АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/3412/15 Головуючий 1 інст. - Нестерцова Н.В.
Справа № 621/3075/14-ц
Категорія : сімейні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Кокоші В.В., Бобровського В.В.,

за участю секретаря - Лашаковій Д.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2015 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 заернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказувала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 18 жовтня 2002 року по 08 грудня 2011 року. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час проживає з нею та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач, починаючи з 2011 року зовсім не приділяє сину уваги, не піклується про нього, коштів на утримання не надає, вчиняє сварки, тому вона побоюється за своє життя та за життя своєї дитини.

Тому, ОСОБА_1 просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; судові витрати покласти на відповідача.

У судовому засіданні ОСОБА_2 позов не визнав, пояснив, що з позивачкою у них склалися неприязні стосунки, внаслідок чого вона перешкоджає у спілкуванні з сином, налаштовує дитину проти нього; вважає висновок Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради щодо доцільності позбавлення його батьківських прав одностороннім, бо на засідання комісії він не викликався.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що їх син є дитиною інвалідом дитинства, крім того, хворіє на рак мозку. Після спілкування сина з батьком стан його здоров'я значно погіршується, оскільки ОСОБА_2 вчиняє сварки, бійки.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що доказів ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків по вихованню дитини позивачем не надано, крім того, останній сплачує аліменти на утримання сина; підстав для позбавлення батьківських прав не має.

Такі висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає правильними.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років.

Сімейний кодекс України детально регулює питання застосування такого засобу захисту дитини, її прав та інтересів від посягань з боку її власних батьків , як позбавлення батьківських прав.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх або неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що з 18 жовтня 2002 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 08 грудня 2011 року (а.с.10).

Сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9), який є інвалідом дитинства, переніс оперативне втручання з приводу пухлини мозку (а.с.14.15).

Матеріали справи підтверджують факт проживання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 разом із матір'ю ОСОБА_1 (а.с. 11,12,26,27).

Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає підстави для позбавлення батьківських прав, це ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною, коли вони є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до ч.4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладання на них відповідальності, встановленої законом.

Частиною 1 ст.164 СК України встановлено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Згідно з п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Матеріали справи свідчать, що батько дитини ОСОБА_2 працює та сплачує аліменти на утримання сина, проти позову заперечує.

Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів.

Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці і соціальної політики Харківської міської ради вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63).

За правилами ст..19 СК України висновок органу опіки та піклування не є для суду обов'язковим, а підлягає оцінці поряд з іншими доказами.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відсутні, оскільки позивачка не надала належних та беззаперечних доказів про явне ухилення відповідача від виконання своїх обов'язків по вихованню їх дитини.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, постановлено з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст.307, ст..ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 18 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: