Провадження №2/761/7919/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» про стягнення банківського вкладу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача у зв'язку з невиконанням грошових зобов'язань за Договорами банківського строкового вкладу суму коштів у розмірі 346 113,75 доларів США та 106 863,06 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що 17.10.2012 року та 01.11.2012 року між ПАТ «Банк «Таврика» та ОСОБА_1 було укладено ряд Договорів банківських строкових вкладів «Море відсотків», згідно умов яких позивачем внесено на рахунок банку грошові кошти у загальній сумі 247 747 доларів США та 220 000 грн. Після закінчення дії договорів, банк не повернув позивачеві суму депозиту та нарахованих відсотків, що стало підставою звернення останнього із позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 17.10.2012 р. ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Таврика» уклали Договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» № МК6218, за умовами якого відповідач прийняв грошові кошти у розмірі 26 000 доларів США, строком до 16.01.2013 р. (а.с. 7). За використання коштів, розміщених на Рахунку Вкладника, Банк щомісяця нараховує проценти у валюті вкладу на суму Вкладу з розрахунку 10 % річних (п. 2.1).

17.10.2012 р. між тими ж сторонами було укладено Договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» № МК6228, згідно якого позивач вніс на рахунок Банку суму вкладу у розмірі 200 000 грн., зі строком зберігання грошових коштів до 16.01.2013 р., під 26,5 % річних (а.с. 9).

01.11.2012 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Таврика» укладено Договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» №МК7865, у відповідності до умов якого позивачем внесено готівкові кошти на відкритий строковий рахунок НОМЕР_1 суму вкладу у розмірі 20 000 грн., зі строком зберігання до 31.01.2013 р., під 27 % річних (а.с. 11).

Крім того, 01.11.2012 р. ті ж сторони уклали Договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» №МК7872, за умовами якого відповідач прийняв грошові кошти від позивача у розмірі 165 000 доларів США, зі строком зберігання до 31.03.2013 р. (а.с. 13). За використання коштів, розміщених на Рахунку Вкладника, Банк щомісяця нараховує проценти у валюті вкладу на суму Вкладу з розрахунку 11 % річних (п. 2.1).

01.11.2012 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк «Таврика» укладено Договір банківського строкового вкладу «Море відсотків» №МК7877, згідно якого позивач вніс на рахунок Банку суму вкладу у розмірі 56 747 доларів США, зі строком зберігання до 31.03.2013 р., з нарахуванням банком процентів за використання коштів у валюті вкладу на суму вкладу з розрахунку 11 % річних (а.с. 15).

Факт внесення грошових коштів позивачем на рахунок банку згідно перелічених договорів підтверджується відповідними квитанціями № 24D_10 від 17.10.2012 р., № 24D_16 від 17.10.2012 р., № 24D_136 від 01.11.2012 р., № 24D_137 від 01.11.2012 р., № 24D_143 від 01.11.2012 р. (а.с. 17-21).

По закінченню строку дії договорів, сума вкладів та нарахованих процентів позивачеві повернута не була.

22.02.2013 р. позивачем було частково повернуто заборгованість у розмірі 197 648,52 грн. за Договором банківського строкового вкладу «Море відсотків» № МК6228 від 17.10.2012 р. та кошти за поточним рахунком у розмірі 2 340,83 грн., що не заперечується сторонами.

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 від 19.03.2013 року сума заборгованості по договору № МК6218 складає 26 000,00 доларів США та нараховані відсотки в сумі 639,63 доларів США (а.с. 33-34).

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 від 19.03.2013 року сума заборгованості по договору № МК6228 складає 11619,23 грн. та нараховані відсотки в сумі 3770,98 грн. (а.с. 35-36).

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 від 19.03.2013 року сума заборгованості по договору № МК7865 складає 20 000,00 грн. та нараховані відсотки в сумі 1329,09 грн. (а.с. 37).

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 від 19.03.2013 року сума заборгованості по договору № МК7872 складає 165 000,00 доларів США та нараховані відсотки в сумі 4467,18 доларів США (а.с. 38).

Згідно виписки з особового рахунку ОСОБА_1 від 19.03.2013 року сума заборгованості по договору № МК7877 складає 56 747,00 доларів США та нараховані відсотки в сумі 1536,37 доларів США (а.с. 39).

Згідно ч.1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно ст. 1074 ЦК України обмеження права клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Європейський суд з прав людини у справі ZOLOTAS ПРОТИ ГРЕЦІЇ (No 2) зазначив наступне: «Суд зазначає, що на підставі статті 830 Цивільного кодексу, якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід'ємні для банківських операцій і пов'язаним з ними правом.

Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави (Nejdet Sahin і Perihan Sahin проти Туреччини, [ВП], № 13279/05, § 56, 20 жовтня2011 року)».

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»: «суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права».

Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності Позивачу, Відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції.

Таке порушення виявилося в наступному:

У ст.1 Протоколу №1 вказано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Цей же принцип закріплено і в ст. 41 Конституції України.

Але, в порушення цих норм, позивач позбавлений права користуватися своїм майном.

В даному випадку його майном є грошові кошти, які відповідач отримав від позивача на умовах строковості та платності, та до цього моменту не повернув, тому вимоги в частині стягнення грошових коштів за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК6218 в розмірі 26 000,00 доларів США та відсотків згідно договору в сумі 639,63 доларів США; за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК6228 в розмірі 11 619,23 грн. та відсотків згідно договору в сумі 3770,98 грн.; за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7865 в розмірі 20 000,00 грн. та відсотків згідно договору в сумі 1329,09 грн.; за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7872 в розмірі 165 000,00 доларів США та відсотків згідно договору в сумі 4467,18 доларів США; за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7877 в розмірі 56 747,00 доларів США та відсотків згідно договору в сумі 1536,37 доларів США,підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, згідно з частиною першою статті 192 ЦК законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв'язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання.

У разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, загальний розмір заборгованості за Договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК6218 складає 26 000,00 доларів США, розмір процентів за договором банківського вкладу становить 639,63 доларів США; за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7872 складає 165 000,00 доларів США, розмір процентів за договором банківського вкладу становить 4467,18 доларів США; за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7877 складає 56 747,00 доларів США, розмір процентів за договором банківського вкладу становить 1536,37 доларів США, які Позивач просить стягнути в іноземній валюті з Відповідача.

Офіційний курс НБУ станом на день винесення рішення - 18.11.2015 року становить 23,77 грн. за 1 долар США, тобто еквівалент суми 26 000,00 доларів США становить 618 020,00 грн. (20000,00 доларів США х 23,77 грн. = 618 020,00 грн.), еквівалент суми 639,63 доларів США становить 15 204,00 грн. (639,63 доларів США х 23,77 грн. = 15 204,00 грн.); еквівалент суми 165 000,00 доларів США становить 3 922 050,00 грн. (165 000,00 доларів США х 23,77 грн. = 3 922 050,00 грн.), еквівалент суми 4467,18 доларів США становить 106 184,87 грн. (4467,18 доларів США х 23,77 грн. = 106 184,87 грн.); еквівалент суми 56 747,00 доларів США становить 1 348 876,19 грн. (56 747,00 доларів США х 23,77 грн. = 1 348 876,19 грн.), еквівалент суми 1536,37 доларів США становить 36 519,51 грн. (1536,37 доларів США х 23,77 грн. = 36 519,510 грн.).

Позивачем надано розрахунки процентів за користування кредитом станом на 31.07.2015 року, які він просить стягнути з відповідача.

Оскільки строк дії договору «Море відсотків» № МК6218 закінчився 16.01.2013 року, строк дії договору «Море відсотків» № МК6218 закінчився 16.01.2013 року, строк дії договору «Море відсотків» № МК7865 закінчився 31.01.2013 року, строк дії договору «Море відсотків» № МК7872 закінчився 31.01.2013 року, строк дії договору «Море відсотків» № МК7877 закінчився 31.01.2013 року, тому позовні вимоги в частині стягнення відсотків за користування коштами за період з дня, наступного після закінчення строку кожного договору по 31.07.2015 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Договору «Море відсотків» № МК6218 строк повернення банківського вкладу - 16.01.2013 року, отже кількість днів прострочення за період з 17.01.2013 року по 31.07.2015 року складає 927 днів, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 1980,99 доларів США (сума заборгованості 26000,00 х 3 х 927 днів / 365 / 100 = 1980,99 доларів США), що еквівалентно на день винесення рішення 47088,13 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до Договору «Море відсотків» № МК6228 строк повернення банківського вкладу - 16.01.2013 року, отже кількість днів прострочення за період з 17.01.2013 року по 31.07.2015 року складає 927 днів, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 885,29 грн. (сума заборгованості 11619,23 грн. х 3 х 927 днів / 365 / 100 = 885,29 грн.), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до Договору «Море відсотків» № МК7865 строк повернення банківського вкладу - 31.01.2013 року, отже кількість днів прострочення за період з 01.02.2013 року по 31.07.2015 року складає 912 днів, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 1499,18 грн. (сума заборгованості 20 000,00 грн. х 3 х 912 днів / 365 / 100 = 1499,18 грн.), які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до Договору «Море відсотків» № МК7872 строк повернення банківського вкладу - 31.01.2013 року, отже кількість днів прострочення за період з 01.02.2013 року по 31.07.2015 року складає 912 днів, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 12 368,22 доларів США (сума заборгованості 165 000,00 х 3 х 912 днів / 365 / 100 = 12 368,22 доларів США), що еквівалентно на день винесення рішення 47088,13 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до Договору «Море відсотків» № МК7877 строк повернення банківського вкладу - 31.01.2013 року, отже кількість днів прострочення за період з 01.02.2013 року по 31.07.2015 року складає 912 днів, а тому три проценти річних від суми простроченої заборгованості становить 4253,69 доларів США (сума заборгованості 56 747,00 х 3 х 912 днів / 365 / 100 = 4253,69 доларів США), що еквівалентно на день винесення рішення 101 110,21 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно до ст. 3 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики.

Перевіряючи розрахунки позивача, суд приймає до уваги роз'яснення, надані Верховними Судом України в листі № 62-97 від 03.04.1997 року відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ.

Позивачем надано розрахунок індексу інфляції станом на 31.07.2015 року, які він просить стягнути з відповідача.

Враховуючи, що строк повернення вкладу в сумі 11619,23 грн. по договору банківського вкладу № МК6228 порушено з 17.01.2013 року, суд застосовує індекс інфляції починаючи з січня 2013 року по липень 2015 року. Позивач просить стягнути інфляційні витрати в сумі 17779,07 грн., однак сума інфляції за період з 17.01.2015 року по день розрахунку - 31.07.2015 року складає 8691,77 грн., тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Враховуючи, що строк повернення вкладу в сумі 20 000,00 грн. по договору банківського вкладу № МК7865 порушено з 01.02.2013 року, суд застосовує індекс інфляції починаючи з лютого 2013 року по липень 2015 року. Позивач просить стягнути інфляційні витрати в сумі 26673,41 грн., однак сума інфляції за період з 01.02.2015 року по день розрахунку - 31.07.2015 року складає14891,52 грн., тому вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Згідно ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 1058, 1060 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 88, 213, 215, 226 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» на користь ОСОБА_1:

-за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК6218 грошові кошти в розмірі 26 000,00 доларів США, відсотки в сумі 639,63 доларів США, три проценти річних в сумі 1980,99 доларів США;

-за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК6228 грошові кошти в розмірі 11 619,23 грн., відсотки в сумі 3770,98 грн., три проценти річних в сумі 885,29 грн., інфляційні витрати в сумі 8691,77 грн.;

-за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7865 грошові кошти в розмірі 20 000,00 грн., відсотки в сумі 1329,09 грн., три проценти річних в сумі 1499,18 грн., інфляційні витрати в сумі 14891,52 грн.;

-за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7872 грошові кошти в розмірі 165 000,00 доларів США, відсотки в сумі 4467,18 доларів США, три проценти річних в сумі 12 368,22 доларів США;

-за договором банківського вкладу «Море відсотків» №МК7877 грошові кошти в розмірі 56 747,00 доларів США, відсотки в сумі 1536,37 доларів США, три проценти річних в сумі 4253,69 доларів США.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Банк «Таврика» на користь держави судовий збір в розмірі 3654,00 грн.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення, а в разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: