АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/1523/15 Головуючий І інстанції -
Справа: № 636/5139/13-ц Панаід І.В.
Категорія: про приватну власність Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участю секретаря Герасимової К.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року та додаткове рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Чугуївська міська Рада Харківської області, ОСОБА_6, про визначення порядку користування надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1,-

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просив визначити порядок користування надвірними будівлями, що розташовані у дворі житлового будинку АДРЕСА_1, та закріпити за ним право користування похідним цегляним погребом, позначеним на генеральному плані під індексом «В» та сараєм, обкладеним цеглою, позначеним на генеральному плані під індексом «Д», а також залишити в користуванні ОСОБА_3 дерев'яний сарай, позначений на генеральному плані під індексом «Ж».

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначав, що 21 червня 1996 року Відділом житлово-комунального господарства та будівництва Виконавчого комітету Чугуївської міської ради народних депутатів йому було видано свідоцтво про право власності на житло, що розташоване в м. Чугуїв за адресою: АДРЕСА_1.

В технічному паспорті від 23 травня 1996 року зроблено напис, що квартира АДРЕСА_1 - є одноквартирним будинком, який зареєстрований на праві приватної власності та записаний в реєстраційній книзі під №88.

В квартирі АДРЕСА_1 Позивач проживає з 1984 року, раніше дана квартира перебувала в комунальній власності, але після приватизації квартира АДРЕСА_1 з надвірними будівлями на балансі КЖРЕП м. Чугуєва не перебуває, що підтверджується Свідоцтвом про право приватної власності від 25 червня 1996 року, технічним паспортом від 23 травня 1996 року, довідкою КЖРЕП від 26 вересня 2013 року.

В квартирі АДРЕСА_1, до наданняїї Позивачу, проживали інші наймачі, які для зручності побудували ряд надвірних будівель, а саме сарай, обкладений цеглою, та цегляний похідний погреб. В подальшому цінадвірні будівлі були внесені Чугуївським МБТІ до генерального плану та закріплені з правом користування за мешканцями квартири №1.

Наймачі квартири №2 та №3 користувалися своїми, закріпленими за ними надвірними будівлями, що розташовані навпроти їх квартир.

Позивач стверджує, що є користувачем похідного цегляного погреба та сараю, обкладеного цеглою, з 1984 року по сьогоднішній день. При приватизації квартири АДРЕСА_1, техніком Чугуївського МБТІ у Позивача був вилучений технічний паспорт та домова книга, в яких був напис, що підтверджував право користування Позивача, закріпленими за ним надвірними будівлями.

В нових документах - технічному паспорті та домовій книзі цей напис про право користування надвірними будівлями відсутній. Спроби Позивача виявити втрачені документи в архіві Чугуївського МБТІ, Чугуївському державному архіві, в архіві Чугуївського КЖРЕП результатів не принесли. Цих документів, що підтверджували право користування Позивача, закріпленими за ним надвірними будівлями, не виявилось.

В 2013 році між Позивачем та Відповідачем виник спір з приводу користування цегляним погребом та сараєм, обкладеним цеглою, позначеним на генеральному плані під індексами «В» та «Д». Користуючись тим часовою відсутністю Позивача, Відповідач повісила на його надвірні будівлі власні замки та перешкоджає йому користуватися сараєм та погребом. Вирішити даний спір в добровільному порядку вона не бажає. У зв'язку з чим Позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

В судовому засіданні Позивач та його представник, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили суд про задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники заперечували проти задоволення позову, просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4, яку було залучено до участі у справі в ході її розгляду по суті, в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає, заявила, що спірними будівлями користувалась ОСОБА_7 та просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_5, якого було залучено до участі у справі в ході її розгляду по суті, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_2 не визнає, заявив, що спірними будівлями користувалась ОСОБА_7, а після її смерті - ОСОБА_3 та просив розглядати справу за його відсутності.

Представник Третьої особи - Чугуївської міської ради Харківської області, яку було залучено до участі у справі в ході її розгляду по суті, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій заперечував проти задоволення позову ОСОБА_2, та просив суд розглядати справу за його відсутності.

Третя особа - ОСОБА_6, яку було залучено до участі у справі в ході її розгляду по суті, в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 05 січня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: Чугуївська міська Рада Харківської області, ОСОБА_6, про визначення порядку користування надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 залишений без задоволення.

З апеляційною скаргою на зазначені рішення та додаткове рішення звернувся ОСОБА_2, який просив скасувати оскаржувані рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд у новому складі суду.

Обґрунтовував свої апеляційні доводи порушенням районним судом норм процесуального та матеріального права, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неповним з'ясуванням районним судом обставин, що призвело до невірного вирішення спору по суті.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які з'явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст.11 та ч.1 ст.303 ЦПК України суд першої інстанції розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог, а апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Як встановлено в суді першої інстанції, підтверджено наявними у справі доказами та не заперечується сторонами, будинок АДРЕСА_1 є багатоквартирним будинком.

Позивач у справі, ОСОБА_2 є власником квартири № 1 в зазначеному будинку та постійно там проживає.

Судом також встановлено, що на території, що прилягає до будинкуАДРЕСА_1 побудовані господарчі споруди, а саме: сарай літ «Д», погріб літ. «В», та сарай літ. «Ж», які є об'єктами самочинного будівництва, так як в установленому законом порядку не зареєстровані та не заінвентаризовані.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірні будівлі є самочинними, до державної чи комунальної власності не передавались, не були об'єктами приватизації, то право спільної сумісної чи часткової власності у мешканців будинку під час приватизації квартир не виникло.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними Чугуївського міжміського бюро технічної інвентаризації матеріали інвентаризаційної справи на житловий будинок АДРЕСА_1 не містять будь-яких дозвільних документів на будівництво сараю літ «Д», погрібу літ. «В» та сараю літ. «Ж». Не містять матеріали інвентаризаційної справи також і даних щодо переходу вищезазначених споруд до державної чи комунальної власності.

За приписами ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Судова колегія вважає, що районний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що у співвласників будинку АДРЕСА_1 не існує права спільної власності на спірні господарські споруди, оскільки вони не були об'єктами приватизації, так як ніколи не перебували в державній чи комунальній власності.

Матеріали цивільної справи також свідчать про те, що право вл асності, оренди або постійного користування земельною ділянкою, що знаходиться за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Харківська, буд. 70, ні за ким не зареєстроване, порядок користування земельною ділянкою між співвласниками будинковолодіння встановлений не був, а відтак правові підстави для визначення порядку користування надвірними будівлями на такій земельній ділянці відсутні.

Згідно ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційні доводи ОСОБА_2 щодо наявності між попередніми власниками квартир № 1 та № 2 домашньої угоди щодо користування спірними приміщеннями, згідно якої саме він має право користування цими приміщеннями, судова колегія не приймає, оскільки будь-яких об'єктивних та беззаперечних доказів таким фактам позивачем не надано ані районному, ані суду апеляційної інстанції.

Не надано ОСОБА_2 також безспірних доказів і факту закріплення за ним права власності чи користування спірними господарчими приміщеннями, які були втрачені під час приватизації ним квартири № 1 по вулиці Харківській в м. Чугуєві.

Висновки районного суду в цій частині відповідають обставинам справи, які судом установлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судом правильно застосовані.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Інші доводи, викладені ОСОБА_2 в апеляційній скарзі висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для скасування чи зміни ухваленого у справі рішення.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315, 319, 218 ЦПК України, судова колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 20 жовтня 2014 року та додаткове рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -