РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради, 3-я особа Харківська міська рада про підтвердження права, -

встановив:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась у суд з позовом до відповідача, Департаменту містобудування архітектури та земельних відносин, 3-я особа Харківська міська рада про підтвердження права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що на вказаній земельній ділянці її бабусі належала частка будинку. У 1979 році у зв'язку з будівництвом каналізаційного колектора будинок був знесений та замість нього її сімї була надана двохкімнатна квартири, але увесь період починаючи з 1979 року вони продовжували користуватися вказаною земельною ділянкою, тому на підставі ст.ст. 118, 119 ЗК України набули право на користування земельної ділянки, однак звернення до Департаменту містобудування, архітектури та генерального плану Харківської міської ради щодо оформлення документів на приватизацію земельної ділянки не дали позитивних результатів.

Відповідач та третя особа, у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Суд заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи , вважає за необхідне в задоволені позовних вимог відмовити, виходячи з наступного.

Позивачка посилається на набуття нею право користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: м.Харків, вул. Шевченко, 262 , на підставі ст.119 ЗК України

Відповідно до ч.1 ст.119 ЗК України громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Вказана норма, щодо набуття права користування на земельну ділянку за набувальною давністю, може застосовуватися лише з 1 січня 2017р., оскільки ЗК України діє з 1 січня 2002 року і ця норма поширюється на правовідносини, що виникли після введення його в дію.

Крім того, для виникнення права користування на земельну ділянку перебігу набувальної давності недостатньо. Завершальним юридичним фактом виникнення прав на землю є рішення відповідних органів про передачу земельної ділянки в оренду, між тим позивачка просить підтвердити право користування земельною ділянкою, однак відповідне рішення органу місцевого самоврядування - відсутнє.

Також суд зазначає, що за набувальною давністю необхідним є добросовісність користування , якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права користування.

Однак як свідчать матеріали справи, ще бабці позивачці - ОСОБА_2 рішенням апеляційного суду Харківської області від 04.07.2007р. зобов'язано звільнити самовільно зайняту земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, повернувши її Харківській міській раді. Також вказаним рішенням встановлено, що будинок по АДРЕСА_1 знесений у зв'язку із будівництвом колектора та ОСОБА_2 відселена з наданням квартири. Тобто доказів добросовісності користування позивачкою земельною ділянкою по АДРЕСА_1 суду не надано.

Посилання позивачки на положення ст. 118 ЗК України судом не приймається, оскільки вказана норма передбачає порядок приватизації земельної ділянки, тоді як позивачка просить суд підтвердити її право користування земельною ділянкою, що вказаною нормою не регулюється.

На підставі вищевикладеного та керуючись 10, 11, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

В задоволені позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом

десяти днів з дня його проголошення, через суд першої інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.