ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6603/15-ц
провадження № 4-с/753/108/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" квітня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Ляшенко Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ДЖУЛАЙ Ю.Ю., заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Венчурний не диверсифікований корпоративний фонд «Софія Фонд», суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_2 в порядку ст. 383 ЦПК України звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві ДЖУЛАЙ Ю.Ю., заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Венчурний не диверсифікований корпоративний фонд «Софія Фонд». Мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з 02 жовтня 2014 року перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25 лютого 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Венчурний не диверсифікований корпоративний фонд «Софія Фонд» на її користь 1 272 588 грн. 71 коп. Вважає, що дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», адже положення ч.ч. 1, 2 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, проте цього не вчиняє, він не з»ясував наявність у боржника нерухомого/рухомого майна, на яке можна звернути стягнення тощо, не провів ряд інших виконавчих дій у відповідності до повноважень, наданих йому законом, що й стало підставою для звернення до суду з даною скаргою.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності від 06 жовтня 2012 року (а.с.5), скаргу підтримав з тих же підстав та просив її задовольнити, тим самим, поновивши права скаржника.

В судове засідання державний виконавець ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві не з"явився, належним чином повідомлений про час та місце його проведення, що підтверджується зворотнім повідомленням рекомендованого листа.

За таких підстав суд визнав за можливе розглядати скаргу за відсутності державного виконавця на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, й за погодженням скаржника.

Вислухавши скаржника, його доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги із наступних підстав.

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві з 02 жовтня 2014 року перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 25 лютого 2014 року Дарницьким районним судом м. Києва про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Венчурний не диверсифікований корпоративний фонд «Софія Фонд» на користь ОСОБА_2 1 272 588 грн. 71 коп. (а.с.3, 4).

Скаржник вважає, що дії державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», адже положення ч.ч. 1, 2 ст. 11 вказаного Закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом, проте цього не вчиняє, він не з»ясував наявність у боржника нерухомого/рухомого майна, на яке можна звернути стягнення тощо, не провів ряд інших виконавчих дій у відповідності до повноважень, наданих йому законом, проте в обгрунтування доводів жодних доказів цьому не надав.

Рішення суду є обов"язковим до виконання. Державний виконавець зобов"язаний вживати заходів, передбачених законом для належного виконання рішення суду.

Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ст.11 вказаного Закону).

Позиція скаржника про те, що бездіяльність/неправомірність дій державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», є недоведеною.

Відповідно, судом не встановлена бездіяльність/неправомірність дій державного виконавця, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Будь-які докази, які вказували б на порушення державним виконавцем чинного законодавста прав боржника, як сторони виконавчого провадження, щодо виконання рішення суду, не встановлено.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ст.ст. 88, 388 ЦПК України.

Судові витрати, пов"язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на відділ державної виконавчої служби, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. За таких підста, зі скаржника підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 386, 387, 388 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

У задововоленні скарги ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ДЖУЛАЙ Ю.Ю., заінтересована особа - Пубілчне акціонерне товариство «Венчурний не диверсифікований корпоративний фонд «Софія Фонд», відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 121 (сто двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп. судового збору.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Коренюк А.М.