У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді - Ковалевича С.П.

суддів: Демянчук С.В., Шеремет А.М.

секретар судового засідання Демчук Ю.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування Костопільської РДА про усунення перешкод у спілкуванні з онукою та її вихованні та визначення способу участі у вихованні.

Перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено спосіб участі у вихованні й спілкуванні ОСОБА_2 з малолітньою онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом систематичних побачень за місцем постійного проживання онуки з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживає онука, без обмеження переміщення та без присутності відповідача за бажанням позивача та за попередньою погодженістю сторін.

Надано ОСОБА_2 можливість спілкування з онукою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, особисто засобами телефонного звязку за бажанням останньої.

Визначено спосіб участі у вихованні й спілкуванні ОСОБА_1 з малолітньою онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, шляхом систематичних побачень за місцем постійного проживання онуки з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживає онука, без обмеження переміщення та без присутності відповідача за бажанням позивача та за попередньою погодженістю сторін.

Надано ОСОБА_1 можливість спілкування з онукою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, особисто засобами телефонного звязку за бажанням останньої.

В задоволенні решти вимог позову відмовлено.

Вважаючи дане рішення в частині визначення способу участі у спілкуванні з малолітніми онуками незаконним, оскільки суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи, що потягло за собою неправильне вирішення даного спору, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали на нього апеляційні скарги.

На обґрунтування своїх скарг ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказують, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення керувався лише висновком Органу опіки та піклування Старосамбірської РДА Львівської області та не врахував їх вимог, чим, вважають, безпідставно обмежив їх права по відношенню до онуків.

Стверджують, що не можуть приїхати в село за 300 км. та цілий день з дитиною гуляти по незнайомому селі, в якому не існує ні дитячих ігрових майданчиків, ні дитячого кафе, а потім останньою маршруткою доїжджати до райцентру, а в ранці їхати додому.

Покликаються на ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 257 СК України, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною баби та діда, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип рівності у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Вважають, зазначене має суттєве значення при визначенні способу участі баби дитини в спілкуванні та вихованні.

Посилаючись на викладені обставини, просять оскаржуване рішення в частині способу участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у спілкуванні з малолітніми онуками шляхом систематичних побачень за місцем постійного проживання онуків з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому проживають онуки, без обмеження переміщення та без присутності відповідача скасувати та ухвалити нове рішення в цій частині.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3Р.( теперішнє прізвище ОСОБА_6)

перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 з 03.11.2007р. Від шлюбу в них народилася донька ОСОБА_1, 2008р. народження, бабою якої є позивачка по справі ОСОБА_1

Після розлучення з ОСОБА_7, ОСОБА_3 18.04.2010р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 від якого в них народилася донька ОСОБА_4, 2010р. народження, рідною бабою якої є ОСОБА_2

З червня 2015р. ОСОБА_3 перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 і фактично проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3 Замківська Старосамбірського району Львівської області, хоча залишається бути зареєстрованою в ІНФОРМАЦІЯ_4.

Після уточнення своїх позовних вимог, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили суд зобовязати ОСОБА_3 не чинити їм перешкод у спілкуванні з онуками та просили визначити такий спосіб участі у їх вихованні: ОСОБА_3 передає бабі ОСОБА_1 онуку ОСОБА_1, а бабі ОСОБА_2 онуку ОСОБА_4 з подальшим їх проживанням з 27 жовтня по 02 листопада (осінні канікули), з 29 грудня по 11 січня (зимові канікули), з 23 березня по 29 березня (весняні канікули) та з 31 червня по 1 серпня (літні канікули) за місцем проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в м. Костопіль, Рівненської області.

Частково задовольняючи позовні вимоги позивачів та визначаючи їм такий спосіб у вихованні й спілкуванні з онуками; - шляхом систематичних побачень за місцем постійного проживання онуків, з можливістю вільного пересування в межах населеного пункту, в якому вони проживають без обмеження переміщення та без присутності відповідачки, за бажанням позивачів та попереднього погодження сторін, а також надаючи їм можливість спілкуватися з онуками засобами звязку за бажанням онуків, суд першої інстанції виходив з інтересів дітей.

Визначаючи такий спосіб у вихованні онуків, суд врахував їх малолітній вік та такі ж пропозиції органу опіки та піклування. З такими висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони є обґрунтованими, справедливими та дійсно відповідають в даному випадку інтересам дітей.

Доводи апелянтів, які викладені в їх апеляційних скаргах не спростовують висновків суду, з якими погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно зясував дійсні обставини по справі, дав належну оцінку зібраним доказам і постановив рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 307, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право оскаржити рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали апеляційної інстанції в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: С.П. Ковалевич

Судді: С.В. Демянчук

ОСОБА_9