АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

04 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Апеляційного суду міста Києва Болотов Є.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, яка є законним представником неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, треті особи: ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, Шевченківська районна в міств Києві державна адміністрація, про виселення та усунення перешкод у користуванні,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_13 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року,-

встановив:

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року названий позов задоволено частково.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_13 просить скасувати рішення суду.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до розгляду апеляційним судом з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 295 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин).

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 06 листопада 2001 року за ОСОБА_14 , як правноступником ОСОБА_15, та ОСОБА_16 визнано право власності на жилі кімнати 1-6 площею 12,5 кв.м., 1-4 площею 9,7 кв.м. та прибудови під літерою «А1» в будинку під літерою «А» по АДРЕСА_1, а також на надвірні будівлі - сарай під літерою «Е».

Разом з тим, рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, та її неповнолітніх ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ОСОБА_6 виселено з приміщень будинку під літерою «А» по АДРЕСА_1, а саме: жилих кімнат 1-3 площею 11,8 кв.м., 1-5 площею 15,2 кв.м., 1-7 площею 9,25 кв.м., 1-8 площею 7,75 кв.м., кухні 1-1 площею 6,4 кв.м. та санвузла 1-2 площею 5,0 кв.м.

Крім того, зобов'язано ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7 звільнити земельну ділянку у встановлених межах.

Таким чином, в апеляційній скарзі не зазначено чим саме порушено права та законні інтереси ОСОБА_13, оскільки рішенням місцевого суду вирішувалось питання щодо користування майна, яке не належить апелянту на праві власності.

Згідно ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст.121 ЦПК України, яка зазначає, що у випадку несплати судового збору, апеляційна скарга залишається без руху і надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 121, 295, 297 ЦПК України, -

ухвалив :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_13 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 15 грудня 2011 року залишити без руху та надати строк для усунення недоліків протягом тридцяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали протягом п'яти днів з дня її отримання скарга буде вважатись неподаною та повернута апелянту.

Суддя Болотов Є.В.