У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю представника відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником - ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання поруки припиненою,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року у задоволенні вказаного позову відмовлено за недоведеністю

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі пояснює, що висновки суду про те, що повідомлення про усунення порушень та звільнення предмету іпотеки не є по суті вимогою про дострокове повернення кредиту суперечить як вимогам закону, так і самому договору, адже в її тексті зазначена повна сума вимог за кредитним договором та йдеться про відповідальність позичальника та поручителів за його невиконання. Заперечує позицію суду про відсутність зміни терміну повернення коштів кредиту, оскільки кінцева дата погашення зобов'язань за договором кредиту з 19.02.2016р. змінена на 19.02.2021 року. Оспорює покази свідка ОСОБА_5 та вказує на їх суперечливість самим собі, а також покладення їх у основу рішення суду. Доводить, що місцевий суд проігнорував фактичне припинення договору поруки, так як в силу неподання у шестимісячний строк письмової вимоги до суду, строк звернення сплив. З наведених підстав просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, що 19 вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ВАТ «Сведбанк» було укладено договір поруки № 1703/0908/55-037-Р-1, за умовами якого вона зобов'язалась відповідати перед банком за своєчасне виконання ОСОБА_6 зобов'язань по кредитному договору № 1703/0908/55-037 від 19 вересня 2008 року на суму 20 000 доларів США.

Крім цього договору поруки, з метою забезпечення належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, 19.09.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_5, було укладено іпотечний договір, відповідно до якого останні передали банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

________________________________________________________________________________________________________________________

Справа №569/19457/14-ц Головуючий у 1 інстанції - Рогозін С.В.

Провадження № 22-ц 787/723/2015 Доповідач - Ковальчук Н.М.

Відповідно до договору від 16.06.2011 року про внесення змін та доповнень № 1 до договору поруки, було змінено зобов'язання поручителя за кредитним договором № 1703/0908/55-037 від 19 вересня 2008 року до 17 814,50 дол. США та строк закінчення дії кредитного договору із 19.02.2016 року до 19.02.2021 року.

За договором факторингу № 15 від 28.11.12 р., укладеним між ПАТ «Сведбанк» та ТзОВ «Вектор Плюс», зобов'язання за кредитним договором № 1703/0908/55-037 від 19 вересня 2008 року перейшли до ТзОВ «Вектор Плюс», а в подальшому - до ТзОВ «Кредитні ініціативи» - за договором факторингу б/н від 28.11.12 р.. Внаслідок даних договорів факторингу кредитором за кредитним договором № 1703/0908/55-037 від 19 вересня 2008 року є ТзОВ «Кредитні ініціативи», і саме йому належить право вимоги до боржника ОСОБА_6 та відповідно до поручителя - позивачки ОСОБА_3.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції вірно виходив із їх недоведеності та спростування в судовому засіданні встановленими обставинами справи, а також врахував, що повідомлення про усунення порушень та звільнення предмета іпотеки не є вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату відсотків за кредитним договором.

На підтвердження даного висновку в рішенні суду наведені відповідні мотиви та докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

За ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

У договорі поруки № 1703/0908/55-037-Р-1 від 19 вересня 2008 року строк, після закінчення якого порука припиняється, не визначено. Разом з тим, його умовами встановлено, що він діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за кредитним договором.

Зі змісту положень ч. 2 ст. 1050 ЦК України та п. 9.1, 9.2 кредитного договору № 1703/0908/55-037 вбачається, що у разі порушенням боржником умов кредитного договору Банк має право на дострокове стягнення боргу за кредитним договором, обов'язково попередньо надіславши сторонам письмову вимогу про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним.

Матеріали справи містять повідомлення ТзОВ «Кредитні ініціативи» про усунення порушень та звільнення предмета іпотеки за № 245 від 06.08.2013 року на адресу іпотекодавців ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_5 (а.с. 17), у якому їх попереджено можливе звернення стягнення на предмет іпотеки та звільнення предмета іпотеки в добровільному порядку.

Заперечення представника позивача, викладені в апеляційній скарзі, проти неналежної оцінки місцевим судом вказаного повідомлення в якості вимоги про дострокове погашення кредиту, колегія суддів оцінює критично. Так, у випадку пред'явлення вимоги про повне дострокове погашення заборгованості за кредитом, сплати відсотків за користування кредитом та пені, кредитор вважається таким, що змінив строк виконання основного зобов'язання, і лише тоді у нього виникає обов'язок пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати направлення вимоги. Оскільки повідомлення ТзОВ «Кредитні ініціативи» від 06.08.2013р. не змінило терміну повернення кредиту боржником, тому воно не може вважатись вимогою про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо суперечливості показів свідка ОСОБА_5 з огляду на те, що кредитор і поручителі перебувають у близьких родинних стосунках, а відтак позиція свідка є зацікавленою. Крім того, колегія суддів бере до уваги рішення Рівненського міського суду від 20 лютого 2014 року по справі № 569/17989/13-ц, яке набрало законної сили, і висновки якого в силу положень ч. 3 ст. 61 ЦПК України є безспірними, у якому встановлено, що 16.06.2011 року у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Бештинарської Н.О. укладався та підписувався договір про внесення змін та доповнень № 1 від 16.06.2011 р. до договору іпотеки № 1703/0908/55-037-Z-1 від 19.09.2008 р., згідно якого іпотекодавцями ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6, та Банком було оцінено предмет іпотеки. Таким чином, посилання на відсутність позивачки та заперечення нею свого підпису в договорі про внесення змін не відповідають об'єктивній дійсності.

Матеріалами справи також спростовуються доводи апеляції про те, що порука припинена у зв»язку із зміною кінцевої дати погашення зобов'язань за договором кредиту з 19.02.2016р. на 19.02.2021 року. Зміненою датою остаточного погашення кредиту не змінено обсягу відповідальності ні боржника ні поручителя.

Норми процесуального права передбачають, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану її представником - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від 11 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя підпис Ковальчук Н.М.

Судді : підпис Григоренко М.П.

підпис Рожин Ю.М.

Згідно: суддя Ковальчук Н.М.