Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2448/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія спори, що виникають із договорів позики, кредиту банківського вкладу
Доповідач Сукач Т. О.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.12.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Сукач Т.О.

суддів - Бубличенко В.П.

ОСОБА_2

при секретарі - Савченко Н.В..

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом кредитної спілки «Перший діалог» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення боргу, за апеляційними скаргами ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 серпня 2015 року і

в с т а н о в и л а :

19 травня 2014 року кредитна спілка «Перший діалог» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

В обґрунтування вимог позивач зазначав, що 26 червня 2009 року між кредитною спілкою «Перший діалог»і ОСОБА_5 було укладено кредитний договір за № 1577, відповідно до якого позичальнику надано кредит у розмірі 21 445,00 грн. з терміном погашення 1 рік, з розміром відсоткової ставки за користування кредитом 84 % річних.

Виконання зобовязання ОСОБА_5 за кредитним договором забезпечувалося договором поруки № 369 від 26 червня 2009 року, укладеним з ОСОБА_4 та договором застави № 1389 від 26 червня 2009 року, за яким у заставу було передано майбутній урожай 2009 року насіння соняшника та озимої пшениці з поля №1 та №6, розташованих на території Миколаївської сільської ради Кіровоградського району і області.

За договором поруки ОСОБА_4 взяла на себе зобовязання у повному обсязі відповідати перед кредитором за виконання позичальником зобовязань за договором кредиту ( п. 1. 1 договору поруки).

ОСОБА_5 зобовязання щодо повернення кредиту не виконує. Станом на 19 травня 2014 року, з урахуванням часткового погашення боргу, має заборгованість у сумі 55 453,41 грн.

Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованість за кредитним договором у розмірі 55 453, 41 грн., на відшкодування судових витрат 554,53 грн.

Під час розгляду справи ОСОБА_5 надала суду копію свідоцтва про шлюб, із якого вбачається, що 29.10.2009 року вона уклала шлюб з ОСОБА_6 і після реєстрації шлюбу її прізвище - ОСОБА_3

13 березня 2015 року представник КС «Перший діалог» подав до суду заяву про збільшення позовних вимог і стягнення з відповідачів загальної суми боргу в розмірі 70 448,61 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 серпня 2015 року позов задоволено. З відповідачів стягнуто солідарно на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 70 448,61 грн. та з кожного з відповідачів на відшкодування судових витрат по 352,76 грн.

У апеляційних скаргах ОСОБА_3 і ОСОБА_4, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні його вимог у повному обсязі. Зокрема, вказують на те, що ОСОБА_5 кредитний договір з позивачем не укладала, договір не підписувала, грошей за договором не отримувала. Позивачем не було надано оригінал кредитного договору, на якому ґрунтуються позовні вимоги, для проведення почеркознавчої експертизи та зясування питання, чи виконаний підпис у кредитному договорі від 26.09.2009 року № 1577 ОСОБА_5 чи іншою особою.

Відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в судове засідання апеляційного суду не зявилися, про час і місце розгляду справи повідомлені в порядку, визначеному ст.76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень з судовими повістками, причини неявки не повідомили. Ураховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідачів.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_3, ОСОБА_7, яка підтримувала доводи апеляційних скарг, заперечення на скарги представників КС «Перший діалог» ОСОБА_8,і ОСОБА_9, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду та обґрунтованість доводів апеляційної скарги у встановлених статтю 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що скарги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.2 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Встановлено, що вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Із матеріалів справи вбачається, що 26 червня 2009 року від імені ОСОБА_5 з кредитною спілкою «Перший діалог» було укладено договір споживчого кредиту № 1577, відповідно до якого позивач надав особі, яка його підписала, кредит у розмірі 21 445,00 грн. строком на один рік, з розміром відсоткової ставки за користування кредитом 84 % річних, в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в обумовлені договором строки.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що вказаний договір укладено саме між ОСОБА_3 і КС «Перший діалог».

Проте з такими висновками суду погодитися не можна, оскільки вони не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_3 в суді першої інстанції категорично заперечувала укладення з позивачем кредитного договору та отримання за цим договором кредитних коштів, виконання його умов. На підтвердження цих доводів просила суд призначити судову почеркознавчу експертизу на вирішення якої поставити питання : чи виконаний підпис у кредитному договорі № 1577 від 26.06.2009 року та видатковому касовому ордері № 501 від 26. 06. 2009 року нею, чи іншою особою ? (а.с.76,78, т.1)

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 10.12.2014 року клопотання відповідачки було задоволено. Призначено судову почеркознавчу експертизу (а.с.100-101,т.1).

14.01.2015 року від судового експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшло клопотання про надання оригіналів кредитного договору № 1577 від 26.06.2009 року та видаткового касового ордера № 501 від 26.06.2009 року (а.с. 130,т.1).

Позивач оригінали документів не надав, пославшись на те, що вони передані до УДСБЕЗ УМВС України у Кіровоградській області (а.с.133,т.1). Із переписки, що є в матеріалах справи між позивачем, УДСБЕЗ УМВС України у Кіровоградській області, Кіровоградським міським відділом УМВС України в Кіровоградській області та Ленінським районним судом міста Кіровограда вбачається, що оригінали кредитного договору та договорів поруки були втрачені (а.с.155,156,169,172,176-177, т.1). Оригінал видаткового касового ордера позивачем для проведення експертизи надано не було.

24.02.2015 року Одеським науково-дослідним інститутом судових експертиз у звязку із незадоволенням клопотання експерта та ненаданням оригіналів досліджуваних документів матеріали повернено до суду без надання висновку (а.с.136, т.1).

Через відсутність оригіналів кредитного договору № 1577 від 26.06.2009 року та видаткового касового ордера № 501 від 26.062009 року, про що було заявлено представниками позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні апеляційного суду, судову почеркознавчу експертизу не було призначено в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зокрема, однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків є договори та інші правочини ( п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч. 2 ст. 207 ЦК України).

Виходячи із змісту ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитний договір за своє правовою природою є консесуальним, отже, вважається укладеним з моменту досягнення згоди сторін з усіх істотних його умов. Передача речей, здійснення дій за цим договором відбуваються з метою його виконання.

Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст.64 ЦПК України передбачає, що письмовими доказами є будь-які документи, листування службового або особистого характеру, або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

На порушення наведених вимог закону, представниками позивача ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду оригінали договору споживчого кредиту, видатковий касовий ордер, договори поруки та застави надані не були.

Копія кредитного договору та копії інших документів, на підписання яких одночасно із цим договором посилається КС «Перший діалог» як на доказ, що підтверджує укладення 26.06.2009 року договору споживного кредиту № 1577 з ОСОБА_3 та обґрунтованість позову, не заслуговують на увагу, оскільки представниками позивача не надано достатніх та достовірних доказів на підтвердження того факту, що ці копії були зроблені з оригіналів вищезазначених документів, які є допустимими доказами відповідно до ст.64 ч.2 ЦПК України.

Не є належними доказами і рішення судів у справі за позовом ОСОБА_4 до позивача про припинення поруки за спірним кредитним договором, на які посилаються представники позивача, оскільки в тій справі достовірність укладення кредитного договору з ОСОБА_3 (ОСОБА_5В.) та підписання нею цього договору, отримання коштів за цим договором не перевірялись.

Також апеляційним судом не можуть бути прийняті як належні та допустимі письмові докази копії прибуткових касових ордерів про внесення від імені ОСОБА_5 коштів на погашення кредиту, оскільки з них не вбачається, що саме відповідачка вносила плату за кредитним договором,сама ОСОБА_5 проти цього заперечує,її підписів у прибуткових касових ордерах немає. Внесення ОСОБА_4 цих коштів від свого імені не може свідчити про визнання та виконання ОСОБА_5 спірного договору.

За клопотанням представника ОСОБА_3 (ОСОБА_5В.) із СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області було витребувано копію висновку судово-почеркознавчого дослідження спеціалістів НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області (а.с.223,т.1).

Згідно висновку спеціаліста НДЕКЦ при УМВС України в Кіровоградській області (до якого були направлено ніби оригінали спірних договорів) від 07.06.2012 року у дослідженому договорі споживчого кредиту № 1577 від 26.06.2009 року підписи у графах «Підпис Позичальника» виконані ОСОБА_4 з імітуванням підпису ОСОБА_5 . Підпис у договорі застави № 1389 від 29.06.09 року зліва від напису «ОСОБА_5В.», виконаний ОСОБА_4 з імітуванням підпису ОСОБА_5 (а.с.18-23, т.2).

Таким чином, відсутність оригіналу договору споживчого кредиту № 1577 від 26.06.2009 року та видаткового касового ордера № 501 від 26. 06. 2009 року, що були підписані ОСОБА_3 (ОСОБА_5В.), дає підстави вважати, що кредитний договір відповідачкою у письмовій формі не укладався, кошти за цим договором вона не отримувала, а отже, не набула прав і обовязків позичальника за цим договором, тому КС «Перший діалог» не має права вимагати від неї погашення заборгованості за договором споживчого кредиту, який не був укладений,вимоги позивача є безпідставними і задоволенню не підлягають

Згідно ч 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Оскільки ОСОБА_3 (ОСОБА_5В.) договору споживчого кредиту з позивачем не укладала, у неї відсутні обовязки, повязані з його виконанням.

Відповідно з положеннями ч.1 ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ураховуючи наведене, положення ст.553 ЦК України, колегія суддів вважає, що у межах заявлених позивним вимог на ОСОБА_4, як поручителя, не може бути покладено обовязок по погашенню заборгованості за договором споживчого кредиту, який укладений не був. Інших підстав для стягнення грошових коштів з відповідачів позивачем не наведено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції на зазначені обставини не звернув уваги, у порушення вимог ст.212 ЦПК України не дав належної оцінки наданим доказам та запереченням сторін, а тому дійшов помилкового висновку про обґрунтованість вимог позивача.

З наведених мотивів рішення суду не можна вважати законним, тому воно підлягають скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовукредитної спілки «Перший діалог» до ОСОБА_3 (ОСОБА_5В.), ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Згідно ч.5 ст.88 ЦПК України з КС «Перший діалог» на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 підлягає стягненню по 774, 94 грн. на відшкодування судових витрат.

Керуючись ст.ст.209,307,309,313,314,316 ЦПК України колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

в и р і ш и л а :

Апеляційні скарги ОСОБА_3 і ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду міста Кіровограда від 27 серпня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову кредитної спілки «Перший діалог» до ОСОБА_5, ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Стягнути з кредитної спілки «Перший діалог» на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4 по 774 грн. 94 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді