Провадження № 2/331/47/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2015 року м. Запорожжя

Жовтневий районний суд м.Запоріжжя у складі судді Мінасова В.В., при секретарі Федорович Ю.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, 3-тя особа Орджонікідзевський ВДВС Запорізького МУЮ про стягнення суми,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що 12.09.2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ описано та арештовано належне йому майно - автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_1. Вказане майно передане на відповідальне зберігання стягувачу у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 Однак нею автомобіль було втрачено. Тому просить стягнути з відповідача збитки у розмірі вартості автомобіля у сумі 170727,3 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача на задоволенні позову наполягає на підставах, викладених в ньому.

Відповідач у судовому засіданні позов не визнала і пояснила, що вона дійсно отримала на відповідальне зберігання автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_1. Однак, поки вона була на відпочинку, його вкрали, про що відразу вона повідомила органи міліції. Вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки ОСОБА_1 не є власником автомобіля, так як його продав ОСОБА_3 та будь яких відносин з зберігання автомобіля з ОСОБА_1 у неї не було. Більш того, вартість автомобіля визначена держвиконавцем у розмірі 100000 грн.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 05.03.2008 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнута сума 243609.5 грн. Рішення набрало законної сили.

Згідно з актом опису та арешту майна ВП № 30741688 від 12.09.2013 року державним виконавцем Орджонікідзевського ВДВС ЗМУЮ описано та арештовано належне ОСОБА_1 майно - автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_1. Арештоване майно передано на відповідальне зберігання ОСОБА_2, яка попереджена про кримінальну та матеріальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховання чи підміну цього майна.

Відповідно до висновку експертного авто товарознавчого дослідження № 312/09 від 09.09.2013 року вартість автомобіля АУДІ А8, держномер НОМЕР_1 складає 170727,44 грн.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 30.05.2012 року автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1

18.02.2014 року заяву ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення щодо незаконних дій відносно його майна, на яке накладено арешт, зареєстровано Жовтневим РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

24.10.2013 року заяву ОСОБА_2 про викрадення автомобіля АУДІ А8, держномер НОМЕР_1 зареєстровано Шевченківським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

28.05.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено попередній договір купівлі продажу автомобіля АУДІ А8, держномер НОМЕР_2 за 13600 доларів США. Того ж дня автомобіль переданий ОСОБА_3 на підставі акту прийомки-передачі транспортного засобу. Відповідно до графіку платежів ОСОБА_3 сплатив ОСОБА_1 з 2008 по 2011 роки 3600 доларів США.

Згідно з витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 19.12.2007 року на автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_2, належний ОСОБА_1, накладений арешт на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 18.12.2007 року.

Шевченківським РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області суду надані окремі матеріали кримінального провадження щодо викрадення автомобіля АУДІ А8, держномер НОМЕР_1.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 є його родичкою. На початку вересня 2013 року вона звернулася до нього з проханням проконтролювати процес зберігання автомобіля АУДІ А8, держномер НОМЕР_1, який вона отримала на відповідальне зберігання. Для ремонту автомобіля він звернувся у майстерню по вул.. Кругової, 88 в м.Запоріжжя. У день 24.10.2013 року від території майстерні автомобіль було викрадено, про що він відразу повідомив працівників міліції. Під час викрадення автомобіль перебував на стоянці, яка не охороняється. У скоєнні крадіжки підозрює ОСОБА_3

З протоколу допиту свідка ОСОБА_3 вбачається, що в травні 2008 року він придбав у ОСОБА_1 автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_2. Під час користування автомобілем ним були відновленні документи та автомобілю присвоєно державний номер НОМЕР_1. ОСОБА_4 знає, той з 2008 року винен йому суму грошей 14000 доларів США. В травні 2013 року від нього він дізнався, що на автомобіль накладений арешт. 12.09.2013 року цей автомобіль було затримано та вилучено у нього. Вважає, що це ОСОБА_2 та ОСОБА_4 таким чином реалізували автомобіль.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 942 ЦК України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Якщо зберігання здійснюється безоплатно, зберігач зобов'язаний піклуватися про річ, як про свою власну.

Частинами 1, 2 ст. 943 ЦК України передбачено, що зберігач зобов'язаний виконувати свої обов'язки за договором зберігання особисто. Зберігач має право передати річ на зберігання іншій особі у разі, якщо він вимушений це зробити в інтересах поклажодавця і не має можливості отримати його згоду.

Згідно з ч.1 ст. 944 ЦК України зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Відповідно до ч.1 ст. 949, чю.1 ст. 950 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Пунктом 1 ч.1 ст. 951 ЦК України встановлено, що збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

Згідно з ч.1, 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» майно, на яке накладено арешт, за винятком майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), призначеним державним виконавцем, під розписку в акті опису. Копія акта опису майна видається боржнику, стягувачу, а в разі якщо обов'язок зберігання майна покладено на іншу особу, - також зберігачу.

Порушення заборони державного виконавця розпоряджатися або користуватися майном, на яке накладено арешт, тягне за собою передбачену законом відповідальність зберігача майна.

Оцінивши докази в їхній сукупності суд вважає, що ОСОБА_2 прийнявши автомобіль, належний ОСОБА_1, на відповідальне зберігання, в порушення наведених вимог законодавства, передала автомобіль сторонній особі, внаслідок чого автомобіль знаходився на стоянці, яка не охороняється. Тобто не вжила усіх заходів, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі, внаслідок чого вона була втрачена і позивачу були заподіяні збитки.

Суд не приймає заперечення відповідача проти позову про те, що позивач не є власником автомобіля, з ним договірних відносин вона не мала та вартість автомобіля встановлена державним виконавцем у розмірі 100000 грн., виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором.

Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі.

Зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Як вбачається з графіку платежів ОСОБА_3 не сплатив ОСОБА_1 повну вартість автомобіля, договір купівлі-продажу автомобіля між ними не укладено. Тобто, ОСОБА_3 не набув права власності на автомобіль. Більш того, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 30.05.2012 року автомобіль АУДІ А8, держномер НОМЕР_1 належить ОСОБА_1

Те, що відповідач не мала договірних зобов'язань з позивачем щодо зберігання автомобіля, не звільняє її від відповідальності за розтрату майна, так як така відповідальність покладена на неї наведеними положеннями законодавства.

Заперечення відповідача щодо вартості автомобіля суд також не приймає, оскільки вона визначена експертом. В акті опису та арешту автомобіля АУДІ А8, держномер НОМЕР_1 державним виконавцем зазначено, остаточну вартість автомобіля буде визначати експерт.

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 942-951 ЦК України, ст. ст. 58, 59, 74, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 170727,44 грн. та судові витрати у розмірі 1707,3 грн.

Рішення може бути оскаржене в Апеляційний суд Запорізької області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Мінасов