№2/756/665/15
РІШЕННЯ

Іменем України

24 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Тітова М.Ю.

при секретарі Івановій І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення грошових коштів. Свої вимоги обґрунтовує наступним, а саме 12 серпня 2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено Договір №004-28597-120813 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для Своїх» у доларах США. Згідно умов даного договору, сума вкладу складала 4000,00 доларів США під 9 процентів річних строком до 17 серпня 2014 року. На виконання вимог, передбачених умовами договору, ним через касу банку було внесено на рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти у розмірі 4000,00 доларів США. За період з 12 серпня 2013 року по 17 серпня 2014 року банком за договором було нараховано відсотків у розмірі 370,71 доларів США. 18 серпня 2014 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір № 008- 28685-180814 на відкриття та обслуговування поточного рахунку № НОМЕР_2. Відповідно до виписки по рахунку, АТ «Дельта Банк» перерахував кошти з депозитного на поточний рахунок лише 22 серпня 2014 року. Він неодноразово звертався у відділення ПАТ «Дельта банк» починаючі серпня 2014 року (як усно так і письмово) з проханням видати кошти з поточного рахунку. Банком через касу відділення було видано лише 500,00 доларів США. Інші прохання та заяви про видачу всіх грошових проігноровано, що призводить до порушення його прав та інтересів. Отже, станом на 22 вересня 2014 року, банк не повернув йому кошти у розмірі 3870,71 доларів США. Просив суд зобов'язати відповідача видати грошові кошти в розмірі 3870,71 доларів США.

В подальшому позивачем змінено свої вимоги, а саме просив суд стягнути з відповідача на свою користь 3331,95 доларів США.

У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача просив у задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

12.08.13 між сторонами укладено договір №004-28597-120813 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий для своїх» у доларах США, за яким сума вкладу складає 4000 доларів США, вклад залучається до 17.08.14, процентна ставка на суму вкладу становить 9% річних.

12.08.13 позивачем внесено кошти на вкладний рахунок в розмірі 4000 доларів США.

18.08.14 між сторонами укладено договір №008-28685-180814 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів, відповідно до якого відповідачем відкрито позивачу поточний рахунок НОМЕР_2 у доларах США, процентна ставка на суму від 300 доларів США до 10000 доларів США - 5,5%.

Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами про видачу грошових коштів.

У своєму листі від 27.08.14 відповідач відмовив у видачі грошових коштів, посилаючись в тому числі на постанову Правління Національного банку України «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій».

Станом на 19.02.15 на рахунку позивача значиться 3242,58 доларів США.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

За ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Крім того, відповідно до ч. 1, 3 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Також, статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Пунктом 1.6 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.03 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за 1256/8577 від 29.12.03) встановлено банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті.

Постановою правління НБУ «Про врегулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій» №328 від 30.05.14 запроваджено такі заходи щодо діяльності банків, перелік яких наведено в додатку до цієї постанови, та фінансових установ зокрема за дорученням фізичних осіб за межі України здійснюються перекази іноземної валюти за поточними валютними неторговельними операціями на підставі підтвердних документів виключно з поточного рахунку в іноземній валюті - на суму, що в еквіваленті перевищує 15000 гривень, але не більше, ніж 150000 гривень на місяць.

Відповідно до п.п. 1, 3 Указу Президента України про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади від 03.10.1992 року установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації. Нормативно-правові акти набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Крім того, згідно п. 4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, що зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року №731 державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що: а) зачіпають соціально-економічні, політичні, особисті та інші права, свободи й законні інтереси громадян, проголошені й гарантовані Конституцією та законами України, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації; б) мають міжвідомчий характер, тобто є обов'язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, органів господарського управління та контролю, а також підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Таким чином, постанова правління Національного банку України зачіпає права, свободи й законні інтереси громадян, тобто підлягає державній реєстрації, суперечить ст.ст. 1058-1065, 1066-1076 ЦК України, Положенню про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.03 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за 1256/8577 від 29.12.03), а тому посилання відповідача на її положення є необґрунтованим.

Виходячи із загальних засад пріоритету законів, нормативно-правових актів, які зареєстровані Міністерством юстиції України, над нормативно-правовими актами, які не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, то застосуванню підлягають положення параграфу 3 глав 71, 72 ЦК України та Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних операцій з юридичними і фізичними особами затвердженого постановою Правління НБУ №516 від 03.12.03 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України за 1256/8577 від 29.12.03), за якими банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті.

Підстав для нарахування на суму заборгованості 9% річних за договором банківського вкладу не має, оскільки грошові кошти перебували на банківському рахунку із процентною ставкою в 5,5 річних.

Таким чином, враховуючи, що на рахунку позивача 3242,58 долари США, то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судові витрати в розмірі 917,32 грн.

З викладеного, керуючись ст.ст. 1-11, 57-66, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) 3242,58 доларів США.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (ідентифікаційний код 34047020) на користь держави судові витрати в розмірі 917,32 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М.Ю. Тітов