5 земельну ділянку площею 113 кв.м., за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2. До даної земельної ділянки за рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 листопада 2003 року ОСОБА_4 привласнив 18 кв.м. земельної ділянки, яка належить кооперативу та являється ділянкою загального користування.

ДБК "Відпочинок трудящих" за даним фактом звернулися до прокуратури а також до інших державних органів з проханням відновити їх порушені права, оскільки без відому членів кооперативу було відчужено земельну ділянку загального користування площею 18 кв.м..

Також відповідачем до органів, які дають згоду на будівництво була надана виписка із протоколу засідання членів правління в якій надавалася згода на проведення нового будівництва, що на думку ДБК "Відпочинок трудящих" є фальсифікацією.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 30 червня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково, зобов'язано ОСОБА_4 звільнити територію загального користування ДБК "Відпочинок трудящих", убравши з території будівельний вагончик; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2005 року апеляційні скарги ДБК "Відпочинок трудящих", ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 задоволено частково, рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 червня 2005 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції іншим суддею.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 05 лютого 2007 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25 вересня 2007 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08 листопада 2007 року по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 серпня 2008 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 29 січня 2009 року провадження по справі зупинено до розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу частково недійсним та визнання права власності та за позовом ДБК "Відпочинок трудящих" до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2011 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07 вересня 2012 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на час проведення експертизи провадження у справі зупинено.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 06 червня 2013 року провадження у справі відновлено.

У жовтні 2013 року до Київського районного суду м. Одеси звернулася третя особа з самостійними вимогами Одеська міська рада з позовом до ОСОБА_4, треті особи ДБК "Відпочинок Трудящих", ОСОБА_3 про знесення самовільно збудованого будинку та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки посилаючись на те, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.10.2011 року по справі № 1512/2-2278/2011 позовні вимоги ОМР було повністю задоволено, визнано незаконними та скасовано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0065 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 з цільовим призначенням для індивідуального дачного будівництва виданий на імя ОСОБА_8 серії НОМЕР_1; скасовано реєстрацію зазначених державних актів на право власності на землю.

Рішенням суду встановлено, що ОСОБА_4 здійснює будівництво на земельній ділянці комунальної власності, відведеної в постійне користування ДБК "Відпочинок трудящих", застосовуючи при цьому підроблену документацію.

Отже, ОСОБА_4 здійснює самовільне будівництво на захопленій ділянці власником якої є ОМР, тим самим порушуючи її права та інтереси.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2013 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено. У задоволенні позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами дачно-будівельному кооперативу "Відпочинок Трудящих" відмовлено. У задоволені позовних вимог третьої особи з самостійними вимогами Одеської міської ради відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним ДБК "Відпочинок Трудящих" подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким захистити права ДБК "Відпочинок Трудящих" на вільне користування своєю земельною ділянкою, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та є протиправним.

На рішення суду ОСОБА_2, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким захистити права ОСОБА_3 на вільне користування своєю земельною ділянкою, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи та є протиправним.

На рішення суду ОМР подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким зобов'язати ОСОБА_4 знести самовільно збудований житловий будинок та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, посилаючись на те, що рішення суду не відповідає чинному законодавству.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 05 березня 2014 року апеляційну скаргу ДБК "Відпочинок Трудящих" задоволено частково, апеляційну скаргу ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 задоволено частково, апеляційну скаргу ОМР задоволено; рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2013 року - скасовано, ухвалено нове, зобов'язано ОСОБА_4 знести за свій рахунок самовільно збудований житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 118 кв.м. за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 та звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 18 кв.м.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 09 липня 2014 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково, рішення апеляційного суду Одеської області від 05 березня 2014 року скасовано, справу направлено до апеляційного суду на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі вивчивши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково.

Відповідно до ч.1 п.3 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення.

Відповідно до п.1,3 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відмовляючи у задоволенні вимог позивачів ОСОБА_3, ДБК "Відпочинок трудящих" та третьої особи з самостійними вимогами - ОМР - суд обґрунтовано дійшов зазначеного висновку, про те мотивувальна частина та резолютивна частина щодо необґрунтованості вимог третьої особи з викладеним обґрунтуванням на думку колегії підлягає зміні та вирішення зазначеного питання відповідно до вимог ч. 3,4 ст. 267 ЦК України - застосування строку позовної давності до зазначених спірних правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням Київського райсуду м. Одеси від 28 листопада 2003 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання угоди частково недійсною і визнання права власності, позовні вимоги задоволені і за ОСОБА_4 визнано право власності на спірну земельну ділянку, площею 0,0131га.

11 червня 2004 року ОСОБА_4 на підставі договору дарування передав безоплатно у власність, а ОСОБА_8 прийняв у власність земельну ділянку, площею 0,0066 га, яка знаходиться за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2.

26 жовтня 2004 року на ім'я ОСОБА_4 і ОСОБА_8 були видна державні акти.

21 вересня 2004 року розпорядженням Київської райадміністрації ОМР ОСОБА_4 було дозволено будівництво 4-х поверхового дачного будинку та 23 вересня 2009 року отримано дозвіл з інспекції ДАБК на початок будівництва.

05 серпня 2005 року розпорядженням Київської райадміністрації ОМР було відмінено розпорядження від 21 вересня 2004 року.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 29 вересня 2005 року рішення Київського райсуду м. Одеси від 28 листопада 2003 року скасовано і ухвалою Київського райсуду м. Одеси від 16 червня 2011 року позовна заява ОСОБА_4, ОСОБА_8 до ОСОБА_5, ОМР, управління земресурсів Одеського міськвиконкому та інш. про визнання угоди частково недійсною, визнання права власності залишена без розгляду.

Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 20 жовтня 2011 року визнанні незаконними та скасовані державні акти на ім'я ОСОБА_4 і ОСОБА_8, а також скасована державна реєстрація зазначених державних актів.

Згідно з ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.4 ст.376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

Відповідно до ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

ОСОБА_3 та представник ДБК "Відпочинок Трудящих" в уточнених позовних вимогах не визначили яку саме і яким шляхом необхідно перенести стінку спорудженої будови, яка розташована на земельній ділянці площею 113 кв.м. за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2.

Крім того, ні представником ОСОБА_3, ні представником ДБК "Відпочинок Трудящих" у судовому засіданні не надано жодних доказів в підтвердження того, що технічно можливо знесення стіни спорудженої будови, яка розташована на земельній ділянці площею 113 кв.м. за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_2.

Ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів.

Досліджуючи обставини позовних вимог Одеської міської ради - третьої особи з самостійними вимогами до ОСОБА_4, ДБК "Відпочинок Трудящих", ОСОБА_3 про знесення самовільно збудованого будинку та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки суд на думку колегії суддів помилково не застосував вимоги ч. 3,4 сст. 267 ЦК України на застосування яких наполягала представник ОСОБА_4 - ОСОБА_9 в судовому засіданні 27 листопада 2013 року, а.с. 218 т.4.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

ОСОБА_4 здійснював будівництво згідно з розпорядженням Київської районної адміністрації про надання дозволу на початок робіт від 21 вересня 2004 року № 1325 на земельній ділянці, яка йому належала на праві власності.

Судом не встановлено факт істотних порушень будівельних норм і правил. Висновок будівельно-технічної експертизи від 19 березня 2013 року, в якому зазначені розміри заступів, не може братися до уваги, оскільки геодезичні роботи зі встановлення меж земельної ділянки, на якій розташований спірних об'єкт нерухомого майна, експерт у зазначеній експертизі не здійснював. Експертом не встановлені крапки координат та поворотні кути, які б свідчили про дійсні межі земельної ділянки, яка на праві власності належить ОСОБА_4, та наявність меж заступів спорудженої будівлі.

Відповідно до вимог ст. ст. 15,16. 386. 391 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який враховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Викладені обставини судом з'ясовано неповно, що є підставою для зміни оскаржуваного рішення у зазначеній частині.

За викладених обставин колегія суддів, дослідивши інші доводи апеляційних скарг - ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_10 щодо порушення судом норм матеріального чи процесуального права, на які вони посилаються як на підстави для скасування оскаржуваного рішення, вважає їх необґрунтованими, такими що не підлягають задоволенню, оскільки спростовуються викладеними обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п.1, 3 ч.1, п.1 ст.309, ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційні скарги дачно-будівельного кооперативу "Відпочинок Трудящих", ОСОБА_2, представника ОСОБА_3, а також Одеської міської ради - задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 27 листопада 2013 року - в частині відмови у задоволенні вимог третьої особи - Одеської міської ради до ОСОБА_4 про знесення самовільно збудованого будинку та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки скасувати.

У скасованій частині у задоволенні вимог третьої особи - Одеської міської ради - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий П.М. Черевко

Судді: В.О. Суворов

І.А. Артеменко