АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/733/2015 Головуючий в І інстанції: Булах Є.М.
Категорія: 55 Доповідач: Майданік В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року березня місяця 03 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого: Майданіка В.В.

суддів: Орловської Н.В.,

Кутурланової О.В.

при секретарі: Гончар К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 30 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

01 грудня 2014 року позивачі звернулися до суду з вказаним позовом, в якому просили відшкодувати матеріальну шкоду в сумі 8727грн. за ремонт трьох вікон і двері з комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради відповідно до рішень суду від 18.09.2007 року та 23.08.2006 року.

Позов обґрунтований тим, що до 2007 року будинок, в якому вони проживають, обслуговував ТОВ "Наш Дім". Судовими рішеннями від 23.08.2006 року та від 17.10.2006 року було винесено рішення про заміну в квартирі №101 трьох вікон і однієї двері. Ухвалою суду від 18.09.2007 року був змінений спосіб виконання зазначених судових рішень, а саме замість зобов'язання ТОВ "Наш Дім" замінити в квартирі вікна і двері - стягнуто з останнього на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 8727грн. 02.10.2007 року ТОВ "Наш Дім" об'явлений банкрутом та ліквідований за судовим рішенням від 18.02.2010 року. В 2007 році обслуговувати будинок, який перебуває на балансі у міськвиконкому, став відповідач. На підставі ч.4, 7 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 30 січня 2015 року провадження по справі закрито на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі заявники просять відшкодувати нанесені збитки з відповідача в сумі 8727грн. Зокрема, вказали, що суд помилково дійшов до висновку про те, що вона звернулась з позовом до відповідача з підстави як правонаступника ТОВ "Наш Дім". Вказали, що підстава цього позову є ч.4, 7 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", зокрема те, що обов'язок здійснювати обслуговування та ремонт приватизованих квартир покладений на державні комунальні підприємства по обслуговуванню житла.

У своєму запереченні представник КП "Таврійський" просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду - залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи та встановлених судом обставин вбачається наступне.

В судовому проваджені перебували три цивільні справи за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3

1. Справа за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ТОВ ?Наш Дім? про зобов'язання проведення ремонту житла та відшкодування моральної шкоди.

У даній справі аочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 23.08.2006 року позов було задоволено частково. Зобов'язано відповідача в місячний термін провести в квартирі АДРЕСА_1 труби гарячого і холодного водопостачання та каналізації, зробити поточний ремонт під'їзду, з склінням вікон, ремонт даху та інше. Стягнуто по 700грн. моральної шкоди з ТОВ "Наш Дім" на користь кожного позивача. (а.с.30).

Крім того, Суворовським районним судом м.Херсона було ухвалено два додаткових рішення по зазначеній справі від 17.10.2006 року та 15.11.2006 року.

Ухвалою того ж суду від 18.09.2007 року у тій же справі було змінено спосіб і порядок виконання всіх трьох судових рішень. Зокрема, замість спонукання до виконання ремонтних робіт, стягнуто з ТОВ "Наш Дім" на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 8727грн. замість робіт по квартирі АДРЕСА_2, а саме: заміни 3 віконних блоків; ремонтування дверних полотен та коробки та зміни однієї дверної коробки; заміни трубопроводів у квартирі, зміни запірних арматур (а.с.10).

Після цього, ухвалою суду від 14.04.2010 року було відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження. В зазначеній ухвалі встановлено, що під час виконання вказаного судового рішення щодо боржника ТОВ "Наш Дім" було відкрито процедуру банкрутства, ухвалою господарського суду ОСОБА_3 відмовлено у визнанні її кредитором, а новостворена організаціє КП ?Таврійський?, якій передано на балансовий облік зазначений будинок, не є правонаступником ТОВ "Наш Дім" (а.с.62).

2. В травні 2010 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулись до суду з іншим позовом до КП ?Таврійський? про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому просили стягнути 8727грн. та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1400грн. у зв'язку з невиконанням рішення від 23.08.2006 року та 17.10.2006 року. Позов обґрунтований тим, що зазначені судові рішення не виконані через ліквідацію ТОВ "Наш Дім", а КП ?Таврійський? є фактично його правонаступником (а.с.58-59).

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 21.10.2010 року в задоволенні позову було відмовлено через невстановлення факту правонаступництва (а.с.63-64).

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області вказане судове рішення залишено без змін (а.с.65).

Також, ухвалою суду від 29.10.2013 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 11.12.2013 року, у задоволені заяви ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про перегляд зазначеного вище судового рішення від 21.10.2010 року у зв'язку з нововиявленими обставинам - відмовлено (а.с.66, 67-68).

3. Крім того, в матеріалах справи наявна ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.04.2012 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до КП ?Таврійський? про зобов'язання провести ремонт та відшкодування моральної шкоди (а.с.11-13).

Із вказаної ухвали вбачається, що позивачі звертались у червні 2008 року до суду із вказаним позовом, який заочним рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 30.07.2009 року був задоволений частково. Зобов'язано КП ?Таврійський? здійснити: заміну трубопроводу холодної і гарячої води та каналізації в квартирі АДРЕСА_2; ремонт панельних стиків на 8 поверсі зовні напроти вказаної квартири. Стягнуто з відповідача на користь позивачів матеріальну шкоду в розмірі 5078грн. У задоволені решти позову відмовлено. Ухвалою суду від 14.10.2009 року вказане рішення було доповнено та зобов'язано КП ?Таврійський? здійснити заміну трьох стояків гарячого й холодного водопостачання та каналізації у вказаній квартирі.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 22.02.2010 року зазначене судове рішення від 30.07.2009 року та ухвала від 14.10.2009 року в частині зобов'язання відповідача провести ремонтні роботи та стягнення матеріальної шкоди скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення про відмову в позові.

Вказаною вище ухвалою ВССУ від 18.04.2012 року всі зазначені судові рішення по цій справі в частині зобов'язання відповідача здійснити ремонт скасовані, а справа направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін (а.с.10-13).

Крім того, вказаним судовим рішенням встановлено, що позивачі з 2004 року є власниками квартири АДРЕСА_3.

Таким чином, проаналізувавши вказані цивільні справи колегія суддів приходить до висновку, що позивачами у всіх справах були ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як власники квартири, яка потребує ремонту та обслуговування.

При цьому предмет позову у цій справі і предмет позову, з яким звертались до суду ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в травні 2010 року є однаковий.

В силу п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Закриваючи провадження у цій справі на підставі п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд виходив з того, що позивачі звернулися до суду з вимогами до відповідача з тих самих підстав та про той самий предмет, що вже були предметом дослідження та розгляду судами, з ухваленням рішень, які набрали законної сили.

Однак до такого висновку суд прийшов при порушенні норм процесуального права, що відповідно до п.4 ст.311 ЦПК України є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, в цій справі позивачами є лише ОСОБА_2 і ОСОБА_3, в той час як за вищезгаданими судовими рішеннями на стягнення коштів в сумі 8727грн. претендувала, крім ОСОБА_2 і ОСОБА_3, також і ОСОБА_4.

Суд же не встановив причини неучасті ОСОБА_4 як власника зазначеної квартири у даній справі, не з'ясував, чи вона вибула з об'єктивних причин, не пов'язаних з правовим обґрунтуванням, чи ця причина пов'язана з тим, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вже не вважають її такою, чиї права порушені, тобто вважають її участь безпідставною і вважають що тільки вони мають право на відшкодування шкоди у вказаному розмірі або з інших причин, і передчасно прийшов до висновку про те, що даний спір про відшкодування однієї і тієї ж самої шкоди існує між тими самими сторонами.

Крім того, підставою цього позову позивачі зазначили те, що відповідач є організацією, що здійснює контроль та обслуговування технічного стану будинку і його конструкцій, має здійснювати ремонт і тому на підставі, зокрема і ч.ч.4, 7 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", має відшкодувати шкоду.

При цьому, позивачами були надані інші докази, датовані жовтнем 2012 року (а.с.5, 9), тобто після ухвалення зазначених вище судових рішень. Суд же цим доказам оцінки не дав, доводи позивача у встановленому законом порядку не перевірив.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що у суду були відсутні правові підстави для закриття провадження у цій справі, оскільки позов ОСОБА_5, ОСОБА_3 та іншої особи в іншій справі, на яку послався суд, обґрунтований тим, що зазначені судові рішення не виконані через ліквідацію ТОВ "Наш Дім", а КП "Таврійський" є фактично його правонаступником, тобто підстава позову в тій справі були інші. Крім того, як зазначено вище, суд не з'ясував питання участі позивачів у цій та зазначеній справі, чому позивач ОСОБА_4 не бере участь у цій справі.

За таких обставин колегія суддів не може визнати законною і обґрунтованою оскаржувану ухвалу, що на підставі п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України є підставою для її скасування з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, п.4 ч.1 ст.311 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3, задовольнити частково.

Ухвалу Суворовського районного суду м.Херсона від 30 січня 2015 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

судді: