У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Горелкіної Н.А., Євграфової Є.П.,

Євтушенко О.І., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат», третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконним висновку службового розслідування та незаконним пункту наказу,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня

2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 6 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувася до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (далі - ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат»), третя

особа - ОСОБА_4, про визнання незаконним висновку службового розслідування та незаконним пункту наказу.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що він працював начальником охорони сторожової відділу економічної безпеки (далі - ВЕБ) на ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» з вересня 2005 року.

13 вересня 2013 року відділом економічної безпеки була проведена перевірка придбання на підприємстві матеріалів населенням за готівковий рахунок, проведено службове розслідування та складено висновок, згідно з яким виявлено численні факти відсутності оплати за надані автоперевезення.

На підставі висновку видано наказ від 6 вересня 2013 року № 763 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до п. 5 якого йому оголошено догану за порушення пунктів 2.1.2; 2.1.4; 2.1.5; 2.2; 2.4; 2.11; 4.1 Посадової інструкції начальника охорони сторожової ВЕБ та п. 6.4 Положення про пропускний та внутрішньооб'єктовий режими, з яким ОСОБА_3 ознайомлений 2 жовтня 2013 року під підпис.

З даним пунктом наказу він не згоден, оскільки вважає, що він складений з надуманих фактів, а обставини, які в ньому викладені, не відповідають реальним обставинам справи. Крім того, зазначав, що у зв'язку з тим що з наказом про притягнення його до дисциплінарної відповідальності ознайомилося багато працівників, йому постійно доводиться слухати від керівництва, підлеглих, колег, знайомих та сторонніх осіб негативну інформацію, а також докори на свою адресу в тому, що він є порушником трудової дисципліни, що негативно позначається на його діловій репутації, честі та гідності, викликає у нього почуття сорому та приниження. Враховуючи викладене, позивач просив визнати незаконним п. 6 заключної частини висновку від 13 вересня 2013 року з матеріалів службового розслідування, визнати незаконним та скасувати п. 5 розпорядчої частини наказу від 26 вересня 2013 року № 763, відшкодувати моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, визнати недостовірною інформацію про те, що він є «порушником трудової дисципліни», стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 5 000 грн, спричинену розповсюдженням ОСОБА_5 інформації про те, що він є «порушником трудової дисципліни».

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

10 червня 2014 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», третя особа - ОСОБА_4, про визнання незаконним висновку службового розслідування та незаконним пункту наказу відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 6 листопада

2014 року рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 10 червня 2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивачем порушено пункти посадової інструкції, а тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Проте з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Таким вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 з 1 вересня 2005 року по

6 грудня 2013 року працював на посаді начальника охорони сторожової ВЕБ в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» (а. с. 19-23, т. 1).

13 вересня 2013 року ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» проведено службове розслідування та складено висновок, згідно з яким виявлені численні факти відсутності оплати за надані послуги автоперевезення.

Під час проведення службового розслідування встановлено факти випуску автомобілів з території комбінату без оплати автопослуг, які стали можливими у зв'язку з невиконанням своїх робочих обов'язків контролерами контрольно-пропускного пункту 2 класу охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» та відсутності повного контролю за роботою підлеглих з боку начальника охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» ОСОБА_3

Висновком з матеріалів службового розслідування встановлено, що ВЕБ проведена перевірка, згідно з якою на підприємстві встановлено факти порушень за 2011-2012 роки та січень - липень 2013 року (а. с. 29-40,

т. 1).

На підставі встановленого висновку видано наказ від 26 вересня

2013 року № 763 про притягнення до дисциплінарної відповідальності за порушення п. п. 2.4, 2.8, 2.13, 2.25, 4.1, 4.4, 4.11 Посадової інструкції контролера КПП 2 класу та п. 6.4 Положення про пропускний та внутрішньообʼєктовий режими, чотирьом контролерам оголошено догану. За порушення п. п. 2.1.2, 2.1.4, 2.1.5, 2.2, 2.4, 2.11, 4.1 Посадової інструкції начальника охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» та п. 6.4 Положення про пропускний та внутрішньообʼєктовий режими ОСОБА_3 оголошено догану (а. с. 24-28, т. 1).

Відповідно до Посадової інструкції начальника охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», зокрема п. 2.1.2, начальник охорони сторожової забезпечує своєчасний та якісний інструктаж підлеглих, які заступають в наряд; своєчасно вживає заходів щодо усунення недоліків, які сприяють викраденням, порушенню пропускного та внутрішньооб'єктового режимів (п. 2.1.4); забезпечує участь підлеглих у виявленні, затриманні та документуванні правопорушників (п. 2.1.5); організовує та проводить заняття з професійної підготовки з підлеглими, веде облік, оформлює службову документацію (п. 2.4); здійснює гласний та негласний контроль за роботою підлеглих на постах щозмінно: в денний час постійно та не рідше 1 раз на тиждень у нічний час (п. 2.5); виявляє порушників та порушення протягом роботи з записом у відповідних журналах (п. 2.11); несе відповідальність за неналежне виконання чи невиконання своїх посадових обов'язків, передбачених цією посадовою інструкцією, в межах, визначених діючим трудовим законодавством України (п. 4.1) (а. с. 112-116, т. 1). ІЗ вказаною посадовою інструкцією ОСОБА_3 був ознайомлений та погодився виконувати вказані обов'язки (а. с. 117, т. 1).

Згідно з п. 6.4 Положення про пропускний та внутрішньооб'єктовий режими в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» автомобільний та інший транспорт, який належить ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат», випускається з території підприємства при пред'явленні водієм подорожнього листа та документів на вантаж (а. с. 131, т. 1).

Відповідно до п. 2.4 Посадової інструкції контролера на контрольно-пропускному пункті 2 класу охорони сторожової ВЕБ ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» контролер на КПП 2 класу охорони сторожової ВЕБ зобов'язаний знати свої функціональні обов'язки, доповнення до них та номер охоронюваного об'єкта (а. с. 118, т. 1), основним завданням контролера є здійснення контролю за входом (виходом) за пропусками всіх осіб та за в'їздом (виїздом) авто-, мото- та велотранспорту з їх оглядом, а також перевіркою пропуску та документів на вантаж, що ввозиться (вивозиться) відповідно до Положення про пропускний та внутрішньооб'єктовий режими та інших нормативних документів. Відповідно до п. 2.13 контролер зобов'язаний знати та дотримуватись Положення про пропускний та внутрішньооб'єктовий режими, правила внутрішнього розпорядку, графіку роботи робітників об'єкта, а також вимагати їх неухильного виконання робітниками ПАТ або іншими особами (а. с. 119, т. 1).

Крім того, п. 6.3.1 розділу 6 Положення про пропускний та внутрішньооб'єктовий режими в ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» передбачено, що після прибуття автотранспорту за отриманням продукції (сировини) чи іншої власності ПАТ «Часівоярський вогнетривкий комбінат» робітник охорони повинен, зокрема, провести звірку наявних документів на автотранспорт (подорожній лист, разовий пропуск на автотранспорт, контрольний лист з техніки безпеки) та на вантаж (накладна, вимога) та інших документів на вантаж, який завозиться попутно.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно з положенням ст. 14-1 КЗпП України дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. На працівників, які несуть дисциплінарну відповідальність за статутами, положеннями та іншими актами законодавства про дисципліну, дисциплінарні стягнення можуть накладатися також органами, вищестоящими щодо органів, вказаних у частині першій цієї статті. Працівники, які займають виборні посади, можуть бути звільнені тільки за рішенням органу, який їх обрав, і лише з підстав, передбачених законодавством.

Згідно зі ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Як роз'яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України

від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», при розгляді таких спорів судам необхідно з'ясувати, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Всупереч вимогам статей 214, 215 ЦПК України суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на зазначені положення закону уваги не звернув, не визначився з характером спірних правовідносин, належним чином не перевірив доводів позивача, не перевірив, чи роботодавцем були зажадані від позивача письмові пояснення по кожному пункту порушення окремо, не перевірив строки притягнення до дисциплінарної відповідальності за кожним виявленим фактом порушення, не встановив обовʼязків позивача, передбачених Положенням Посадової інструкції.

Ураховуючи те, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами не встановлені, правовідносини між сторонами не визначені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування.

Відповідно до ч. 1 ст. 338 ЦПК України, оскільки порушення закону допущені як районним так і апеляційним судами, справа підлягає направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від

10 червня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від

6 листопада 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:Н.А. Горелкіна Є.П. Євграфова О.І. Євтушенко О.М. Ситнік