У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Бондаренко Н.В., Малько О.С., Шимківа С.С.

секретар судового засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" на рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 7 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" про стягнення моральної шкоди,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача - ОСОБА_2, позивачки, перевіривши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 7 жовтня 2015 року стягнуто з СГ ТзОВ "ІДНА" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 50 000 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В поданій апеляційній скарзі відповідач вказує на його незаконність в зв'язку з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачка не надала жодних належних та допустимих доказів в обґрунтування наявності моральної шкоди та суми її відшкодування.

Стверджує, що суд першої інстанції не врахував, що в позовній заяві ОСОБА_1 не наведено у чому саме проявляється завдана їй моральна шкода, які саме негативні зміни психологічного стану у неї відбулися та не обґрунтовано, що саме такі зміни психологічного стану призвели до душевних страждань.

Позивачкою не надано суду жодних медичних документів на підтвердження своїх доводів про перебування її у депресивному стані.

Товариство також покликається на незаконність ухвали суду першої інстанції від 12 травня 2015 про відкриття провадження у справі, оскільки позовна заява ОСОБА_1 не була оплачена судовим збором, а норма п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" не передбачає пільги щодо сплати судового збору за позовами про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

З наведених підстав просить ухвалу Млинівського районного суду від 12 травня 2015 року про відкриття провадження у цивільній справі та рішення Млинівського районного суду від 7 жовтня 2015 року скасувати та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що моральну шкоду позивачці завдано смертю її чоловіка, спричиненою джерелом підвищеної небезпеки, власником якого є СГ ТзОВ "Ідна".

Такий висновок суду ґрунтується на досліджених судом доказах та відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3, який помер 20 червня 2014 року.

Вироком Млинівського районного суду Рівненської області від 2 грудня 2014 року встановлено, що 20 червня 2014 року приблизно о 13-30 год. ОСОБА_4, керуючи трактором марки "Т-150К" реєстраційний номер НОМЕР_1, на польовій дорозі поблизу території тракторної бригади СГ ТзОВ "Ідна" в с. Малин Млинівського району Рівненської області, під час здійснення руху заднім ходом з метою відчеплення причіпного грейдера від форкопу трактора, не переконався у безпечності свого руху, не звернувся за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, розпочав рух заднім ходом та допустив короткочасне стиснення виступаючою частиною форкопу трактора до передньої частини причіпного грейдера в ділянці тіла тазу чоловіка позивачки ОСОБА_3, який в результаті отриманих тілесних ушкоджень помер.

Заявлений у кримінальному провадженні ОСОБА_1, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди на суму по 100 000грн. кожному, заподіяної кримінальним правопорушенням залишено без розгляду.

Судом встановлено та не заперечується позивачкою, що СГ ТзОВ "Ідна" їй в добровільному порядку було відшкодовано 30 000 грн., з яких 5000грн. передано на час похорон, 25 000грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За змістом ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю.

Встановивши, що смерть ОСОБА_3 сталася внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки- трактора марки "Т-150К" реєстраційний номер НОМЕР_1 та, стягуючи моральну шкоду з СГ ТзОВ "Ідна", суд першої інстанції правильно виходив з положень ст. 1187 ЦК України, яка встановлює, що володілець джерела підвищеної небезпеки, яким є вказане товариство як власник транспортного засобу, повинен відшкодувати шкоду, завдану таким джерелом підвищеної небезпеки. Крім того, ОСОБА_4 знаходився в трудових відносинах із СГ ТзОВ "Ідна". У силу ст. 1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану її працівником під час виконання трудових обов'язків.

Згідно ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У зв'язку зі смертю чоловіка в житті позивачки сталися невідворотні зміни, що призвели до перенесення нею значних моральних страждань, які носять триваючий характер та порушення її звичайного способу життя, що вимагає від неї додаткових зусиль для його організації.

За таких обставин, розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. визначений судом першої інстанції виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням конкретних обставин справи, характеру отриманих позивачкою моральних страждань, ступеню негативних наслідків та істотності вимушених змін у її життєвих стосунках, а доводи апеляційної скарги є безпідставними.

Не заслуговують на увагу доводи про недоведеність перебування позивачки у депресивному стані, так як суд першої інстанції при визначенні розміру моральної шкоди перебування ОСОБА_1 у вказаному стані не враховував та на нього в оскаржуваному рішенні не покликався.

Покликання відповідача на незаконність ухвали суду першої інстанції від 12 травня 2015 про відкриття провадження у справі в зв'язку з тим, що позовна заява ОСОБА_1 не була оплачена судовим збором, не ґрунтуються на законі, оскільки норми п. 2 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" (в редакції, яка була чинною на момент подачі позову) передбачали звільнення від сплати судового збору позивачів - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також смертю фізичної особи.

Рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 317,325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ідна" відхилити.

Рішення Млинівського районного суду Рівненської області від 7 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: Бондаренко Н.В.

ОСОБА_7

ОСОБА_8