Справа № 203/932/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі : головуючого судді - Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Авраменко А.М.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

16 лютого 2015 року ОСОБА_2 звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Позивач в позовній заяві та судовому засіданні посилалась на те, що вони з відповідачем одружені з 05 травня 2009 року, з 2012 року між сторонами було припинено подружні стосунки та ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, відсутності довіри в родині та у зв'язку з втратою один до одного почуттів та взаємоповаги. Враховуючи вищевикладене, позивач зберігати шлюб з відповідачем не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливе та суперечить її інтересам, тому позивач звернулась до суду та просила суд шлюб розірвати (а.с. 2-3).

Позивач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином, на адресу суду надав нотаріально посвідчену заяву про те, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 18).

Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 05 травня 2009 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 22, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, наявною в матеріалах справи (а.с. 4).

Також у судовому засіданні встановлено, що з 2012 року між сторонами по даній справі були припиненні подружні стосунки, ведення спільного господарства через відсутність взаєморозуміння, відсутності довіри в родині та у зв'язку з втратою один до одного почуттів та взаємоповаги, тому зберігати сім'ю вона не бажає й вважає, що це неможливо, а також суперечить її інтересам та інтересам дітей, дані обставини підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні (а.с. 21-22).

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України.

Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд при розгляді справи про розірвання шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 2012 року та з цього часу відносини між подружжям по справі не поновлювались, сторони по справі наполягали на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажають й вважають, що це неможливо та суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає розірванню.

Приймаючи до уваги зазначене позивачем в судовому засіданні бажання не змінювати своє прізвище після розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне у відповідності до ст. 113 СК України прізвище позивача, змінене нею при реєстрації шлюбу з позивачем, після розірвання шлюбу залишити незмінним - «ОСОБА_2».

Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, зареєстрований 05 травня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 22 - розірвати.

Прізвище ОСОБА_2, яке було змінено нею після укладення шлюбу, залишити незмінним - «ОСОБА_2».

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 223 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення можеть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ф.Ф. Маймур