Єдиний унікальний номер 225/1967/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1023/2015
Головуючий в I інстанції Андреєв В.В.
Доповідач Новосьолова Г.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року м. Артемівськ

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Новосьолової Г.Г.,

суддів: Новосядлої В.М., Мальованого Ю.М.,

за участю секретарів Бондарчука І.Е., Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного концерну «Укроборонпром», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу -

В С Т А Н О В И В :

21 жовтня 2015 року рішенням Дзержинського міського суду Донецької області у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного концерну «Укроборонпром», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог, мотивуючи свої вимоги порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, суд неповно зясував обставини по справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що звільнення відбулось більше ніж у триденний строк з дня отримання відповідачем судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Апелянт вважає, що даний строк є присічним, поновленню не підлягає, пропуск даного строку є підставою для поновленню на роботі. Суд першої інстанції не кваліфікував до якого виду юридичної відповідальності відноситься звільнення за корупційне правопорушення.

В судове засідання не зявився позивач ОСОБА_1, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відповідно до вимог ч.5 ст.76 ЦПК України, що підтверджується розпискою (а.с.119).

Відповідно до частини 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача просив апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю - доповідача, представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини у справі, вірно визначився з характером спірних правовідносин та застосував належні матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 07 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного концерну «Укроборонпром», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої вимоги наступним.

З 19 червня 1998 року він працював директором Костянтинівського державного науково-виробничого підприємства «Кварсит».

11 квітня 2014 року наказом №98-к з ним було розірвано контракт і він був звільнений з роботи, у звязку набранням законної сили постанови Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення відповідно до положень Закону України «Про засади запобігання протидії корупції».

28 квітня 2014 року він звернувся до Ленінського районного суду м. Донецька з позовом до Державного концерну «Укроборонпром», про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

05 травня 2014 року по даній справі було відкрито провадження та справа призначена до розгляду на 30 травня 2014 року, що підтверджується ухвалою суду першої інстанції.

Але, у звязку з проведенням антитерористичної операції цивільна справа не розглядалась та по ній не було прийнято відповідного рішення.

Звернувшись до суду з запитом про наявність цивільної справи, інформації не отримав та звернувся з таким позовом до Дзержинського міського суду на підставі Розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 02 вересня 2014 року про визначення територіальної підсудності справ.

Вважає, що звільнення його з роботи є незаконним, оскільки відповідач отримавши постанову суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за корупційне правопорушення, не дотримуючись вимог ст.36 п.7-1 КЗпП України та положень ст..22 Закону України «Про засади запобігання протидії корупції» порушив трьохденний строк звільнення, що є підставою для задоволення його позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 20 листопада 2013 року на підставі контракту укладеного між ОСОБА_1 та Державним концерном «Укроборонпром», він працював у Державному науково-виробничому підприємстві «Кварсит» на посаді директора (а.с.44-55).

17 січня 2014 року постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-9 КпАП України та постанова набрала законної сили 27 січня 2014 року (а.с.41-43).

11 квітня 2014 року наказом №98-к контракт укладений між ОСОБА_1 та Державним концерном «Укроборонпром», був розірваний та позивач звільнений з займаної посади з 14 квітня 2014 року за п. 7-1 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України /надалі КЗпП України/, з підстав набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"(а.с.6).

ОСОБА_1Ф оскаржив постанову Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 17 січня 2014 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ст.172-9 КпАП України

03 липня 2014 року постановою апеляційного суду Донецької області позивачу було відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження цієї постанови і апеляційна скарга повернута апелянту, у звязку з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови (а.с.56-58).

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог виходив з того, що відповідно до вимог закону за корупційне правопорушення особа підлягає звільненню у трьохденний термін, але не дотримання цього терміну не є підставою для поновлення на роботі. Порушення строків звільнення є відповідальність відповідача по не дотриманню діючого законодавства.

Відповідно до п. 7-1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, підставою припинення трудового договору є набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Згідно з ч.2 ст.22 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" /в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ особи, яких притягнуто до кримінальної або адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, пов'язані з порушенням обмежень, передбачених цим Законом, підлягають звільненню з роботи (служби) у триденний строк з дня отримання органом державної влади, органом місцевого самоврядування, підприємством, установою, організацією копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Вирішуючи питання про підстави звільнення ОСОБА_1, суд врахував що фактично працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Крім цього, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності набрала законної сили.

Виходячи з встановлених обставин, наданих сторонами доказів та вимог закону, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави звільнення ОСОБА_1 зазначені в наказі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі.

Довід апеляційної скарги про те, що звільнення відбулось більше ніж у триденний строк з дня отримання відповідачем судового рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності, а цей строк є присічним, і тому його пропуск є підставою для поновленню на роботі є неспроможним з наступних підстав.

17 січня 2014 року постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності та визнаний винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-9 КпАП України та постанова набрала законної сили 27 січня 2014 року (а.с.41-43).

29 січня 2014 року та 12 березня 2014 року Костянтинівським міськрайонним судом на адресу Державного концерну «Укроборонпром» двічі були надіслані копії постанов від 17 січня 2014 року відносно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-9 КпАП України, яка набрала законної сили 27 січня 2014 року для відома та виконання, що підтверджується супровідним листом в матеріалах справи (а.с.72,74).

Факт отримання зазначених постанов підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 03 лютого 2014 року та від 17 березня 2014 року (а.с.73,75).

11 квітня 2014 року наказом №98-к ОСОБА_1 звільнений з займаної посади за п. 7-1 ч. 1 ст. 36 Кодексу законів про працю України /надалі КЗпП України/, з підстав набрання законної сили судовим рішенням, відповідно до якого працівника притягнуто до відповідальності за корупційне правопорушення, пов'язане з порушенням обмежень, передбачених Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції"(а.с.6).

Згідно з ч.2 ст.22 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції" /в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин/ особи, яких притягнуто до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення, підлягають звільненню з роботи (служби) у триденний строк з дня отримання копії відповідного судового рішення, яке набрало законної сили, якщо інше не передбачено законом.

Отже, згідно із цією нормою права притягнення особи до адміністративної відповідальності за корупційні правопорушення є обов*язком, а не правом роботодавця звільнити цю особу з роботи.

Порушення роботодавцем триденного строку не впливає на права позивача щодо його звільнення, а стосується питання своєчасного виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Що стосується доводу апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не кваліфікував до якого виду юридичної відповідальності відноситься звільнення за корупційне правопорушення є необґрунтованим, оскільки відповідно до вимог ст.147 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються до працівника за порушення трудової дисципліни, але звільнення відповідно до п.7-1 ст.36 КЗпП України дисциплінарним стягненням не визнається, є єдиним та спеціальним видом відповідальності за порушення антикорупційного законодавства..

Наведені в апеляційній скарзі позивача доводи необґрунтовані й правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дзержинського міського суду Донецької області від 21 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: