Справа № 689/2435/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25.02.2015 року смт.Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Шевчик О.М.,

при секретарі Фурман Н.Л.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача - Антонюк І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах обмежено дієздатного ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, -

встановив:

ОСОБА_1 в інтересах обмежено дієздатного ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору.

В обґрунтування позову зазначила, що в провадженні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-22009-090412.

Вказує, що на момент укладення вказаного договору ОСОБА_4 страждав стійким психічним розладом особистості і не міг в повній мірі розуміти значення своїх дій та керувати ними, а тому його волевиявлення під час підписання договору не було вільним і не відповідало його внутрішній волі.

Позивач вказує, що її сину встановлено другу групу інвалідності, рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 29.01.2013 року його (ОСОБА_4.) визнано обмежено дієздатним, а позивачка призначена його піклувальником.

В Хмельницькій обласній психіатричній лікарні №1, де син проходив лікування, він познайомився з хлопцями, які обманним шляхом оформили на нього кредити у банках, у тому числі і оспорюваний кредит. З цього приводу позивачкою подано заяву до органів внутрішніх справ.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просять їх задовольнити з підстав, наведених у позові.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, експерта, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 001-22009-090412, згідно якого кредитор надав позичальнику кошти в сумі 5355 грн. строком на 18 місяців з кінцевим терміном повернення 08.10.2013 року. Згідно меморіального ордера №15336712 від 10.04.2012 року Банком дані кошти надані.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно акту судово-психіатричного експерта № 651 від 15.12.2014 року ОСОБА_4 станом на 09.04.2012 року виявляв органічний розлад особистості внаслідок перенесеної ЧМТ з помірними змінами; ОСОБА_4 станом на 09.04.2012 року виявляв стійкий психічний розлад у вигляді органічного розладу особистості внаслідок перенесеної ЧМТ з помірними змінами; внаслідок вищенаведеного розладу ОСОБА_4 не в повній мірі міг розуміти значення своїх дій та керувати ними станом на 09.04.2012 року.

Лікар-експерт ОСОБА_5, який проводив експертизу щодо ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що останній здатний робити прості висновки, однак, може піддаватися впливу оточуючих. Експерт вказав, що підтримує висновок комісії лікарів по даній справі, і пояснив, що комісія лікарів не прийшла до висновку, що ОСОБА_4 в повній мірі не міг розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Крім того, свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що працює кредитним інспектором ПАТ «Дельта Банк», однак на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною, пам'ятає, що до неї звертався ОСОБА_4 для видачі кредиту, він пред'явив документи і вона дала йому анкету для заповнення; після перевірки документів свідок почала видавати кредит. Свідок вказала, що ОСОБА_4 задавалися у зв'язку з цим питання щодо анкетних даних, мети отримання кредиту тощо, на які останній чітко відповідав. Крім того, ОСОБА_4 було запропоновано кілька кредитних продуктів, з яких він обрав найдешевший та обіцяв швидше розрахуватися по кредиту.

Свідок вказала, що ОСОБА_4 адекватно розмовляв, чітко відповідав на запитання, сам задавав питання, особисто підходив до каси та платив перший внесок.

Свідок пояснила, що якби у неї виник будь-який сумнів щодо психічного здоров'я ОСОБА_4, вона б йому кредит не видала.

Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № 001-22009-090412, по даному договору частково проведено оплату в сумі 850 грн. ( 597,16 грн. заборгованості по кредиту, 0,08 грн. - за відсотками, 252,76 - за комісіями).

Суд критично оцінює посилання позивача на рішення суду про визнання ОСОБА_4 обмежено дієздатним, оскільки дане рішення винесено після укладення кредитного договору (09.04.2012 року), а саме - 29.01.2013 року, набрало законної сили 11.02.2013 року, крім того, даним рішенням не встановлено того факту, що станом на 09.04.2012 року ОСОБА_4 не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Суд також не бере до уваги те, що за заявою ОСОБА_1 щодо шахрайських дій відносно її сина 04.11.2014 року розпочато досудове розслідування, оскільки дані обставини не підтверджують того факту, що ОСОБА_4 при укладенні кредитного договору від 09.04.2012 року не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

У відповідності до ч. 3 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оскільки висновок експерта щодо ОСОБА_4 не є категоричним, а позивачем не надано суду доказів того, що в момент укладення оспорюваного договору волевиявлення ОСОБА_4 не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.203,215 ЦК України, ст.ст.10,60,61,212-215 ЦПК України,

вирішив:

В позові ОСОБА_1 в інтересах обмежено дієздатного ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання недійсним кредитного договору, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через суд першої інстанції шляхом подання протягом десяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: підпис

Копія вірна:

Суддя О.М.Шевчик