Справа № 148/3246/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м.Тульчин

Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого судді Карнауха А.П.

при секретарі Грабовській Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики в сумі 14700 грн..,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Тульчинського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 14700 грн. Свої позовні вимоги мотивувала наступним.

21.05.2014 року відповідачка позичила у неї 14700 грн., які зобов»язалась повернути до 01.09.2014 року. Перемовини, умовляння та зусилля повернути борг у визначений розпискою час не мають успіху. Відповідачка осннім часом взагалі не відповідає на телефонні дзвінки та уникає зустрічей.

Просить суд постановити рішення,яким стягнути зі ОСОБА_2. на її користь суму боргу 14700 грн. Стягнути з відповідачки судові витрати і сумі 300 грн.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з»явилась, просила суд розглянути справу за її відсутності за участю представника.

Представник позивачки ОСОБА_3 в судовому засіданні позов підтримав, на його задоволенні наполягав. Пояснив суду, що між позивачкою та відповідачкою був укладений письмовий договір позики. Цей договір є чинним. Відповідачкою не оспорював ся, тому вона повинна повернути борг. Також підлягають стягненню судові витрати, які підтверджені відповідною квитанцією.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не визнала, проти його задоволення заперечувала. Пояснила суду, що вона винна,, бо попалась. Вона разом із позивачкою біля 3,5 років пропрацювала у фірмі. Тоді вона захворіла і перебувала в лікарні. ОСОБА_1 прийшла до неї в лікарню і сказала, що треба написати розписку. Вона погодилась і написала. Коштів вона не отримувала. Повинна була повернути гроші, але не таку суму. Суму, яку вона має повернути повинна узгодити із директорами фірми, на якій працювала. Це вона має ще вирішити. Але на даний час ще не вирішила. Документів, що підтверджують повернення нею повністю або частково боргу вона не має.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши відповідно до ст..212 ЦПК України письмові докази у справі,суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до ст..1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі якщо його сума в десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

В судовому засіданні представником позивачки надана письмова розписка відповідача від 21.05.2014 року про отримання в борг у ОСОБА_1 14700 грн., що може свідчити про укладення між сторонами договору позики у письмовій формі.

Згідно цього договору ОСОБА_2 зобов»язувалась повернути борг 21.05.2014 року.

Із пояснень представника позивача, з якими погодилась відповідачка випливає, що цю вимогу остання не виконала.

Суд не визнає достатніми доказами відсутності між сторонами договору позики пояснення відповідачки, що грошей у позику вона отримувала, оскільки у розписці, написаній відповідачкою власноручно вказано, що вона отримала гроші в ОСОБА_1 на продукцію. Заперечуючи факт укладення договору позики, відповідачка, окрім власних пояснень, жодних доказів того, що цей договір був фіктивним не надала. Укладений договір позики вона на оспорювала, недійсним він у судовому порядку не визнаний.

Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні факт укладення між позивачкою та відповідачкою договору позики 21.05.2014 року.

Відповідно до ст..526 ЦК України зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно ст..1049 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві грошові кошти у такій самій сумі.

Оскільки позичальник ОСОБА_2 позичила у позикодавця ОСОБА_1 14700 грн., то вона зобов»язаний повернути цю суму на вимогу позивача.

Суд також вважає за правильне, згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати, оскільки позивач при зверненні до суду поніс такі витрати , вони документально підтверджені і на її користь ухвалене судове рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526,,1049 ЦК України, ст.ст.88,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14700 ( чотирнадцять тисяч сімсот ) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати - 300 ( триста ) грн.витрати на правову допомогу, 243) двісті сорок три ) грн.60 коп. судового збору, 37 ( тридцять сім ) грн. 35 коп. витрат,повҐ»язаних із явкою представника до суду.

Дане рішення може бути переглянуте Тульчинським районним судом Вінницької області за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд.

Суддя: