РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 року, м.Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

Головуючого судді - Андрієць Д.Д.

за участю секретаря - Бєлєнького О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивував тим, що він до 25.02.2014 року перебував у зарєстрованому шлюбі з відповідачем. ОСОБА_2 є наймачем квартири АДРЕСА_1, яка перебуває у власності територіальної громади м. Кременчука. ОСОБА_2 з 2002 року не проживає у спірному житлі, однак залишається в ньому зареєстрованою. Плата за житло та комунальні послуги нараховується з урахування реєстрації у квартирі відповідача, хоча вона не приймає участі в оплаті вказаних послуг. Вважає, що ОСОБА_2 втратила право користування спірною квартирою.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач повторно не з'явилася в судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Третя особа ТОВ «Житлорембудсервіс» в судове засідання не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без участі її представника. При постановленні рішення покладалася на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, дав оцінивши надані суду докази, приходить до наступних висновків.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст.ст.6,127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Гуртожитки можуть використовуватись для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання.

Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Статтею 71 ЖК України, передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм наймач може бути визнаний таким, що втратив право користування жилим приміщенням, з підстав відсутності понад шість місяців у цьому жилому приміщенні, якщо він був відсутній протягом цього строку підряд без поважних причин.

Судом встановлено, що з 03.05.1986 року по 25.02.2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Згідно ордеру на житлову площу в гуртожитку № 201 виданого Кременчуцьким задовом БВК 15.12.1989 року, ОСОБА_2 отримала право на займання разом із членами сім»ї - чоловіком ОСОБА_1 та сином ОСОБА_4 кімнати АДРЕСА_1

З довідки ТОВ «Житлорембудсервіс» № 2744 від 28.10.2013 року вбачається що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у АДРЕСА_1. Реєстрація відповідача у спірному житлі також підтверджується відомостями адресно-довідкового підрозділу УДМС, ГУДМС України в Полтавській області від 15.12.2014 року.

В 1999 році сторони по справі припинили шлюбні відносини і почали окремо проживати. Вказані обставини встановлені рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 25.02.2014 року у справі № 524/10600/13-ц.

Факт тривалого не проживання відповідача за місцем реєстрації підтверджується актом ТОВ «Житлорембудсерві» № 122 від 31.10.2013 року, відповідно до якого свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 з 2002 року по день складання акту за адресою: АДРЕСА_1.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач в порушення вимог ст. 60 ЦПК України не надала суду докази на спростування встановлених судом обставин.

За таких обставин, реєстрація відповідача у спірному житлі порушує право позивача на вільне користування житловим приміщенням в звязку з чим воно підлягає захисту шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд вважає позовні вимоги загори А.І. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 59-61, 88, 208, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіби такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1

Стягнути ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов'язані зі сплато судового збору в розмірі 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідача, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через Автозаводський районний суд міста Кременчука шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: