Провадження № 2-о/127/704/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т.П.,

при секретарі Коваленко Д.І.

за участі заявника ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах малолітнього ОСОБА_3, за участі заінтересованої особи ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду в інтересах малолітнього ОСОБА_3 із заявою про встановлення факту батьківства, за участі заінтересованої особи ОСОБА_4 Свою заяву мотивувала тим, що вона з вересня 2003 року до жовтня 2007 року проживала однією сімєю з ОСОБА_5, який є батьком її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_5 мав намір подати заяву про вчинення запису про батька дитини, але зволікав, тому реєстрація сина була проведена за її заявою. 10.10.2014 року ОСОБА_5 помер. Малолітній ОСОБА_3 та мати померлого ОСОБА_4 є спадкоємцями першої черги за законом, спору щодо спадщини не існує. Однак дитина не може скористатися своїм правом, зважаючи на відсутність підтвердження родинних відносин. Заявник стверджує, що ОСОБА_3 є сином померлого ОСОБА_5, дитину як свого внука визнає і мати померлого ОСОБА_4 За таких обставин, просить встановити факт батьківства ОСОБА_5, який помер 10 жовтня 2014 року, відносно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_1 та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась. Однак, подала заяву (підпис в ній засвідчений Ялтушківським сільським головою Барського району Вінницької області), відповідно до якої просить справу розглядати у її відсутність, не заперечує щодо встановлення факту батьківства та підтверджує, що померлий ОСОБА_5 є батьком малолітнього ОСОБА_3, останній є її внуком та наводить обставини приймання особистої участі у вихованні дитини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що є матірю ОСОБА_1, та підтвердила, що починаючи з вересня 2003 року до жовтня 2007 року ОСОБА_7 проживала однією сімєю з ОСОБА_5, вони вели спільне господарство та спільно виховували сина, яким є ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, підтримували дружні стосунки з братом ОСОБА_5 ОСОБА_9 та його матірю ОСОБА_4 ОСОБА_1 з малолітнім навідують ОСОБА_4, яка відноситься до ОСОБА_3 як до онука. Аналогічні покази надав і свідок ОСОБА_9, який є рідним братом померлого ОСОБА_5

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України, суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, факт його батьківства можу бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України.

Судом встановлено, що 23 квітня 2005 року народився ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про народження сер. 1-АМ № 008370 від 18 травня 2005 року. Його матірю є ОСОБА_1. В графі «батько», вказаного свідоцтва, зазначено «Олійник Ігор Іванович». Як вбачається із довідки Відділу реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області від 02.09.2008 року №3995-67, відомості про батька записані за вказівкою матірю відповідно до частини першої ст.135 СК України.

Як слідує з свідоцтва сер. І-АМ №316627 від 22.06.2015 року ОСОБА_5 помер 10.10.2014 року. Після смерті відкрилась спадщина, спадкоємицею першої черги за законом є ОСОБА_4, мати померлого.

Відповідно до наданих показів свідків ОСОБА_9, ОСОБА_6 та письмових пояснень заінтересованої особи ОСОБА_4, ОСОБА_1 та ОСОБА_5 проживали однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період з вересня 2003 року до жовтня 2007 року, а ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є їх сином. Інших обставин, які б надавали обґрунтовані підстави у сумнівах щодо походження дитини від іншого батька, судом не встановлено.

Спору про право щодо майна померлого не існує.

Таким чином, матеріалами справи та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема показаннями свідків, доводиться факт батьківства ОСОБА_5, який помер 10 жовтня 2014 року, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується також письмовими поясненнями заінтересованої особи, яка є матірю померлого ОСОБА_5, та яка не заперечує встановлення даного юридичного факту.

За таких обставин, суд вважає, що зазначений факт родинних відносин знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, а отже, заяву про встановлення факту батьківства слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 СК України, ст.ст. 10, 60, 212-215, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт батьківства ОСОБА_5, який помер 10 жовтня 2014 року, стосовно ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: