Справа № 278/132/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року

Житомирський районний суд Житомирської області

у складі: головуючого судді - Баренко С. Г.,

за участю секретаря судового засідання - Лабенської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем, заінтересована особа: територіальна громада в особі Новогуйвинської селищної ради (далі - Рада),-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 у заяві просить встановити факт постійного її проживання з чоловіком ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1. Встановлення даного юридичного факту необхідне заявниці для отримання спадщини, що унеможливлюється різними адресами реєстрації спадкоємця та спадкодавця та пропуском строку для прийняття спадщини.

Заявниця вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутністю.

Представник Ради звернувся з аналогічним клопотанням. Заяву визнав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені обставини, які відповідають встановленню фактів, що мають юридичне значення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_3 (а.с.13, 15). Внаслідок цього відкрилася спадщина на все належне йому майно.

Згідно зі ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зі змісту ст.ст. 1296, 1297 ЦК України вбачається, що оформлення права на спадщину, в тому числі на нерухоме майно, проводиться шляхом видачі нотаріусом відповідного свідоцтва. Проте, постановою нотаріуса від 31.10.2014 у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено у зв'язку з пропуском строку на прийняття спадщини (а.с. 16).

Статтею 1270 ЦК України встановлений строк у шість місяців для прийняття спадщини. Водночас, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Неможливість прийняття спадщини зумовлена тим, що спадкодавець був зареєстрований у смт. Новогуйвинське, а заявниця - в с. Сінгури (а.с. 8, 15). Згідно з довідкою Ради від 01.12.2014 №1909, ОСОБА_3 постійно проживав зразом зі своєб дружиною ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 та веди спільне господарство (а.с. 7). На користь заявниці свідчить і той факт, що у свідоцтві про смерть місцем смерті записано також с. Снігури.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Зважаючи на обставини справи, визнання заяви заінтересованими особами, необхідність забезпечення заявнику ефективного правового захисту при здійсненні права на спадкування, суд дійшов висновку, що факт спільного проживання заявниці зі спадкодавцем доведено.

З огляду на наведене, керуючись: ст.ст. 10, 11, 51, 58, 60, 61, 197, 212, 213, 214, 215, 256-259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживала разом з чоловіком ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, в АДРЕСА_1.

Рішення суду вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області протягом 10 днів після проголошення рішення через Житомирський районний суд.

Суддя: С.Г. Баренко