Справа № 504/1880/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2015смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М.,

за участю представника позивача - Бибик Д.П., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 9, смт. Комінтернівське, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та стягнення судового збору, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Сафір Ф.О. звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.11.2006 року у розмірі 12 486,38 грн. Також представник позивача просив стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 243,60 грн.

У судовому засіданні представник позивача - Бибик Д.П., який діє на підставі довіреності, заявлені позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на підстави викладені у позовній заяві.

Відповідач - повторно не з'явився у судове засідання, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи наявне зворотне поштове повідомлення та довідковий лист, у зв'язку із чим суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача.

Суд приймає до уваги той факт, що відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, тобто відповідач не скористався своїм правом з власної ініціативи та за власним волевиявленням.

Окрім того, суд критично ставиться до телефонограми ОСОБА_2 від 01.12.2014 року про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою, оскільки вона не підтверджена будь-якими доказами та відповідач не посилається на те, що на наступне судове засідання ним буде надана відповідна підтверджуюча медична документація.

Зокрема, у раніше проведеному судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі, просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що на момент укладення кредитного договору, а саме 20.11.2006 року, перебував за кордоном, що підтверджується відповідним квитком та штампом у закордонному паспорті.

Розглянувши доводи позову, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи з наступного:

20.11.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та громадянином ОСОБА_2 було укладено договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 7 200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до умов укладеного договору № б/н від 20.11.2006 року, договір складається із заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банківський кредит - це будь - яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь - яка гарантія, будь - яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь - яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. При цьому, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше на встановлено цим параграфом і не виходить із суті кредитного договору.

Свої зобов'язання позивач виконав у повному обсязі, відповідачу був відкритий позичковий рахунок № НОМЕР_2 на підставі заяви з лімітом кредитних ресурсів 7200 грн., що підтверджується випискою з особового рахунку.

Одночасно, суд не приймає до уваги посилання відповідача з приводу того, що на момент укладення кредитного договору, а саме 20.11.2006 року, він перебував за кордоном та не міг укласти кредитний договір, оскільки ці доводи спростовуються роздруківкою фотокартки ОСОБА_2 з кредитною карткою, наявною в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. В свою чергу, згідно зі ст. 1056 1 ЦК України, якою було доповнено ЦК України згідно із Законом України від 12.12.2008 № 661-VI, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склались на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

Відповідно до заяви позичальника, погашення заборгованості по кредитному ліміту здійснюється шляхом внесення коштів на картку клієнта чи списанням банківською установою коштів з дебетної карти № НОМЕР_2.

Відповідно до п. 6.5 умов надання банківських послуг позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 6.6 умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту, оплати винагороди банку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав встановлених ст. 11 ЦК України, в тому числі і з договорів.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. В свою чергу зобов'язання, згідно вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

В порушення умов кредитного договору щодо порядку та строків погашення кредитного зобов'язання, вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідач ОСОБА_4 не виконує умови договору, не погашає кредит та не сплачує відсотки.

Станом на 30.04.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 19 213,82 грн., з них:

сума заборгованості по кредиту - 6 948,07 грн.;

сума заборгованості по процентам - 9 672,60 грн.;

сума заборгованості по комісії - 2 593,15 грн.

Зокрема, 04.12.2008 року Суворовським районним судом м. Одеси видано судовий наказ по справі № 2-н-3561/2008 про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.11.2006 року в розмірі 7 798,22 грн. та стягнуто судові витрати.

З урахуванням вже прийнятого рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 20.11.2006 року станом на 30.04.2014 року заборгованість становить 19 213,82 грн. - 7 798,22 грн. = 11 415,60 грн.

Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг штрафи становлять:

сума штрафу - 500 грн. (фіксована частина) та 570,78 грн. (процентна ставка).

Тобто, станом на 30.04.2014 року загальна заборгованість по наданому відповідачу кредиту складає 12 486,38 грн.

Отже, ОСОБА_2 неналежним чином виконував прийняті ним зобов'язання щодо погашення кредиту та процентів, передбачених умовами кредитного договору, внаслідок чого за відповідачем утворилась прострочена заборгованість за кредитом та прострочена заборгованість за процентами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, приймаючи до уваги неналежне виконання позичальником договірних зобов'язань з повернення кредиту за кредитним договором № б/н від 20.11.2006 року, та сплати процентів за користування кредитними коштами, скориставшись наданим договором позивачу правом, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача загальної заборгованості у розмірі 12 486,38 грн.

Оцінивши всі докази у їх сукупності, з урахуванням правових обґрунтувань та позицій сторін, з урахуванням наведених висновків щодо неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором зі своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, комісії, керуючись наведеними вище умовами кредитного договору, кредитор має право вимагати повернення кредиту, відсотків, комісії та можливих штрафних санкцій, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по кредиту та стягнення заборгованості за відсотками у розмірі 11 415,60 грн.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме та нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки - грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у разі порушення ним зобов'язання.

Відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків сплати будь-якого грошового зобов'язання, яке передбачене даним договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Таким чином, з огляду на вищенаведені положення діючого законодавства, враховуючи умови договору, яким передбачено нарахування штрафу, за невиконання позичальником умов строку сплати відсотків за кредитом, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_2 штрафу в сумі 1070,78 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу витрат, пов'язаних з розглядом справи суд виходить з того, що відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно платіжного доручення позивачем сплачено судовий збір у розмірі 243,60 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 15, 16, ч. 2. ст. 509, 525, 526, 533, 549, 610, 611, 628, 629, 632, 1048, 1050, 1052, 1054, 1056 1 ЦК України, ст. ст. 2, 47, 49 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. ст. 2, 4, 5, 6, 8, 10, 15, 57, 60, 62, 88, 209, 218, 223, 292, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 20.11.2006 року у розмірі 12 486 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят шість) гривень 38 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з часу його проголошення через Комінтернівський районний суд Одеської області

Суддя В. К. Барвенко