Провадження № 2к/522/2/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2015 року м. Одеси

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Нікітіна С.Й., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання JEWELSOFT LTD про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Лондонської палати міжнародного арбітражу № L002 від 15.05.2012 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь компанії JEWELSOFT LTD,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання Компанії JEWELSOFT LTD про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Лондонської палати міжнародного арбітражу № L002 від 15.05.2012 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь компанії JEWELSOFT LTD.

В судове засідання зявились представник стягувача, компанії «JEWELSOFT LTD» - адвокат ОСОБА_2, та представник боржника, ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_3, надали свої пояснення. Представник боржника вимоги визвав, та просив задовольнити клопотання.

Суд, вислухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.05.2011 року між компанією «JEWELSOFT LTD» та громадянкою України ОСОБА_1, був укладений договір позики відповідно до якого позикодавець передає позичальникові грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцю таку ж саму суму грошей у розмірі та в порядку, передбаченим договором. Позика надається для проведення поточного ремонту та обслуговування приватної квартири АДРЕСА_1, Україна (п. 5). Позичальник гарантує повернення повної суми грошових коштів позикодавцю своїм майном (заставою), а саме: приватною власністю квартирою № 11 в місті ОСОБА_3, Україна, по вулиці Троїцька, будинок 39 (п. 6). Сума позики складає 90 000 доларів США (п. 7). Позика надається до 15.08.2011 року (п. 9).

Відповідно до п. 24.1 договору позики від 15.05.2011 року, всі спори та суперечки будуть вирішуватися у міжнародному арбітражному суді, а саме Палатою міжнародного арбітражу та криптографії (IACC), у місті Лондоні, Сполучене Королівство Великобританія.

Рішенням Лондонської палати міжнародного арбітражу та криптографії № L002 від 15.05.2012 року вирішено:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2, Україна за JEWELSOFT LTD що зареєстровано за адресою: 88 KINGSWAY, LONDON, UNITED KINGDOM, WC2B 6AA.

3. Заборонити всім стороннім особам, кому не будь (фізичної або юридичної особи) без згоди JEWELSOFT LTD посягати на право приватної власності, знаходитися в парадної (сходової клітини) з першого по третій поверх квартири АДРЕСА_3, Україна, заборонити наближатися ближче ніж на 5 метрів до входу у квартиру АДРЕСА_3, Україна, а у випадку порушення цієї заборони накласти штраф на порушника заборони на користь власника квартири в розмірі 1000 (одна тисяча) евро на кожного порушника, кожен раз порушення рішення суду.

4. Визнати право на особисте користування парадною квартири № 11, яка складається з першого, другого, третього поверху сходових клітин (план парадної та розташування у межах будівлі додається № 1).

5. Привести параметри квартири № 11 та парадної квартири № 11 в належний стан шляхом повного замурування стіни на 2 поверсі парадної квартири № 11 (сходовими клітинами парадної квартири № 11) між балконом квартири № 1 та ванної кімнати квартири № 11 та парадної квартири АДРЕСА_4; здійснити повне замурування вікон та двері стіни квартири № 1 на 2 поверсі в парадної квартири № 11 без можливості доступу сторонніх осіб або з інших квартир (квартири № 1) до парадної сходової клітини квартири № 11. Привести стан парадної квартири № 11 згідно з додатком № 1 (додатку до рішення).

6. Привести доступ до входу в парадну квартири № 11 в належний стан шляхом демонтажу металевої сітки (дроту), та будь-яких інших перешкод в дворі будівлі, розташованої напроти парадної квартири № 11 та які перешкоджають вільному проходу (план металевої сітки та інших перешкод, що підлягають демонтажу на шляху вільного проходу додаток № 2 (додаток до рішення).

7. Відповідно до Нью-Йоркської Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року це рішення визнається та виконується в країні-учасниці Конвенції, є обов'язковою для виконання на території країни-учасниці.

8. Це рішення є правовстановлюючих документом компанії JEWELSOFT LTD, що зареєстровано за адресою: 88 KINGSWAY, LONDON, UNITED KINGDOM, WC2B 6AA для реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2, Україна у зазначеному в рішенні опису, без будь-яких перешкод, протягом 5 днів з моменту подачі заяви про реєстрацію права власності у відповідному органі.

9. За невиконання цього рішення будь-яка особа несе відповідальність відповідно до національного законодавства, в тому числі в країні-учасниці Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень 1958 року, зокрема невиконання судового рішення.

Предметом цього судового провадження є не перевірка правильності (законності) арбітражних рішень, а перевірка наявності процесуальних підстав для надання чи відмови у наданні дозволу на їх примусове виконання.

Щодо вимоги визнати та надати дозвіл на примусове виконання рішення в частині визнати право власності на квартиру АДРЕСА_2, Україна за JEWELSOFT LTD що зареєстровано за адресою: 88 KINGSWAY, LONDON, UNITED KINGDOM, WC2B 6AA, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Закону України від 29 червня 2004 р. «Про міжнародні договори України» ці договори застосовуються в Україні в порядку, передбаченому для норм такого законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, які передбачені у відповідному акті законодавства України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 2 Закону України «Про міжнародне приватне право» цей Закон застосовується, зокрема, до таких питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом: визначення застосовуваного права; підсудність судам України справ з іноземним елементом; визнання та виконання в Україні рішень іноземних судів.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права на нерухоме майно визначаються правом держави, у якій це майно знаходиться, якщо інше не передбачено законом. Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про міжнародне приватне право» право власності та інші речові права, відомості про які підлягають внесенню до державних реєстрів, визначаються правом держави, у якій це майно зареєстровано. На підставі ч. 2, 3 ст. 42 Закону України «Про міжнародне приватне право» захист права власності та інших речових прав на нерухоме майно здійснюється відповідно до права держави, у якій це майно знаходиться, захист права власності та інших речових прав, які підлягають державній реєстрації в Україні, здійснюється відповідно до права України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підсудність судам України є виключною у справах з іноземним елементом, зокрема, якщо нерухоме майно, щодо якого виник спір, знаходиться на території України.

Таким чином, оскільки предметом спору між сторонами було нерухоме майно, право власності на яке відповідно до ст. 182 ЦК України підлягає обовязковій державній реєстрації, захист та розгляд справ у суді відносно зазначеного майна повинно проводитись на підставі законів України і виключно судами України за місцем знаходження майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 396 ЦПК України суд відмовляє у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду у випадку, якщо рішення ухвалене у справі, розгляд якої належить виключно до компетенції суду або іншого уповноваженого відповідно до закону органу України.

Також слід зазначити, що рішення Лондонської палати міжнародного арбітражу та криптографії № L002 від 15.05.2012 року в частині визнання права власності на майно не стосується зобовязань сторін сплатити одне одному будь-яких грошових сум, передання майна, виконання інших дій, до виконання яких сторони можуть бути примушені в порядку примусового виконання рішення суду. Іншими словами суд вважає, що таке рішення взагалі є таким, що не підлягає примусовому виконанню.

Що стосується клопотання стягувача в частині зобовязання вчинити певні дії за рішенням Лондонської палати міжнародного арбітражу та криптографії № L002 від 15.05.2012 року, то воно, на думку суду, також не підлягає задоволенню.

Відповідно до статті ІІІ Конвенції, кожна договірна держава визнає арбітражні рішення як обовязкові та приводить їх у виконання відповідно до процесуальних норм тієї території, де вимагається визнання та приведення до виконання цих рішень.

Рішення Лондонської палати міжнародного арбітражу та криптографії № L002 від 15.05.2012 містить способи захисту прав та охоронюваних інтересів, не передбачені, а ні національним законодавством, а ні договором та є похідними від вимоги визнати права власності.

До того ж згідно п. 2 ч. 2 ст. 396 ЦПК України однією з підстав для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду є те, що сторона, стосовно якої постановлене рішення іноземного суду, була позбавлена можливості взяти участь у судовому процесі через те, що їй не було належним чином повідомлено про розгляд справи.

Хоча суд не уповноважений переглядати його, однак суд управлений перевірити дотримання іноземним судом прав громадян України на захист. З резолютивної частини рішення вбачається, що зачіпаються інтереси осіб, які не брали участі у справі, а саме мешканців квартири № 1, але суд вирішив питання про їхні права і обовязки. Як вбачається з рішення арбітражного суду вони не були належним чином повідомлені про день і місце розгляду справи, не брали участі у судовому процесі.

Керуючись ст. III Конвенції про визнання та приведення у виконання іноземних арбітражних рішень від 10.06.1958 року, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004 року, ст. 390, 394, 396, п. 2, 3, 8 ч. 2 ст. 396 ЦПК України, ст. ст. 2, 38, 39, 40, 42, 77 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 182 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання JEWELSOFT LTD про надання дозволу на примусове виконання на території України рішення Лондонської палати міжнародного арбітражу № L002 від 15.05.2012 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь компанії JEWELSOFT LTD - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ:

03.03.2015