441/2477/13-ц 2/441/137/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: Малахової - Онуфер А.М.

з участю секретаря Карапінки І.Р.

позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників відповідача ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника Суховільської сільської ради Гелешко Х.Ю., третьої особи ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, треті особи відділ Держземагенства у Городоцькому районі Львівської області, Городоцька державна нотаріальна контора, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про встановлення заповітів нікчемними, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину та Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області про встановлення заповітів посвідчених у виконавчому комітеті Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області 17 серпня 2004 року зареєстрованих за №40 і відповідно за №40 «а», складених від імені ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім'я ОСОБА_3 - нікчемними, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 серпня 2006р., за реєстровим №2038, виданого державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори (тимчасово в.о. завідуючого Городоцької нотаріальної контори) на ім'я ОСОБА_3 і Державного акту серія НОМЕР_3 від 17 квітня 2012р. на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,1480 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого 04.08.2006р. на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В обґрунтування позову покликався про те, що його батько ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., склав заповіт, за яким належний йому будинок АДРЕСА_1, присадибну земельну ділянку, грошовий вклад з відповідними відсотками, а також все своє майно, де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом буде мати право, заповів онукові ОСОБА_3, 1977р.н., однак означений заповіт складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, зокрема у ньому відсутня відмітка про те, що він прочитаний вголос, такий не містить відмітки про скасування попереднього заповіту, у сільській раді відсутній другий його примірник, означений заповіт не зареєстрований у визначеному законом порядку. Просив позов задовольнити.

ОСОБА_1 в суді позовні вимоги підтримав з підстав викладених у заяві, пояснив, що його мати ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 мала у власності земельну ділянку пл.1,1700га сільськогосподарського призначення згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4, що з 1996 року і до сьогоднішнього дня частиною земельної ділянки користується він, що при житті ОСОБА_10 мала намір означену ділянку залишити йому, що після її смерті землю по суті успадкував батько ОСОБА_9, який мав намір належний йому будинок з приналежними до нього господарськими будівлями по АДРЕСА_1, присадибну земельну ділянку, грошовий вклад з відповідними відсотками, заповісти онукові ОСОБА_3, спірною земельною ділянкою батько розпоряджатись не міг так як така йому не належала. Вважає, що заповіти від 17 серпня 2004 року за реєстровим №40 і №40 «а», складені від імені ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. на ім'я ОСОБА_3 - нікчемні, оскільки такі заповіти не зареєстровані у визначеному законом порядку, за них не оплачено судовий збір, просить позов задовольнити.

Адвокат ОСОБА_2 в суді висловилась на підтримку позиції ОСОБА_1, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 позов заперечив, пояснив, що ОСОБА_9 при житті мав намір все належне майно заповісти йому, про що 21.10.1999р. та 17.08.2004р. склав відповідні заповіти, про волю заповідача ОСОБА_9 позивач знав, жодних заперечень не висловлював, вважає позов безпідставним.

Представники ОСОБА_4 і ОСОБА_5 просять в позові відмовити мотивуючи тим, що заповіт від 17.08.2004р. за реєстровим №40 складений ОСОБА_9 відповідає його волі і складений з дотриманням всіх вимог щодо його форми та посвідчення. Просять в позові відмовити за безпідставністю заявлених вимог.

Представник Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Гелешко Х.Ю. просить у позові відмовити, оскільки відсутні підстави передбачені ч.1 ст. 1257 ЦК України для встановлення заповітів № 40 і №40а від 17.08.2004р., нікчемними.

Треті особи представник відділу Держземагенста у Городоцькому районі Львівської області і державний нотаріус Городоцької держнотконтори в судове засідання не з»явились, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності (т.1 а.с. 204).

ОСОБА_7 висловилась на відмову у заявлених позивачем вимог.

ОСОБА_8 в суді позов підтримала з підстав викладених у заяві, 12.02.2015р. в судове засідання не з»явилась.

Заслухавши позивача ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представників ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області Гелешко Х.З., третіх осіб ОСОБА_7, ОСОБА_8, свідків ОСОБА_12, ОСОБА_13, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у позові.

Так, за положеннями ст.3 ч.1, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 213 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. ст. 524, 525, 526, 529 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, за останнім постійним місцем його проживання, місцезнаходженням майна або основної його частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР).

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

За положеннями ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1272 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку для її прийняття, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

З пояснень в суді сторін, матеріалів справи видно, що ОСОБА_9 і ОСОБА_14 12 січня 1944р. зареєстрували шлюб у Суховільській сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 2, з часу одруження проживали разом та були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 у шлюбі мали троє дітей: ОСОБА_15, ОСОБА_16 і ОСОБА_1 (т.1 а.с.7-10).

Із копії Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_4 від 27.09.1997р. (т.1 а.с.229, 230), копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т.1 а.с.226) убачається, що ОСОБА_10 була власником земельної ділянки пл.1.1700га сільськогосподарського призначення, що на території Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області та їй належали два грошові вклади в Ощадбанку за №6324 в м. Городок Львівської області на особових рахунках НОМЕР_1 і НОМЕР_2.

ОСОБА_10 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.1 а.с.210).

За повідомленням державного нотаріуса Городоцької держнотконтори від 03.02.2015р. №90/01-16, після смерті ОСОБА_10, спадкоємці які б бажали прийняти спадщину, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась (т.2 а.с. 36, 37).

Як встановлено судом, і не заперечується сторонами по справі, ОСОБА_9 і ОСОБА_10 з часу одруження 12 січня 1944р. і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 остатньої, разом проживали і були зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_10 в будинку залишився проживати ОСОБА_9, який протягом строку для прийняття спадщини не заявив про відмову від неї.

21.10.1999 року ОСОБА_9 склав заповіт, що посвідчений секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, за яким на випадок своєї смерті заповів онукові ОСОБА_3 будинок та земельну ділянку в с.Суховоля Городоцького району Львівської області, а також все своє рухоме і нерухоме майно.

17.08.2004р. ОСОБА_9 склав новий заповіт за яким на випадок своєї смерті належний йому будинок АДРЕСА_1 та присадибну земельну ділянку, а також грошовий вклад з відповідними відсотками та все майно де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що за законом буде мати право, заповів своєму онукові ОСОБА_3, 1977р.н. (т.1 а.с. 209).

ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Із копії спадкової справи після смерті ОСОБА_9 видно, що 20.05.2005р. за заявою ОСОБА_3 відкрито спадкову справу, а 04 серпня 2006р. ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, що посвідчений у виконкомі Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області за реєстровим №40 на земельну ділянку пл.1.1700га сільськогосподарського призначення, що належала ОСОБА_10, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкоємцем майна якої був її чоловік ОСОБА_9, який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав (т.1 а.с.204-237).

17.04.2012р. ОСОБА_3 виготовив Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія НОМЕР_3 (т.1 а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, визнання або оспорювання.

За положенням ч.1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Такі ж роз'яснення містить і п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», а саме, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, зокрема, недієздатною, малолітньою, неповнолітньою особою (крім осіб, які в установленому порядку набули повну цивільну дієздатність), особою з обмеженою цивільною дієздатністю, представником від імені заповідача, а також заповіт, складений із порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, згідно із частиною першою статті 1257 ЦК України є нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК (недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом - нікчемний правочин) визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається.

Загальні вимоги до форми заповіту визначені ст.1247 ЦК України, за якою заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, особисто підписаний заповідачем, посвідчений нотаріусом або іншою посадовою, службовою особою, визначеною у статтях 1251-1252 цього Кодексу.

Якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування на яких вчинення такої дії покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради (положення ст. 1251 ЦК України).

Відповідно до п. 2, п.27 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України від 26.10.1994р. (яка діяла на час складення заповіту у 2004р. і втратила чинність 02.12.2011р.), нотаріальні дії у виконавчих комітетах сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють посадові особи, на яких за рішенням виконавчого комітету відповідної Ради народних депутатів покладено вчинення цих дій. Заповіти, що посвідчуються в нотаріальному порядку, подаються посадовій особі виконавчого комітету не менш ніж у двох примірниках, один з яких залишається у виконавчому комітеті ради депутатів. При посвідченні заповіту уповноважена посадова, службова особа має дотримуватись загальних правил посвідчення заповіту, передбачених ст. 1247, 1248, 1253 ЦК України.

Як убачається із змісту заповіту за реєстровим № 40 від 17.08.2004р. такий заповіт складений у письмовій формі із зазначенням місця та часу його складення, особисто підписаний заповідачем, посвідчений службовою особою органу місцевого самоврядування - секретарем виконавчого комітету Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_13 (т.1 а.с. 209).

Та обставина, що вищеозначений заповіт посвідчений службовою особою яка мала право його посвідчувати, стверджується рішенням виконавчого комітету №3 від 16.05.2002р. про призначення секретаря Суховільської сільської ради ОСОБА_13 відповідальною за ведення нотаріальних дій (т.2 а.с.46).

Із пояснень в суді сторін, третіх осіб убачається, що ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2., при житті мав намір розпорядитись всім своїм майном на користь онука ОСОБА_3, про що також свідчать складені заповідачем 21.10.1999р. і ІНФОРМАЦІЯ_2. заповіти (т.1 а.с. 193 зворот, 209).

Про те, що заповідач ОСОБА_9 на момент складання 17.08.2004р. заповіту був дієздатним, що волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі, ствердили в суді свідки ОСОБА_12 і ОСОБА_13

Обставини щодо недієздатності заповідача на момент складання заповіту, порушення форми заповіту (ст.1257ЦК), або ж посвідчення заповіту особою яка немала права його посвідчувати, позивач не оспорює.

Отже, враховуючи те, що заповіт №40 від 17.08.2004р. посвідчений секретарем Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області ОСОБА_13 за якими ОСОБА_9 будучи дієздатним на момент його складання, на власний розсуд розпорядився своїм майном на випадок смерті призначивши своїм спадкоємцем ОСОБА_3, що означений заповіт складений у письмовій формі із зазначенням місця та часу складення, особисто підписаний заповідачем та посвідчений службовою особою на яку вчинення такої дії покладено рішенням виконавчого комітету Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області №3 від 16.05.2002р., підстав до задоволення позову з наведених у заяві ОСОБА_1 та висловлених в суді адвокатом ОСОБА_2 мотивів, немає.

Що стосується вимоги про встановлення заповіту за реєстровим №40 "а" від 17.08.2004р. нікчемним, оскільки таким заповітом в майбутньому може скористатись відповідач ОСОБА_3 для оформлення своїх спадкових прав, то за положенням ч.1 ст. 3 ЦПК України, ч.1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише у разі його порушення на момент звернення до суду, а відтак заявлена вимога, передчасна.

Твердження адвоката ОСОБА_2 про те, що заповідач не мав наміру розпорядитись своїм майном на користь відповідача, оскільки заповіт не значиться зареєстрованим у журналі реєстрації нотаріальних дій Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області, суд оцінює як необґрунтовані, окрім цього як ствердив сам позивач в суді, заповідач ОСОБА_9 при житті повідомляв його про намір залишити своє майно виключно онуку ОСОБА_3

Покликання адвоката ОСОБА_2 про відсутність у сільській раді другого примірника заповіту №40 від 17.08.2004р., відсутність відмітки про його прочитання вголос, що такий заповіт не зареєстрований у визначеному законом порядку, інше, суд бере до уваги, однак оцінює як такі, що не дають підстав вважати його нікчемним.

Що стосується відсутності відмітки на заповіті від 17.08.2004р. про скасування попереднього заповіту, то відповідно до положень ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним, а відтак обов»язкове вчинення у заповіті відмітки про скасування попереднього заповіту, не передбачено законом.

Оскільки підстав до встановлення заповіту від 17.08.2004р. за реєстровим №40 немає, то немає підстав до задоволення й інших вимог позивача в справі.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10, 11, 59, 60, 61, 159, 212-215 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову ОСОБА_1 про встановлення заповітів посвідчених у виконавчому комітеті Суховільської сільської ради Городоцького району Львівської області 17 серпня 2004 року зареєстрованих за №40 і відповідно за №40 «а», складених від імені ОСОБА_9, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на ім'я ОСОБА_3 - нікчемними, визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 серпня 2006р., за реєстровим №2038, виданого державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори (тимчасово в.о. завідуючого Городоцької нотаріальної контори) на ім'я ОСОБА_3 і Державного акту серія НОМЕР_3 від 17 квітня 2012р. на право приватної власності на земельну ділянку площею 1,1480 га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 04 серпня 2006р. - в і д м о в и т и.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів.

Суддя: А.М. Малахова - Онуфер