ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/8374/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., вивчивши матеріали за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою,

Встановив:

До Дарницького районного суду м. Києва надійшов вказаний позов щодо квартири, яка знаходиться у Дарницькому районі м.Києва.

Оскільки вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: дата подання (підписання) позову, яка вказана позивачами містить виправлення, які вчинені без застереження щодо їх вчинення, без зазначення особи, яка їх вчинила, що унеможливлює як ідентифікацію такої особи (як і встановлення її повноважень), так і визначення цієї дати; відсутнє обгрунтування та посилання на докази щодо особи, які вказана квартира належить на праві власності, то ухвалою Дарницького районного суду м. Києва вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для виконання зазначених вимог.

Копії вказаної ухвали Дарницького районного суду м. Києва були отримані заявниками не пізніше 24 листопада 2015 року (згідно з розписками у рекомендованих листах).

27 листопада 2015 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла заява "Про усунення недоліків " від 27 листопада 2015 року (з додатком у виді позовних заяв від 27.11.2015 року), яка за своїм змістом містила ще і додаткове обгрунтування позову, в тому числі, з посиланням на ту обставину, що вказана квартира «на сьогоднішній день» не приватизована і відноситься до державного житлового фонду, а також на обставини, за яких позивачі вважають себе наймачами вказаної квартири, а також з посиланням на зміст положень ч.1 ст.58 ЖК України та ч.1 ст.1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», які відсутні у позові в обох редакціях, проте всупереч вимогам ч.1 ст.120 ЦПК України, до цієї заяви "Про усунення недоліків " від 27 листопада 2015 року не було долучено її копії для відповідача.

Так, відповідно до положень ст.120 ЦПК України - позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ст.ст.10, 11 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін та диспозитивності, яким кореспондує пропозиція відповідачу подати в зазначений строк (про що згідно з імперативними вимогами п.5) ч.5 ст.122 ЦПК України зазначається в ухвалі про відкриття провадження) письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються (тобто проти конкретних позовних вимог та їх обгрунтування щодо кожної обставини та конкретних доказів щодо такого обгрунтування).

При цьому, судом враховано, що відповідно до положень ч.1 ст.157 ЦПК України суд розглядає цивільні справи вказаної категорії не більше двох місяців з дня відкриття провадження по справі, а відповідно до положень ст.1 ЦПК України - завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до положень ч.3 ст.27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права.

При цьому, силу вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов»язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції (параграф 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). Всі ці обставини слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, всупереч положенням п.6) ч.2 ст.119 ЦПК України, заявником так і не було зазначено доказу, який підтверджував би вищевказані обставини, на яку додатково посилається заявник про те, що вказана квартира не приватизована, щодо особи, яка на даний час є власником вказаної квартири.

Судом враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ч.2 ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: