Справа № 340/336/14-ц
Провадження № 22-ц/779/116/2015
Головуючий у 1 інстанції Данилюк М. П.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого Девляшевського В.А.,

суддів: Васильковського В.М., Малєєва А.Ю.,

секретаря: Яковин М.Я.,

з участю: відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди, завданою дорожньо-транспортною пригодою та судових витрат за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Верховинського районного суду від 07 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила до ОСОБА_2 позов про стягнення грошових коштів на відшкодування шкоди завданої ДТП. Позовні вимоги мотивувала тим, що внаслідок ДТП, яка сталася 10.12.2012 року в с. Одаї, Тисменицького району з вини відповідача ОСОБА_2, було пошкоджено її автомобіль марки Toyota Auris, реєстраційний номер НОМЕР_1, відновлювальна вартість ремонту якого становить 69437,05 грн. Посилаючись на те, що 49490 грн завданих збитків їй відшкодовано НАСК «Оранта», просила стягнути решту суми відновлювального ремонту автомобіля, а саме 19947,05 грн, з ОСОБА_2, а також судові витрати.

Рішенням Верховинського районного суду від 07 серпня 2014 року позов задоволено. Постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 19947,05 грн на відшкодування шкоди, завданої ДТП та 243,60 грн сплаченого судового збору.

Не погоджуючись із даним рішенням, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. Судом, на його думку, не було прийнято до уваги того, що позивачем не доведено факту звернення до страховика та сплати їй страхового відшкодування, зокрема остання не представила суду ні довідки з Тисменицького РВ УМВС від 13.12.2012 року, ні висновку експерта про пошкодження її автомобіля, на які посилалась у позовній заяві. Апелянт не погоджується із висновками калькуляції відновлювального ремонту, яка була складена 25.07.2013 року, оскільки вважає, що в даній калькуляції вказана дата іншого ДТП, яка мала місце 25.07.2013 року, а зазначені комплектуючі та перелік виконаних робіт не мають жодного відношення до пошкоджень, які були завдані з його вини 10.12.2012 року. Також суд належним чином не дав правової оцінки довідці Івано-Франківського обласного центру з гідрометеорології від 20.05.2014 року, яка дає підстави вважати, що ДТП було скоєно в умовах крайньої необхідності. Крім того, зазначає відповідач, судом не було враховано того, що він і його дружина ніде не працюють, а його сім'я вважається малозабезпеченою, що дає право суду на зменшення розміру відшкодування шкоди. Вважаючи рішення суду незаконним та необґрунтованим, просив його скасувати та постановити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_3, будучи належним чином повідомленою, не з'являлась з невідомих причин. Однак, вона надіслала заперечення на апеляційну скаргу, довідку Тисменицького РВ УМВС про пошкодження її автомашини, протокол огляду пошкодженого транспортного засобу та документальні відомості про отримання страхового відшкодування. За наведених обставин є правові підстави для розгляду справи у її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 апеляційну скаргу з наведених підстав підтримав, пояснивши крім того, що він визнає необхідність відшкодування ним позивачці орієнтовно 2500 грн, тобто вартості заміни кришки повітряного фільтра, яка могла бути пошкодженою при ДТП, та 510 грн франшизи. Однак, на його думку, окремі види ремонтних робіт (ремонт тормозної системи, ремонт задньої балки), зазначені в наданій ОСОБА_3 калькуляції, не пов'язані із автоаварією з його участю.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з доведеності вини відповідача у пошкодженні належної їй автомашини та розміру спричинених матеріальних збитків. Колегія суддів з таким висновком погоджується, оскільки вина ОСОБА_2 у вчиненні ДТП 10.12.2012 року в с. Одаї підтверджується постановою слідчого від 31.01.2013 року про закриття кримінального провадження та постановою судді Верховинського районного суду від 12 лютого 2013 року (копії постанов - а.с.4; 28-31).

Перелік пошкоджень автомашини позивачки наведений у наданих нею письмових доказах: довідці Тисменицького РВ УМВС, в протоколі огляду місця події від 10.12.2012 року, в протоколі огляду транспортного засобу, складеному аварійним комісаром 17.12.2012 року.

З врахуванням пошкоджень автомашини позивачки з допомогою програмного забезпечення було визначено об'єм та перелік ремонтних робіт та запчастин, необхідних для відновлення пошкодження, які при візуальному огляді не могли бути виявлені. Згідно згаданої калькуляції загальна вартість ремонту автомашини ОСОБА_3 становила 69437 грн 05 коп (копія рахунку - а.с.10).

Посилання апелянта на те, що необхідність ремонту балки заднього моста, тормозної системи та деяких інших пошкоджень автомашини позивачки не пов'язана з автоаварією, яка відбулась 10.12.2012 року, не може бути прийнята до уваги, оскільки є його припущенням, яке не підтверджене об'єктивними та належними доказами.

Колегія суддів з цього приводу зауважує, що по-перше, істотний об'єм, локалізація та характер пошкоджень автомашини, належної ОСОБА_3, відповідають об'єму ремонтних робіт та їх вартості, які зазначені в калькуляції. Зокрема, саме пошкодження заднього колеса автомашини позивачки, на думку колегії суддів, потягнуло за собою необхідність ремонту балки заднього моста. По-друге, відповідач, будучи обізнаним з об'ємом своїх процесуальних прав, не заявляв клопотання про призначення судово-технічної експертизи для вирішення питань, пов'язаних з визначенням розміру завданих матеріальних збитків, та не надав документальні докази про те, який саме розмір витрат необхідно і достатньо було понести ОСОБА_3 для відновлення пошкодженої в ДТП автомашини.

Приймаючи до уваги вище наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно стягнув з відповідача різницю між вартістю визначеного у калькуляції ремонту пошкодженої автомашини та виплаченим ОСОБА_3 згідно доданих до справи документальних відомостей страховим відшкодуванням. Доводи апелянта правильності висновків суду не спростовують. Оскільки рішення суду першої інстанції в даній справі є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 218; 307; 308; 313; 319; 324; 325 ЦПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Верховинського районного суду від 07 серпня 2014 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий В.А. Девляшевський

Судді: В.М. Васильковський

А.Ю. Малєєв