АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:22-ц/790/182/15 Головуючий 1 інст. - Подус А.С.
Справа № 2-9289/11 Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: стягнення заборгованості
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 лютого 2012 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк (ПАТ КБ) «ПриватБанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агенство «ВЕРУС» у Дзержинському районні м. Харкова, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2011 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду в порядку вимог ст.ст. 526,527,530,554,610,1050,1054 ЦК України з вищевказаним позовом.

Посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у pозмipi 5000 грн. зi сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитомз кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов укладеного договору він складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період плати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

З метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за цим кредитним договором 01.09.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова був укладений договір поруки, відповідно до якого ТОВ «ВЕРУС» поручилося за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник, розмір відповідальності поручителя обмежується 200 грн.

На порушення умов кредитного договору ОСОБА_3 зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим станом на 31.05.2011 року утворилася заборгованість в розмірі 21214,30 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 4979,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 14748 грн., а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 986,40 грн. - штраф (процентна складова).

На підставі викладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у розмірі 21 014,30 грн. та у солідарному порядку з ОСОБА_3 і ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова - 200грн., а також судові витрати у розмірі 212,14 грн. за сплату судового збору та 120 грн. - за витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді.

Розгляд справи відбувся за відсутністю відповідачів в порядку вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 лютого 2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено: на його користь стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором від 05.07.2006р. у розмірі 21014 грн. 30 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 212,14 грн. та 120 грн. - за витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в суді, а всього стягнуто 21 346,44 грн.

Також стягнуто солідарно з ОСОБА_5 та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі міста Харкова 200 грн. заборгованості за договором кредиту.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 вересня 2014 року заява ОСОБА_3 про перегляд вищевказаного заочного рішення залишена без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність тих обставин, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення районного суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Вказує, що судом першої інстанції не враховано, що на порушення вимог ст.ст. 252 -255, 257, 261 ЦК України позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущений строк позовної давності для звернення з таким позовом щодо стягнення щомісячних платежів та неустойки.

Вислухавши пояснення учасників процесу, що з'явилися до суду апеляційної інстанції, перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у засіданні.

Між тим оскаржуване рішення суду першої інстанції в повному обсязі не відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позов ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з доведеності позовних вимог.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду не відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Як свідчать матеріали справи відповідно до укладеного договору № б/н від 05.07.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у pозмipi 5000 грн. зi сплатою відсотків за користування кредитом у poзмipi 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитомз кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Укладений договір складається з заяви позичальника та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам.

Відповідно до умов укладеного договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період плати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) в розмірі 7% від суми заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на картку клієнтом. Так і списанням банком коштів з дебетної карти.

Строк дії картки визначений сторонами на 3 роки.

Відповідно до пункту 1.1. Умов і правил надання банківських послуг ці Умови і правила визначають умови, на яких ЗАТ КБ «ПриватБанк» пропонує клієнтам платіжні карти, а також інші банківські послуги, зазначені в заяві і в пам'ятці клієнта ( яка оформляється відповідно до п.3.5 цих умов). Належним чином заповнена заява підписується клієнтом, який надає таким чином свою згоду, що заява разом з пам'яткою клієнта, умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає укладений договір про надання банківських послуг.

Згідно пункту 1.2 ці Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по відкриттю і обслуговуванню карткового рахунку клієнта, а також інших банківських послуг, зазначених в заяві.

Як зазначено в заяві ОСОБА_3 від 05.07.2006 р. щодо надання банківських послуг він ознайомився та погодився з Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку та надав згоду на те, що ця заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг і тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг.

Зазначені обставини не оспорювалися представниками сторін в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором та виписки по особовому рахунку, наданому позивачем до суду апеляційної інстанції, ОСОБА_3 користувався кредитними коштами до серпня 2006 р.

З урахуванням строку дії картки до 05.07.2009 року, звернення ПАТ КБ «ПриватБанку» до суду з зазначеним позовом 17.11.2011 року відбулося в межах строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про те, що ПАТ КБ «ПриватБанк» пропущений строк звернення до суду з цим позовом, є безпідставними.

Умовами і правилами надання банківських послуг визначений порядок нарахування і оплати процентів та порядок погашення боргових зобов'язань.

У зв'язку з недотриманням умов кредитного договору ОСОБА_3 він станом на 31.05.2011 року має заборгованість в розмірі 21214,30 грн., яка складається: із заборгованості за кредитом в сумі 4979,90 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 14748 грн., а також 500 грн. - штраф (фіксована частина), 986,40 грн. - штраф (процентна складова).

Задовольняючи позов ПАТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції виходив з вимог ст.ст. 1046-1047 та ст. 1054 ЦК України та відповідно до ст.. 526, ч.1 ст. 530 ЦК України зазначив, що ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором не виконав, у визначені договором строки погашення заборгованості за кредитним договором не здійснив, внаслідок чого склалась вищевказана заборгованість.

Між тим районним судом не враховано, що за кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України, а не закінченням дії договору.

Зазначена правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. у справі № 6-14цс 14, яка є обов'язковою для застосування судами відповідно до вимог ст. 360-6 ЦПК України.

У зв'язку з вищезазначеним судова колегія не враховує нараховані позивачем проценти за користування ОСОБА_3 кредитними коштами з серпня 2006 року до грудня 2008 року та зазначені ним у виписки з особового рахунку в сумі 5572 грн. 14 коп.

Крім того на порушення вимог ст. 258, ч.6 ст. 261 ЦК України районним судом безпідставно поза межами строку позовної давності стягнута з ОСОБА_3 неустойка у вигляді штрафу: фіксована частина в сумі 500 грн. та процентна складова в сумі 986,40 грн.

Виходячи з наведеного судова колегія вважає за необхідне змінити оск5аржуване рішення районного суду в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором, зменшивши стягнення з 21 041,30 грн. до 13 955,76 грн.

Оскільки судові витрати визначені судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, колегія суддів залишає рішення районного суду в цій частині і вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 з урахуванням судових витрат 14287,90 грн. (13 955,76 грн.+212,14 грн. + 120 грн.= 14287,90грн.)

Як вбачається з матеріалів справи з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за цим кредитним договором 01.09.2010 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі філії ТОВ «Українське Фінансове Агентство «ВЕРУС» у Дзержинському районі м. Харкова був укладений договір поруки, відповідно до якого ТОВ «ВЕРУС» поручилося за виконання ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним договором як солідарний боржник, розмір відповідальності поручителя обмежується 200 грн.

Колегія суддів вважає, що рішення суду в частині стягнення 200 грн. з боржника та поручителя відповідає вимогам договору поруки та ст.ст. 543,553 ЦК України, тому в цій частині оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ст. ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 лютого 2012 року змінити в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 05.07.2006 року, зменшивши стягнення з 21 041 гривень 30 копійок до 13 955 ( тринадцять тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень76 копійок, а всього з урахуванням судових витрат зменшити стягнення до 14287 ( чотирнадцять тисяч двісті вісімдесят сім) гривень 90 копійок.

В іншій частині рішення районного суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання цим рішенням законної сили.

Головуючий:

Судді: