Справа № 445/280/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року Золочівський районний суд Львівської області

в складі судді Бакаїм М. В.

при секретарі Стеців Н.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Золочеві Львіської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 04.01.2014 року вранці він приїхав на Золочівський ринок, припаркувавши свій автомобіль «Фольксваген Бора» неподалік мосту через річку Золочівку. Коли він повернувся, то помітив подряпину з правого боку лакофарбованого покриття передньої і задньої дверей,його машини, нанесену гострим предметом. Неподалік свого автомобіля він побачив, що стояв автомобіль відповідача. Повернувшись додому він переглянув відеореєстратор і побачив, що до його автомобіля підходив відповідач ОСОБА_2, поводив себе підозріло, весь час озирався, витягнув щось з кишені куртки, взяв в руку та пішов повз його автомобіль, при цьому відеореєстратор зафіксував різкий скрегіт металу. На його звернення ОСОБА_2 свою вину заперечував, тоді він звернуся в міліцію, 14.01.2014 року Золочівським РВ ГУМВС України було винесено постанову про закриття кримінального провадження. Внаслідок таких дій відповідача йому нанесено матеріальну шкоду в розмірі 3500 грн. та моральну шкоду, яка виразилась у його душевних стражданнях, порушення сну, яку просить стягнути в сумі 4000 грн. Оскільки, відповідач в позасудовому порядку відшкодувати заподіяну шкоду відмовляється, тому просить стягнути з відповідача 3500 грн. майнової шкоди, 4000 грн. моральної шкоди та понесені судові витрати при зверненні з позовом до суду та витрати на правову допомогу.

29.01.2015 року позивач подав заяву про збільшення позовних вимог та просив стягнути з ОСОБА_2 3634,84 грн. витрати вартості експертиз у відповідності до наданих рахунків.

Позивач в судовому засіданні вимоги позову підтримав та дав пояснення аналогічні за змістом позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, давши аналогічні пояснення, зазначені у позові, просив позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 заперечив щодо позовних вимог та пояснив, що він 04.01.2014р. вранці приїхав в м.Золочів на ринок із своєю дружиною на власному автомобілі марки «Опель». Дружина пішла на ринок , а він сам пішов за ялинками, по дорозі йому невідомий чоловік сказав, що ялинки продають біля річки на стоянці для автомобілів. Біля річки на мості на вул.Бродівській в м.Золочеві зупинився, щоб подивитись чи продають ялинки, однак ялинків не побачив. Він дійсно проходив повз автомобіля марки «Фольсваген - Бора», який належить позивачу ОСОБА_1, з правої сторони та у правій руці тримав ключі від своєї машини, однак його не пошкоджував. Не може пояснити чому на відеореєстраторі зафіксовано звук характерний для контакту стороннього предмету із кузовом автомобіля. Просив відмовити у задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги заперечив, давши аналогічні пояснення по сутті ОСОБА_2, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши та дослідивши об"єктивні докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до вимог ст.57 ЦПК України докази є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, представників, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що ОСОБА_2 є його дядьком, 04.01.2014р. він зустрівся з ним на ринку в м.Золочові, декілька хвилин розмовляли та розішлись в різні сторони, він пішов додому, а дядько ОСОБА_2 за ялинками.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є тещою позивача. 04.01.2014р. вона, її дочка ОСОБА_7 та її зять ОСОБА_1 поїхали на ринок м.Золочів на закупи на свята. Вона ствердила, що коли їхали з дому на ринок, то машина позивача не була пошкоджена, а коли повернулись із ринку то побачила, що хтось з правої сторони пошкодив машину, а саме була подряпина на двох правих дверцях машини «Фольсваген Бора».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона є дружиною позивача, та дала аналогічні пояснення як свідок ОСОБА_6

В судовому засіданні свідок ОСОБА_8, ствердив, що бачив як ОСОБА_2 проходив біля автомобіля позивача «Фольсваген Бора».

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснив, 04.01.2014р. зранку він приїхав на ринок в м.Золочів, стоявши неподалік від річки, він бачив як ОСОБА_2 проходив біля машини «Фольсваген Бора» сірого кольору, перед тим перекинув щось з руки в руку, та пізніше махнув рукою по машині,що тримав в руці ОСОБА_2, він не бачив.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_2 04.01.2014р. був на ринку в м.Золочеві, бо хотів купити ялинку, відносно пошкодження машини «Фольсваген Бора» йому невідомо.

Відповідно до вимог ст. 1166 ч. 1, 2 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи , відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження за № 0000026 була винесена постанова слідчим про закриття кримінального провадження від 14.01.2014р., у зв»язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.194 КК України. Враховуючи те, що кримінальна відповідальність за ч.1 ст. 194 КК України наступає у випадку, якщо своїми діями суб»єкт злочину пошкодив або знищив чуже майно, внаслідок чого було заподіяно шкоду у великих розмірах, а саме 152250 грн., а згідно акту виданого автосервісу ПП ОСОБА_11 від 11.01.2014р. на виконання робіт по ремонту та відновленню лакофарбового покриття правих передніх та задніх дверей автомобіля марки « Фольсваген Бора" р.н. НОМЕР_1 належного ОСОБА_1, становить 3500грн.

Згідно висновку № 2503 судово-трасологічної експертизи складеного 26.12.2014 року Львівським науково-дослідного інститутом судових експертиз, наявні на поверхнях правих передніх та задніх дверей представленого на дослідження автомобіля Volkswagen Bora, р.н. НОМЕР_1, сліди у вигляді подряпин могли бути утворені в результаті дії твердого, в тому числі, металевого, предмета, що має достатньо гострий край. Встановити в категоричній формі, чи виникли вказані сліди на поверхнях правих передніх та задніх дверей автомобіля Volkswagen Bora, р.н. НОМЕР_1, в результаті дії металевих стержнів саме наданих на дослідження ключа № 1 та/або ключа №2 до замків транспортного засобу, не видалося можливим з причини відсутності відображення індивідуалізуючих ознак слідоутворюючого предмета в слідах на поверхнях вказаних вище деталей даного автомобіля.

Як вбачається з висновку № 2504 судової експертизи відеозапису складеного 15.10.2014 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, особа, зафіксована на зображенні у відео звукозаписі, наявному на наданому для дослідження компакт-диску «KAKTUZ DVD-RW» у файлі «08450009.АVI», яка обходила автомобіль з встановленим на ньому відео реєстратором з правої сторони, могла здійснити подряпини лакофарбованого покриття на корпусі цього автомобіля. Проте стверджувати в категоричній формі про те, що подряпини лакофарбованого покриття на корпусі автомобіля справа були здійснені саме зафіксованою на відео зображені особою, не виявляється можливим, оскільки права сторона корпусу автомобіля перебуває поза полем зору камери відореєстратора.

Під час судового засідання був оглянутий запис відеореєстратора з якого вбачається, як ОСОБА_2 проходить повз транспортний засіб « Фольсваген Бора » та в той час коли зрівнявся із транспортним засобом позивача чути характерний звук для контакту стороннього предмета із кузовом автомобіля «Volkswagen Bora» правої сторони.

Як вбачається з висновку № 2504 судової експертизи відеозапису складеного 15.10.2014 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, особа, зафіксована на зображенні у відео звукозаписі, наявному на наданому для дослідження ком пакт-диску «KAKTUZ DVD-RW» у файлі «08450009.АVI», яка обходила автомобіль з встановленим на ньому відео реєстратором з правої сторони, могла здійснити подряпини лакофарбованого покриття на корпусі цього автомобіля.

У зв»язку з вищенаведеним, вважаю, що із відповідача слід стягнути матеріальну шкоду відповідно до висновку № 2505 судової автотоварознавчої експертизи складеної 15.10.2014 року Львівським науково-дослідним інститутом судових експертиз, вартість відновлювального ремонту автомобіля Volkswagen Bora, р.н. НОМЕР_1, з усунення пошкоджень двох правих дверей, наявних на момент експертного обстеження 26.08.2014 року, станом на серпень-жовтень 2014 року, становить 2993 грн. 05 коп.

Крім цього в судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 знаходяться у неприязних відносинах, які склалися внаслідок непорозумінь на роботі.

Відповідно до вимог ст. 84 ЦПК України витрати , пов"язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Позивачем долучено до справи копію квитанції про оплату послуг представника в сумі 400 грн., отже, дану суму коштів слід стягнути з винної особи.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, то стаття 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди" від 31.03.1995 р. №4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Така на думку суду, не підлягає до задоволення, оскільки позивач продовжував користуватися своїм транспортним засобом, обгрунтування позивача, що був порушений його спокій не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відносно вимоги повернення коштів за 23,54 л. бензину в сумі 399,94 грн. для доставки транспортного засобу позивача на експертизу слід відмовити, оскільки позивачем не представлено доказів, який розхід бензини його транспортного засобу та яку відстань було ним подолано.

Отже, на підставі наведеного вище, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 224, 226 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 20,22, 23, 1166, 1167 ЦК України суд ,

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 завдану йому матеріальну шкоду в сумі 2993,05 грн, витрати за проведення експертизи в сумі 3234,90 грн, 400 грн. за правову допомогу та 243,60 грн. судового збору, а всього разом стягнути 6871,55 грн. ( шість тисяч вісімсот сімдесять одну гривень п"ятдесять п"ять копійок).

В задоволенні решти позовних вимог-відмовити.

На рішення Золочівського районного суду Львівської області може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя М. В. Бакаїм