АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/1977/15 Головуючий 1 інстанції:Руднєва О.О.
Справа № 638/3978/14-ц Доповідач: Овсяннікова А.І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Овсяннікової А.І.

суддів - Бездітко В.М., Сащенко І.С.

при секретарі - Дашковської Н.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню

Зазначає, що 05 квітня 2006 року вона уклала з ОСОБА_2 договір позики, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_3, згідно якого відповідач надав їй безпроцентну позику у сумі З0 600 гривень строком до 05 травня 2006 року.

На початку лютого 2012 року вона отримала листи від Московського ВДВС Харківського міського управління юстиції від 28 грудня 2011 року з додатками, з яких вбачається, що приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 вчинено виконавчий напис №4662 від 22 листопада 2010 року за договором позики та звернуто стягнення на її рухоме та нерухоме майно, а саме: автомобіль ACURA, моделі MDX, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та частину трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1. За рахунок коштів, отриманих від реалізації майна, передбачено задоволення вимог ОСОБА_2 у розмірі 47 626 гривен.

Вважає, що на дату вчинення приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_4 виконавчого напису минуло вже більше, ніж чотири роки, тобто трирічний строк, передбачений для вчинення нотаріального напису сплив.

Крім того, із договору позики вбачається що основне зобов'язання виражено з прив'язкою до долара США, сума якого складає 30600 гривень у договорі позики. За виконавчим написом борг стягнуто у іншій сумі - 47 626 гривень. Тобто, боргові зобов'язання, зазначені у договорі позики, за розміром визначених сум не співпадають із зобов'язаннями, зазначеними у виконавчому написі, отже виконавчий напис вчинено на виконання зобов'язань, які договором позики такими не визначено.

Просить визнати виконавчий напис № 4662 від 22 листопада 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на договорі позики, укладеному між нею та ОСОБА_5, таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач ОСОБА_2 в особі свого представника ОСОБА_6 позовні вимоги не визнав, просив в позові відмовити, вказуючи, що приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4. вчинено виконавчий напис у відповідності з вимогами діючого законодавства.

Представник третьої особи - Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, пояснивши, що діяла в межах Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню визнано необґрунтованими та в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким її позов задовольнити.

Зазначає, що в договорі позики від 5 квітня 2006 року не міститься посилань на те, що вона повинна повернути еквівалент 6000 доларів США по курсу НБУ на момент повернення позики. За таких обставин відповідач повинен був проінформувати її про збільшення розміру заборгованості, або звернутися із заявою про вчинення виконавчого напису на ту суму заборгованості, яка була зазначена у договорі позики у гривні.

Нотаріус мав право вчинити нотаріальний напис протягом трьох років з дня виникнення права вимоги, а саме з 06 травня 2006 року, коли у відповідача виникло право примусового стягнення боргу.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, пояснення з'явившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 05 квітня 2006 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено договір позики, посвідчений ПН ХМНО ОСОБА_3, згідно умов якого ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 30600 грн., що є еквівалентом 6000 доларів США зі строком повернення до 05 травня 2006 року.

22 листопада 2010 року ПН ХМНО ОСОБА_3 вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 47626 грн. 20 коп., що є еквівалентом 6000 доларів США за курсом НБУ на день вчинення виконавчого напису та витрати, пов'язані з вчиненням виконавчого напису у сумі 477 грн., а всього 48 103 грн. 20 коп.

Відповідно до вимог ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Пунктом 284 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року визначено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи:

якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем;

за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

Як вбачається з договору позики від 05 квітня 2006 року ОСОБА_1 зобов'язується повернути суму позики до 05 травня 2006 року.

Виходячи з вимог ст.. 257 ЦК України строк позовної давності спливає 05 травня 2009 року.

Виконавчий напис вчинено 22 листопада 2010 року, тобто, поза межами визначеного законом строку.

Кріт того, є різні за розміром суми стягнення, які вказані в заяві про погашення боргу та зазначені у виконавчому написі.

За таких обставин підстав для вчинення виконавчого напису не було, виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню.

Відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з тих обставин, що ще 02 квітня 2009 року, тобто, до сплину трирічного строку, нотаріус направила ОСОБА_1 заяву про необхідність сплатити заборгованість протягом 10 днів з моменту її отримання, яку ОСОБА_1 отримала 14 квітня 2009 року, тобто, вимога була направлена в межах позовної давності, що на думку суду, свідчить про обґрунтованість вчинення виконавчого напису за сплином 1,5 років після закінчення строку позовної давності.

Погодитись з таким висновком суду не можна.

Законом передбачено вчинення виконавчого напису за умови, що для виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно ст.. 264 ч.1,2 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Тобто, позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до боржника.

Направлена 02 квітня 2009 року заява про необхідність погашення заборгованості не є пред'явленням позову.

Отже, перебіг позовної давності не переривався.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 313, 316,317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2015 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Визнати виконавчий напис № 4662 від 22 листопада 2010 року, вчинений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_3 на договорі позики укладеному 05 квітня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 365 грн. 40 коп.(триста шістдесят п'ять гривень сорок копійок) судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржено безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді: