АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 960 Головуючий суддя І інстанції Федченко
Провадження № Суддя доповідач Хорошевський О.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2011 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Хорошевського О.М.

суддів колегії - ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Коршун І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Борівського районного суду Харківської області від 20 грудня 2010 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про звільнення приміщення нежитлової будівлі і за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, відкритого акціонерного товариства «Райффайзен банк Аваль» про визнання недійсним договору про поступку права вимоги і визнання недійсним свідоцтва про право власності на нежитлове приміщення, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2010 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив зобовязати ОСОБА_5 та осіб, що діють за його дорученням, звільнити нежитлову будівлю торгівельного павільйону, що знаходиться за адресою: Харківська область, смт. Борова, вул. Миру, буд. 16-А.

В обґрунтування позову посилався на те, що є власником вказаного торгівельного павільйону.

Відповідач перешкоджає йому у користуванні належним йому майном, користується ним без законних підстав.

У зустрічному позові ОСОБА_5 просив визнати недійсним свідоцтво про право власності на вказаний торгівельного павільйон, видане Борівською Селищною радою 28 жовтня 2010 року на імя ОСОБА_4 та реєстрацію права власності за ОСОБА_4 вказаного павільйону.

Вказав при цьому, що спірний павільйон, як обєкт іпотеки, було передано ним ВАТ «Райффайзен банк Аваль» на забезпечення умов кредитного договору від 9 липня 2007 року.

Банком було порушено процедуру відчуження майна, що знаходиться у іпотеці, передбачену договором.

Поступка права вимоги іншій особі договором іпотеки передбачена не була.

З 9 липня 2007 року існувала заборона відчуження вказаного павільйону, а тому вважав, що ОСОБА_4 не міг набути права власності на нього.

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 20 грудня 2010 року зобовязано ОСОБА_5 а також осіб, які діють за його дорученням, звільнити приміщення (нежитлову будівлю торгівельний павільйон) загальною площею 33, 6 кв.м., розташованого за адресою смт. Борова вул. Мира, 16-А, Борівського району Харківської області.

У задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та направити справу на новий розгляд до того ж суду.

Вказав, що у 2002 році збудував спірний павільйон та отримав свідоцтво про право власності на нього.

Для ведення підприємницької діяльності він брав у борг грошові кошти у ОСОБА_4

Знаючи, що він не зможе повернути ці кошти, ОСОБА_4 уклав з ВАТ «Райффайзен банк Аваль» договір поступки права вимоги та зобовязався сплачувати банку заборгованість по договору кредиту.

Навів доводи, викладені у його позовній заяві.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

На час подання апеляційної скарги ОСОБА_5 суд апеляційної інстанції не має повноважень направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції після скасування рішення останнього.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового рішення чи його зміни судова колегія не вбачає виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що передача прав новому кредитору шляхом укладення договору поступки між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_4 від 04 серпня 2010 року на підставі договору іпотеки №010-2/07/1- 807-07 від 9 липня 2007 року було виконано без порушень чинного законодавства.

Судова колегія з таким висновком погоджується, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Укладення договору про поступку права вимоги, за яким ОСОБА_4 став кредитором за кредитним договором №010-2/07/1-807-07 від 9 липня 2007 року, укладеним між ВАТ «Райффайзен банк Аваль» та ОСОБА_5, не суперечить вимогам діючого законодавства.

На забезпечення виконання умов кредитного договору було укладено договір іпотеки, предметом якого є нежитлова будівля, торгівельний павільйон літ. А, площею 33, 6 кв.м., розташованого за адресою смт. Борова вул. Мира, 16-А, Борівського району Харківської області.

На виконання п. 6.1 договору іпотеки ОСОБА_4, до якого перейшло право вимоги за кредитним договором та право іпотеко держателя, неодноразово попереджував ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання вимоги про погашення боргу.

Після залишення цих вимог без задоволення ОСОБА_4 було звернуто стягнення на предмет іпотеки шляхом переоформлення на себе прав власності на заставлене майно.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, судова колегія з урахуванням вимог ч.І ст. 308 ЦПК України не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.І ст.307, ч.І ст.308, 315, 317, 319 ЦПК України, судова

колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Борівського районного суду Харківської області від 20 грудня 2010 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: