Справа № 522/3362/14-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 лютого 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору прокуратура Приморського району м. Одеси, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав та за зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкод, визнання способу участі у вихованні доньки,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору прокуратура Приморського району м. Одеси, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з донькою шляхом встановлення систематичних побачень без участі матері.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначає, що сторони від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Через три місяці після весілля, дізнавшись про вагітність позивачки, відповідач почав проживати окремо від дружини, залишивши її без фінансової та моральної підтримки. Позивачка стала проживати разом зі своїми батьками та закінчувати навчання у вищому навчальному закладі. З причини відсутності матеріального забезпечення з боку відповідача після народження дитини, позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, по якому 10.06.2013 р. було винесено рішення про стягнення на утримання дитини суми у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме 486,00 грн. починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини. Посилаючись на норми чинного законодавства та фактичні обставини взаємовідносин відповідача з донькою, та Висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1" від 28.10.2014 р. за №01-11/1318, позивачка просить суд позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

В своєму зустрічному позові ОСОБА_2 зазначає, що з лютого 2012 року між ним та відповідачкою погіршилися стосунки та вони почали проживати окремо, а з моменту народження дитини відповідачка почала перешкоджати позивачу у спілкуванні з донькою, відповідачка перестала відповідати на телефоні дзвінки, відкривати двері квартири, всіляко уникає зустрічей та не допускає позивача до дитини. Більш того, вона переїхала мешкати до м. Києва, що взагалі ускладнило його спілкування з дитиною. Позивач вважає, що розлучення доньки з ним не йде на користь дитині, а лише заважає її розвитку.

ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити у повному обсязі з підстав, наведених у позові, зустрічний позов не визнали.

Представник ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні у повному обсязі, зустрічний позов підтримав, просив його задовольнити.

Представник прокуратури Приморського району м. Одеси у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити в задоволенні у повному обсязі, зустрічний позов підтримала, просила суд його задовольнити.

Представник органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, згідно наданої до суду письмової заяви просить судове засідання провести у його відсутності.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, представника прокуратури Приморського району м. Одеси, вивчивши Висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради "Про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_2 у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1" від 28.10.2014 р. за №01-11/1318, заслухавши свідків сторін, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що під час того, як сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_3: свідоцтво про народження серії НОМЕР_3, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одеса Одеського міського управління юстиції від 27.07.2012 р.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

З матеріалів справи вбачається, що з листопада 2011 року сторони припинили проживати однією сім'єю, дитина - ОСОБА_3, залишилася проживати з матір'ю, після припинення відносин між подружжям ОСОБА_2 кілька разів бачився з дитиною, в період розгляду справи ОСОБА_2 мав борг по сплаті аліментів. ОСОБА_2 самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, залишив матір дитини на третьому тижні вагітності, не приймає участі у вихованні дитини, з дитиною не спілкується, матеріальної допомоги не надає. В період розгляду питання про доцільність його позбавлення батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до органу та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради він не з'явився, письмово чи усно свою позицію не висловив. Зазначене підтверджується поясненням особистим позивачки та її представника, а також свідками, що були викликані з боку позивачки.

Судом допитані свідки, що викликані сторонами по справі.

Свідок ОСОБА_4, яка є матір'ю ОСОБА_1, надала свідчення, що з 28 листопада 2011 року ОСОБА_2 не бачила, з дитиною він не спілкується та не проявляє бажання це робити, до пологового будинку не з'являвся та не забирав дитину з нього в останній день її знаходження з матір'ю - ОСОБА_1, ОСОБА_1 на тривалий час з м. Одеси не виїжджала, перепон щодо спілкування малолітньої дитини ОСОБА_3 з її біологічним батьком не чинить.

Свідок ОСОБА_5 надала свідчення, що з листопада 2011 року ОСОБА_2 не бачила та підтвердила ті ж факти, про які зазначала ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_6, який є батьком ОСОБА_2, надав свідчення, що ОСОБА_2 любить свою доньку, але він, як дід малолітньої дитини ОСОБА_3, з нею не спілкується так як її жодного разу не бачив.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.06.2013 р. з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, а саме 486,00 грн. починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до повноліття дитини.

Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жеребкування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Відповідно до пунктів 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Як вбачається з Висновку №01-11/1318 від 28.10.2014 р. органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд не може не погодитися з висновком, щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та вважає, що висновок винесений з достатніми правовими підставами, вмотивований та є таким, що підтверджений матеріалами справи та показаннями свідків по справі.

Вирішуючи спір про позбавлення батьківських прав, судом приймається до уваги відсутність надання будь-яких доказів щодо намагання батька - ОСОБА_2, зустрітися з дитиною, сам факт заперечення ним позовної заяви про позбавлення батьківських прав, подання зустрічного позову та сплату боргу по аліментах не свідчить про його інтерес до дитини та бажання приймати активну участь у вихованні доньки, допомагати їй матеріально. З бездіяльності щодо тривалого усунення від виконання батьківських обов'язків по відношенню до малолітньої ОСОБА_3, суд доходить до висновку про фактичне небажання бути батьком.

Згідно з ч. 3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкод у спілкуванні ОСОБА_2 з донькою шляхом встановлення систематичних побачень без участі матері не знайшов ні документального підтвердження, ні підтвердження свідченнями свідків.

Твердження позивача за зустрічним позовом стосовно того, що відповідачка переїхала з дитиною мешкати до м. Києва не знайшло свого підтвердження ні документального, ні показаннями свідків, тому суд критично ставиться до зазначеного твердження та не бере його до уваги.

В матеріалах справи відсутні переконливі докази винної поведінки ОСОБА_1 щодо обмеження спілкування ОСОБА_2 з малолітньою донькою ОСОБА_3 та порушення охоронюваних прав та інтересів ОСОБА_2

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Суд звертає увагу на те, що в подальшому ОСОБА_2 може звернутися до суду з позовом про поновлення батьківських прав критично поставившись до своєї поведінки в минулому стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3, та вказавши на зміну обставин та ставлення до дитини, фактичне поновлення сім'ї, досягнення порозуміння з дитиною, зміну матеріально-побутових умов життя тощо. До матеріалів справи повинно долучити рішення суду про позбавлення батьківських прав, акти обстеження умов проживання батьків, характеристики як за місцем роботи, так і за місцем проживання, висновок органу опіки та піклування щодо можливості поновлення позивачів у батьківських правах. В такому випадку суд перевірятиме наскільки змінилася поведінка батька ОСОБА_2 та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав, і буде вимагати достатніх обґрунтувань.

Також суд повинен зазначити, що судові витрати підлягають розподілу у відповідності до правил ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 150, 157, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ від 30.03.2007 року № 7 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2; треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору прокуратура Приморського району м. Одеси, орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_1, батьківських прав відносно доньки - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН - НОМЕР_2, судові витрати у загальному розмірі 1161,20 грн. (одна тисяча сто шістдесят одна гривня 20 копійок).

В задоволенні зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про зобов'язання не чинити перешкод, визнання способу участі у вихованні доньки - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя