У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:ЗІНЧЕНКО С.П., ХАРЕЧКО Л.К.
при секретарі:Шкарупі Ю.В.
за участю:представників позивача :ОСОБА_4, ОСОБА_5, представника відповідача Мельникова О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року у справі за позовною заявою ОСОБА_7 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання іпотечного договору недійсними,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_7 до ПАТ «Укрсоцбанк» про визнання Іпотечного договору від 16.09.2008 року зареєстрованого в реєстрі за № 8323 та договору про внесення змін та доповнень до Іпотечного договору від 16.09.2008 року зареєстрованого в реєстрі № 749 від 16.02.2012 року недійсними відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_7 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що суд першої інстанції не правильно дійшов висновку про те, що укладаючи іпотечний договір з банком, ОСОБА_7 правомірно передав частину нерухомого майна в іпотеку. На момент вчинення іпотечного договору, об'єкт інвестування не був окремо виділений об'єктом в натурі. Майнові права на об'єкт незавершеного будівництва були віднесені до предмета іпотеки ЗУ від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», яким були внесені зміни до законодавчих актів України, в т.ч. до ЗУ «Про іпотеку».

На думку апелянта ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції не правильно застосував норми, які регулюють правовідносини у сфері іпотеки на день укладання іпотечного договору та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального права.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення умов договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судом по справі встановлено, що 16.09.2008 року між позивачем та акціонерно-комерційним банком розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», укладено кредитний договір, за умовами якого банк надав позивачу кредит у сумі 57948,00 доларів США для фінансування будівництва об'єкта нерухомості відповідно до Договору № 49 «Про участь у Фонді Фінансування будівництва об'єкта нерухомості по АДРЕСА_2". Того ж дня з метою забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_7 уклав з банком іпотечний договір, за яким він передав банку в іпотеку майнові права на квартиру АДРЕСА_1, будівництво якої на той час не було завершено.

В подальшому будівництво будинку було завершено і ОСОБА_7 отримав свідоцтво про право власності 13.07.2011 року, а 16.02.2012 року уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір про внесення змін та доповнень, яким предмет іпотеки було визначено квартиру АДРЕСА_1.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання договору іпотеки та змін до нього недійсними з огляду на правомірність передачі в іпотеку майнових прав відповідає фактичним обставинам справи та нормам Закону України „Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва", яким були внесені зміни до Закону України „Про іпотеку".

До того ж, позивачем не було доведено які права, свободи чи інтереси позивача були порушені при укладенні оспорюваного договору, стороною якого він є.

Крім того, 03.12.2014 року Верховним Судом України у Постанові судової палати у цивільних справах була висловлена правова позиція, яка є обов'язковою для врахування всіма судами, про те що якщо предметом іпотеки була частина нерухомого майна - об'єкта незавершеного будівництва, право на набуття якого у власність іпотекодавець документально підтвердив, а після виділення цього об'єкта нерухомого майна в натурі і реєстрації на нього права власності як на окремий об'єкт нерухомості іпотекодавець та іпотекодержатель внесли відповідні зміни в договір іпотеки, визнавши саме цей об'єкт предметом іпотеки, тому ці дії сторін є такими що не суперечать вимогам закону.

Розглядаючи справу відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, тобто в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції повністю, оскільки вони відповідають матеріалам справи та ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 січня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: