Провадження №22-ц/784/1015/15
Головуючий у першій інстанції-Черенкова Н.П.
Категорія 39 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю представника позивачів - ОСОБА_1,

представника відповідача - Шамрая П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

товариства з обмеженою відповідальністю «Типографія ОСОБА_2»

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2015 року у цивільній справі за позовом

ОСОБА_3 та ОСОБА_4

до товариства з обмеженою відповідальністю «Типографія ОСОБА_2»

про скасування рішення загальних зборів товариства,

визнання права власності та

внесення змін до установчих документів

У С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з позовом до ТОВ «Типографія ОСОБА_2» з вищеназваним позовом.

Позивачі зазначали, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 були засновниками ТОВ «Типографія ОСОБА_2», створеного у грудні 2005 року, з рівними частками ( 50%) у статутному фонді (капіталі) розміром 400 000 грн. Вклад ОСОБА_5 у статутний фонд (капітал) складав житловий будинок АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_5 є вони, позивачі. Рішенням загальних зборів ТОВ «Типографія ОСОБА_2» від 9 жовтня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у вступі до товариства та вирішено сплатити їм вартість частки померлого у грошовій формі.

Посилаючись на право отримати частку майна учасника товариства в натуральній формі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили скасувати рішення (протокол) загальних зборів від 9 жовтня 2014 року в частині сплати вартості частки ОСОБА_5 у грошовій формі, визнати право власності за кожним по ? частині жилого будинку по АДРЕСА_1 та зобов'язати відповідача виключити спадкове майно з статутних (та інших) документів товариства.

Представник відповідача ОСОБА_6 позов не визнав, посилаючись на право позивачів отримати вартість частки майна товариства лише у грошовій формі.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2015 року позов задоволено частково. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виділено в натурі частку майна товариства, яка належала ОСОБА_5 у статутному капіталі ТОВ «Типографія ОСОБА_2», шляхом визнання за кожним права власності на ? частину будинку АДРЕСА_1. У задоволенні інших вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Типографія ОСОБА_2» просив скасувати рішення в частині визнання за позивачами права власності на будинок та відмовити у задоволенні цих вимог. Апелянт посилався на те, що визнання за позивачами права власності на нерухоме майно не відповідає вимогам закону, оскільки відповідно до статей 147,148 ЦК та статті 55 Закону «Про господарські товариства» правонаступники (спадкоємці) учасника товариства набувають право на отримання вартості частки майна товариства в натуральній формі лише за згодою товариства.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що спадкоємці померлого учасника товариства набули право на отримання частки майна в натурі. А оскільки їх частка у статутному капіталі ТОВ «Типографія ОСОБА_2» розміром 400 000 грн. складає ? частку, тобто 200 000 грн., а балансова вартість житлового будинку - 200 000 грн., то позивачі мають право на виділ їм в натурі житлового будинку в рівних частках. При цьому загальна вартість майна товариства на час смерті його учасника судом не встановлювалась та при вирішенні спору не враховувалась.

Проте не з усіма висновками суду можна погодитись.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 5 грудня 2005 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 створили ТОВ «Типографія ОСОБА_2» з розміром статутного фонду(капіталу) 400 000 грн. Частки засновників у статутному фонді складають: ОСОБА_6 - 200 000 грн. (50 % ), які він вніс майном, ОСОБА_5 - 200 000 грн. (50%), які він вніс шляхом передачі у власність товариства житлового будинку з частиною садибної ділянки АДРЕСА_1 (а.с.16, 33).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер (а.с. 89).

Спадкоємцями померлого ОСОБА_5 є його діти - ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які успадкували частку ОСОБА_5 у статутному капіталі ( 50 % ) в рівних частках, по ? частки кожен ( а.с.30).

Рішенням загальних зборів ТОВ «Типографія ОСОБА_2» від 9 жовтня 2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовлено у вступі до товариства та вирішено сплатити спадкоємцям вартість частки у майні товариства, що належала учаснику станом на день його смерті (а.с. 8).

Права правонаступників (спадкоємців) померлого учасника товариства з обмеженою відповідальністю регулюються нормами цивільного законодавства (статті 147, 148 ЦК), Законом «Про господарські товариства» та Статутом ТОВ «Типографія ОСОБА_2».

Частиною 5 статті 147 ЦК передбачено перехід до спадкоємця фізичної особи - учасника товариства з обмеженою відповідальністю частки учасника (спадкодавця) у статутному капіталі, якщо статутом товариства не передбачено, що такий перехід допускається лише за згодою інших учасників товариства. Розрахунки із спадкоємцями учасника, які не вступили до товариства, здійснюються відповідно до положень статті 148 ЦК.

За змістом правила, встановленого частиною 2 статті 148 ЦК, спадкоємець, як і учасник, який вийшов з товариства, набуває право одержати вартість частини майна, пропорційно частці у статутному капіталі. За домовленістю між спадкоємцем (учасником) та товариством виплата вартості частини майна товариства може бути замінена переданням майна в натурі. Порядок і спосіб визначення вартості частини майна, що пропорційна частці у статутному фонді, а також порядок і строки її виплати встановлюються статутом і законом.

Статтею 55 Закону України "Про господарські товариства" ( далі -Закон № 1576-XII) також визначено, що у зв'язку із смертю громадянина, учасника товариства, правонаступникам (спадкоємцям), які не вступили до товариства, видається у грошовій або натуральній формі частка у майні, яка належала спадкодавцю, вартість якої визначається на день смерті учасника.

Отже, нормами матеріального права (ЦК та Закону №1576-ХП) передбачені альтернативні способи (форми) видачі спадкоємцям їх частки вартості майна товариства - грошова або натуральна. При цьому, насамперед, застосуванню підлягає грошова форма, якщо сторони не домовились про передачу майна в натурі.

Разом з тим, Статутом ТОВ «Типографія ОСОБА_2» (пункт 5.5) передбачено, що у разі смерті учасника товариства правонаступники (спадкоємці) набувають право на вступ до товариства, а у разі відмови - їм видається в натуральній формі частка майна, що належала спадкодавцю, вартість якої визначається на час смерті учасника. По бажанню спадкоємця учасника його майно може бути повернуто у грошовій формі (а.с.17-29).

Отже, системний аналіз зазначених норм права та положень Статуту дає підстави для висновку, що на час створення товариства «Типографія ОСОБА_2» його учасники домовились про те, що у разі смерті одного з учасників (засновників) спадкоємці останнього, насамперед, набувають право на отримання вартості частки майна померлого у натуральній формі, тобто шляхом передачі їм майна в натурі.

Тому колегія суддів не може погодитись з твердженням апелянта про те, що відповідно до змісту статті 148 ЦК саме товариство обирає спосіб (форму) виділення частки спадкоємців і пріоритетним завжди є грошова форма. Таке твердження, поряд з іншим, суперечить як положенням статті 55 Закону, так і положенням пункту 5.5.Статуту.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про незаконність рішення загальних зборів ТОВ «Типографія ОСОБА_2» виплатити спадкоємцям ОСОБА_5 вартості частки у грошовій формі, а також про право позивачів отримати частку майна товариства в натурі.

Виходячи з положень частини 2 статті 148 ЦК, статті 54 Закону та п.5.5 Статуту для визначення права позивачів на частку майна необхідно встановити загальний обсяг і вартість цього майна на час смерті учасника та розмір частки у статутному капіталі (фонді).

Частка учасника ОСОБА_5, яка успадкована позивачами ОСОБА_3 та ОСОБА_4, складає ? частку статутного капіталу (а.с.30,141).

Отже, позивачі набули право на отримання ? частки майна ТОВ «Типографія ОСОБА_2» станом на 2010 рік.

З фінансового звіту ТОВ «Типографія ОСОБА_2» за 2010 рік вбачається, що на балансі підприємства знаходилось майно (оборотні активи) вартістю 240 000 грн. (а.с.140).

Отже, позивачі набули право на ? частку вартості цього майна, тобто на 120 000 грн. в рівних частках, тобто по 60 000 грн. кожен.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_6 пояснив, що майно підприємства, яка на час утворення товариства, так і на час смерті ОСОБА_5, складалось з житлового будинку та обладнання типографії.

Питання про визначення дійсної (ринкової) вартості як житлового будинку, так і обладнання сторони не порушували.

Тому колегія суддів, враховуючи незначний знос нерухомого майна та зростання його вартості у спірний період, виходить з первісної вартості житлового будинку у 200 000 грн.

Отже, зважаючи на склад майна товариства та факт внесення спадкодавцем до статутного фонд саме спірного будинку, колегія суддів вважає справедливим виділення спадкоємцям ОСОБА_5 відповідних часток житлового будинку, а товариству, крім частки житлового будинку, залишити і обладнання.

Виходячи з вартості частки позивачів у майні підприємства (120 000 грн.) та балансової вартості житлового будинку (200 000 грн.), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 набувають право на 6/10 часток нерухомості, зокрема, по 3/10 частки кожен.

При цьому колегія суддів вважає, що встановлення судовим рішенням права позивачів на частку житлового будинку, визначення її розміру (без вирішення питання про можливість реального поділу житлового будинку в таких частках) може бути самостійним способом захисту прав позивачів та не суперечить загальному змісту статті 148 ЦК.

До того ж, вирішення питання про можливість реального поділу передбачає необхідність спеціальних знань, що потребує проведення технічної експертизи. Але кожна із сторін, яка взагалі оспорює право іншого на нерухомість, не порушувала питання про призначення експертизи щодо поділу майна. Призначення експертизи з цього питання за ініціативою суду суперечить змісту частини 1 статті 143 ЦПК.

Крім того, розробка варіантів реального поділу проводиться відповідно до розміру часток, а тому призначення технічної експертизи до судового визначення розміру часток суперечить принципу диспозитивності та змагальності цивільного процесу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню і в частині вимог про визнання права власності.

Оскільки суд першої інстанції в цій частині висновків помилково виходив із співвідношення вартості частки позивачів у статутному капіталі (замість вартості майна товариства на день смерті учасника) та вартості спірного будинку, рішення підлягає скасуванню з ухвалення в цій частині вимог нового рішення.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з відповідача має бути стягнуто кожному по 600 грн. судових витрат, понесених при подачі позову, а на користь відповідача з позивачів - 400 грн.. судових витрат, понесених відповідачем при подачі апеляційної скарги, тобто по 200 грн. з кожного.

Керуючись статтями 309,316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Типографія ОСОБА_2» задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 лютого 2015 року в частині виділу в натурі частки майна та визнання права власності за спадкоємцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по ? частці житлового будинку по АДРЕСА_1 за кожним скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 право власності по 3/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1 за кожним. Визнати за ТОВ «Типографія ОСОБА_2» право власності на 4/10 частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Рішення суду в частині стягнення судових витрат змінити, стягнути з ТОВ «Типографія ОСОБА_2» на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по 400 грн. кожному.

В іншій частині судове рішення залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді