Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03.04.2015 року Ужгородський міськрайонний суд

Закарпатської області

в складі: головуючого судді - Семерак І.О.,

при секретарі - Віраг Е.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгород цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та ОСОБА_1, третя особа ПАТ «Укргазбанк» про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з вказаним позовом мотивуючи його тим, що 21.06.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, було укладено кредитно-заставний договір №MKH7AК00010029, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_1 кредит в розмірі 7924,36 дол. США, а в забезпечення виконання зобов'язань остання передала в заставу позивачу автомобіль ВАЗ, модель 21043-20, 2006 року випуску, тип ТЗ легковий універсал-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Вказує, що 12.03.2012 року міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в рамках ВП №30639387 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно ОСОБА_1, в тому числі і на вказаний автомобіль. 25.11.2013 року міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в рамках ВП №40456318 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно ОСОБА_1, в тому числі на вищевказаний автомобіль. 11.09.2014 року міським відділом державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції в рамках ВП №44398703 на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження накладено арешт на все майно ОСОБА_1, в тому числі і на вказаний автомобіль

Однак у зв'язку з тим, що в даному випадку право застави у Приватбанку виникло ще 21.06.2007 року, а постанови про накладення арешту були винесені пізніше ніж було укладено договір кредитно-заставний договір, а також враховуючи те, що станом на 20.10.2014 року заборгованість ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Приватбанк» складає 23513,12 дол. США, що значно перевищує вартість предмету застави, позивач просить суд звільнити з-під арешту, накладених державними виконавцями міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції, вказаний автомобіль. Судові витрати просить покласти на відповідача - ОСОБА_1

В судове засідання представник позивача не з'явився, однак надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти прийняття заочного рішення не заперечує.

Представник третьої особи ПАТ «Укргазбанк» в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце слухання справи.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені своєчасно і належним чином, не повідомили суд про причини неявки, а тому, в порядку ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 червня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, було укладено кредитний договір, згідно якого останній було надано кредит у розмірі 7924,36 дол. США

З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави рухомого майна від 21 червня 2007 року, відповідно до якого предметом застави є автомобіль ВАЗ, модель 21043-20, 2006 року випуску, тип ТЗ легковий універсал-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1.

Згідно постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.03.2012 року ВП 30639387, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

Відповідно до постанови МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.11.2013 року ВП 40456318, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

Постановою МВ ДВС Ужгородського МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 11.09.2014 року ВП 44398703, накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Згідно ст. 19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Положеннями ч. 1 ст. 572 ЦК України визначено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

У відповідності до ст. 589 ЦК України, ст. 20 ЗУ «Про заставу», у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), що і відбулось цій конкретній справі, яка є предметом розгляду в суді.

Згідно з п. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути здійснено у разі, зокрема, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів реєстрацію обтяжень» пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості реєстрації. Зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Обтяжувач з вищим пріоритетом має переважне право на звернення стягнення на предмет обтяження.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що на теперішній час накладений арешт на все майно, що належить ОСОБА_1, і ця обставина перешкоджає позивачу в реалізації своїх прав заставодержателя при зверненні стягнення на майно, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.

Суд також вважає, що у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, підлягають до стягнення з ОСОБА_1 понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати, які складають 243,60 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 572, 589, 590 ЦК України, 60 ЗУ "Про виконавче провадження" ст.ст. 4, 5, 14, 60, 81, 88, 208, 209, 226, 227, 233, 294 ЦПК України, суд -

РІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до міського відділу державної виконавчої служби Ужгородського міськрайонного управління юстиції та ОСОБА_1, третя особа: ПАТ «Укргазбанк» про звільнення майна з-під арешту, - задовольнити.

Звільнити з-під арештів накладених МВ ДВС Ужгородського МРУЮ, автомобіль марки автомобіль ВАЗ, модель 21043-20, 2006 року випуску, тип ТЗ легковий універсал-В, № кузова/шасі НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 243,60 грн. судового збору.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Ужгородського міськрайонного суду протягом десяти днів з моменту отримання рішення відповідачем.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків для подачі апеляційної скарги, передбачених ст. 294 ЦПК України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Семерак І.О.