РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/553/15-ц

02 квітня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Цвіркун О.С.

при секретарі - Федас І.О.,

за участю прокурора - Оніщука С.П., відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль цивільну справу за позовом прокурора Прокуратура Костопільського району Рівненської області в інтересах держави в особі Костопільської районної ради Рівненської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Костопілсьького району Рівненської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Костопільської районної ради Рівненської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілих від кримінального правопорушення в розмірі 2266 грн. 71 коп.

В судовому засіданні прокурор прокуратури Костопільського району Оніщук С.П. позовні вимоги підтримав із підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення сторін, повно, об'єктивно та всебічно дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 27.06.2014 року ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням сторін на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000174 по обвинуваченню ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України - закрито (а.с.9).

Згідно вищевказаної ухвали, ОСОБА_1 12 березня 2014 року близько 06 години перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, керуючи мотоциклом марки "VIPER ZS 200" без реєстраційних номерних знаків із пасажиром ОСОБА_3 рухався по автодорозі Бережниця-Степань-Деражне-Клевань в напрямку із с. Звіздівка до с. Ставок Костопільського району Рівненської області, в порушення вимог ПДР, не впевнившись в безпечності здійснення маневру, виїхав на смугу зустрічного руху де допустив контактування лівою стороною свого мотоцикла із лівою стороною мотоцикла марки "МТ" без реєстраційних номерних знаків під керуванням ОСОБА_4, який по своїй смузі руху рухався назустріч ОСОБА_1. Після зіткнення відбулось падіння транспортних засобів, в результаті якого, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 отримали середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Згідно зі змістом ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п. 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв'язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. У кримінальному судочинстві відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого може покладатися тільки на особу, вина якої у вчиненні злочину встановлена обвинувальним вироком суду (у тому числі без призначення покарання, із звільненням від покарання, про умовне засудження чи засудження з відстрочкою виконання вироку).

Оскільки ухвалою суду встановлена вина ОСОБА_1 у завданні тілесних ушкоджень середньої тяжкості потерпілим ОСОБА_3 та ОСОБА_4, тому існує причинний зв'язок між її злочинними діями та перебування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні.

Згідно довідки Костопільської центральної районної лікарні Костопільської районної ради Рівненської області від 19.06.2014 року № 516/01-14/14, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні 12.03.2014 року, що складає 01 ліжко-день, сума витрат лікарні становить 140, 31 грн. (а.с.5).

Відповідно до довідки Костопільської центральної районної лікарні Костопільської районної ради Рівненської області від 19.06.2014 рокуw896/01-14/47, ОСОБА_3 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні з 12.03.2014 року по 27.03.2014 року, що складає 15 ліжко-днів, сума витрат лікарні становить 2126, 40 грн.(а.с.8).

Оскільки вказаний розрахунок проведено у відповідності до «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх виконання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, він приймається судом до уваги.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.

Згідно з ч.3 ст.1206 ЦК України вказаної норми, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності або у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

Враховуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, а також ті обставини, що внаслідок вчинення відповідачем злочину, закладом охорони здоров'я пронесено витрати на лікування осіб, потерпілих від злочину за рахунок бюджетних коштів, вимоги позивача про стягнення коштів є обґрунтованими відповідно до чинного законодавства та доведеними доказами в справі, та такими, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Проте, як вбачається з наданої відповідачем довідки МСЕК серія АВ № 0314527 від 15.09.2014 року, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи, а отже згідно з п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

За таких обставин, суд вважає за вірне понесені судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. компенсувати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1187, 1206, ЦК України, .ст. 10, 11, 60, 61, 174, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Прокуратура Костопільського району Рівненської області в інтересах держави в особі Костопільської районної ради Рівненської області до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі Костопільської районної ради Рівненської області 2266 (дві тисячі шістдесят шість) гривень 71 коп. витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення за для їх зарахування до Костопільського районного бюджету (МФО 833017, ЗКПО 01999907, р/р 8280 УДКСУ в Рівненській області).

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору .

Понесені судові витрати в сумі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Цвіркун О.С.