справа № 2-н-/243/465/2015
У Х В А Л А

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

02 березня 2015 року суддя Словянського міськрайонного суду Донецької області Мірошниченко Л.Є., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не сплаченої заробітної плати, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не сплаченої заробітної плати в сумі 6046грн. 73 коп.

В обґрунтування вимог заявник посилається на те, що вона працювала в Управлінні Пенсійного фонду України Червоногвардійського району м. Макіївки Донецької області з 02.02.2001 року по 28.11. 2014 року включно, на посаді начальника відділу з виплати пенсій. Звільнена з роботи на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за згодою сторін. На день її звільнення боржником нарахована, але не виплачена заробітна плата за жовтень та листопад 2014 року в загальній сумі 6046 грн. 73 коп.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, суддя приходить до висновку про відмову в її прийняття виходячи з наступного.

З матеріалів доданих до заяви вбачається, що заявник проходив публічну службу в державному органі - окремому управлінні Пенсійного фонду України, був державним службовцем.

Регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті Пенсійного фонду України передбачено Законом України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII. Складовими елементами правового статусу осіб публічної служби є вступ на публічну службу, умови та порядок її проходження, звільнення з публічної служби, соціальний статус осіб публічної служби.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України на спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження , звільнення з публічної служби поширюється юрисдикція адміністративних суддів.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №14 від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» у порядку цивільного судочинства не можуть розглядатися заяви про видачу судового наказу щодо вимог, які підлягають розгляду в порядку господарського чи адміністративного судочинства. У разі заяви такої вимоги суд відмовляє у прийнятті заяви на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК.

Враховуючи викладене приходжу до відмови в прийнятті заяви про видачу судового наказу та її повернення заявнику, оскільки вимоги заявника підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст.100, 122 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у прийнятті заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не сплаченої заробітної плати, у звязку з тим, що заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_2