романівський районний суд житомирської області
Справа № 290/1310/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Романівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого судді Лесько М.О.

при секретарі Мединській І..В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Романові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Романівської районної державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмови в оформленні свідоцтва про право на спадщину та зобов'язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1, звернувся до суду з позовом до відповідача - Романівської районної державної нотаріальної контори, про визнання протиправною відмови в оформленні свідоцтва про право на спадщину та зобов'язання відповідача оформити та видати свідоцтво про право на спадщину земельних часток (паїв), мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_2 заповів йому земельні частки (паї) реформованого КСП «Маяк», після смерті заповідача відкрилась спадщина на його майно. Позивач звернувся до Романівської районної державної нотаріальної контори із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з тим, що майно зазначене в Державному акті про право власності на земельну ділянку відмінне від майна зазначеного в заповіті. Позивач зазначає, що земельна частка (пай) ОСОБА_2 не була виділена в натурі (на місцевості), право власності ОСОБА_2 на земельну частку (пай) підтверджується земельним сертифікатом та Державним актом про право власності на земельну ділянку, майно вказане в заповіті не є відмінним від майна зазначеного в Державному акті на право власності на земельну ділянку. Також, позивач зазначає, що сертифікат на право на земельну ділянку (пай) є правовстановлюючим документом, посилаючись на ч.3 указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки».

Сторони в судове засідання не з'явились.

12.01.2015 року позивач ОСОБА_1 до суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

25.02.2015 року від відповідача - завідувача Романівської районної державної нотаріальної контори Назарця Д.В. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів.

На запит суду до Романівської районної державної нотаріальної контори, 16.01.2015 року було надано суду копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.02.2008 року, виданого виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Романівського району Житомирської області. (а.с. 31).

Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 залишився заповіт, посвідчений секретарем виконкому Вільшанської сільської ради Черкавською А.Я. 23.06.2003 року, за яким земельні частки (паї) та майнові паї реформованого КСП «Маяк», спадкодавець ОСОБА_2 заповів ОСОБА_1 - позивачу у справі (а.с. 26.).

Позивач звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до Романівської державної нотаріальної контори, однак державним нотаріусом позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що Державний акт на право власності на земельну ділянку, не може бути прийнятий нотаріусом в якості правовстановлюючого документа на спадкове майно, яке заповідалось ОСОБА_2, оскільки майно зазначене в Державному акті на право власності на земельну ділянку є відмінним від майна зазначеного в заповіті. (а.с.38).

Як вбачається з матеріалів справи, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №0058856 підтверджує право ОСОБА_2 на земельну частку (пай) розміром 4,26 в умовних кадастрових гектарів, у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Маяк». (а.с.10).

Відповідно до ст.1216 Цивільного кодексу України (надалі по тексту - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч.ч.1, 4 ст. 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до пункту 17 Розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України (надалі по тексту - ЗК України) сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Згідно із ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки, зокрема, на підставі виділення їм в натурі (на місцевості) належної їм земельної ділянки (паю).

Відповідно до ч.3 ст.12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» власникам земельних часток (паїв), яким земельні ділянки виділені в натурі (на місцевості) єдиним масивом, видається державний акт на право власності на земельну ділянку, який посвідчує їх право спільної часткової власності чи спільної сумісної власності.

Як вбачається з матеріалів справи, заповідач ОСОБА_2 реалізував своє право на земельну частку (пай), набувши право власності на земельну ділянку,що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №844350, виданим Романівською районною державною адміністрацією Житомирської області від 28.11.2006 року, згідно якого ОСОБА_2 є співвласником земельної ділянки загальною площею 66,7269 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території с. Вільха Романівського району Житомирської області, частка якого складає 1/24 (а.с.8).

Як вбачається з матеріалів справи, спадкодавець ОСОБА_2 заповів право на земельну частку (пай) позивачу, проте після набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку не склав нового заповіту, а складений ним заповіт не охоплює права та обов'язки, які могли б йому належати в майбутньому.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Розглядаючи згідно положень ч.1 статті 11 ЦПК України дану справу, суд вирішує спір у межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог та приходить до висновку, що позов є безпідставним та не обґрунтованим, позивачем не доведено протиправність відмови державного нотаріуса Романівської районної державної нотаріальної контори в оформленні свідоцтва про право на спадщину.

З урахуванням вказаних обставин ОСОБА_1 слід відмовити у задоволенні позову.

На підставі наведеного вище обгрунтування та керуючись статтями 3, 10, 11, 57-62, 64, 158, 169, 212, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, статтями 3, 11, 15, 16, 1216, 1218, 1233, 1236 ЦК України, пунктами 9, 15, 16, 17 «Перехідних положень» Земельного кодексу України, статтями 2, 12 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Романівської районної державної нотаріальної контори про визнання протиправною відмови в оформленні свідоцтва про право на спадщину та зобов'язання вчинити дії.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Житомирської області через Романівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.О. Лесько