Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/812/15-ц

Провадження № 2/126/310/2015

"16" квітня 2015 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

за участю представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 займається підприємницькою діяльністю та має у своєму розпорядженні сільськогосподарську техніку, серед якої є і зернозбиральний комбайн. У 2012 році ОСОБА_3 звернувся до ОСОБА_2, як до спеціаліста з ремонту сільськогосподарської техніки з пропозицією провести роботу по підготовці техніки до початку сезонних робіт. Позивач погодився на вказану пропозицію та сторони уклали усний договір про виконання слюсарних та зварювальних робіт, по закінченню яких відповідач мав розрахуватись за виконану роботу. Після виконання обумовленої роботи ОСОБА_3 виконав умови договору та розрахувався з позивачем.

Весною 2013 року відповідач звернувся до ОСОБА_2 із аналогічною пропозицією, однак після виконання роботи не розрахувався із позивачем та не не дав йому кошти в розмірі 2000 грн. На неодноразові прохання та звернення з приводу повернення коштів, ОСОБА_3 не реагує, тому 20.11.2014 року позивач звернувся до Бершадського РВ УМВС України у Вінницькій області із заявою про неправомірні дії ОСОБА_3

Під час проведення перевірки фактів, викладених у заяві працівниками міліції було підтверджено наявність факту укладення договору та виконання роботи, однак ОСОБА_3 вказував, що в повному обсязі розрахувався за виконану роботи. При цьому жодних доказів він не надав.

Враховуючи вищенаведене, позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь 2000 грн. (дві тисячі грн.) заборгованості, 243, 60 грн. судового збору та 600 грн. за оплату правової допомоги.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник заперечували проти задоволення позову, оскільки кошти, які були обумовлені сторонами за виконану роботу, сплачено в повному обсязі. При цьому ОСОБА_3 підтвердив, що дійсно мала місце усна угода за умовами якої позивач проводив ремонтні роботи комбайна, за що відповідно отримав плату.

З метою з'ясування обставин справи судом було допитано ряд свідків.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що працював деякий час разом з ОСОБА_3 та неодноразово бачив що ОСОБА_2 на подвір'ї його домогосподарства проводить ремонтні роботи комбайна. Позивача він знає як спеціаліста по зварювальних та слюсарних роботах та неодноразово використовував сам його послуги. В черговий раз приїхавши до ОСОБА_3 він чув, як сторони між собою вели мову про оплату роботи, однак суми, про яку йшла мова він не чув.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 суду показав, що разом із ОСОБА_2 ремонтував свій автомобіль у нього вдома десь осінню 2014 року та разом із позивачем та ОСОБА_6 їздив у с. Війтівка до ОСОБА_3 та був присутній при тому, як позивач та ОСОБА_6 просили повернути їм кошти, а відповідач обіцяв їх невдовзі повернути. При цьому із суті розмов він зрозумів, що мова йшла про оплату роботи по ремонту комбайну, однак суми оплати він не чув.

Свідок ОСОБА_6 на задані питання суду показав, що з 2011 по 2013 роки працював комбайнером у ОСОБА_3 та в травні - червні, коли виникло питання ремонту комбайну порадив звернутись до його знайомого ОСОБА_2, який є спеціалістом по зварювальних роботах. Однак десь у 2013 році ОСОБА_2 кошти за виконану роботу не отримав, про що неодноразово нагадував відповідачеві в його присутності. Наскільки він пам'ятає мова йшла про оплату у розмірі 2 тис. грн. Про наявність боргу йому відомо зі слів позивача.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив, що дійсно весною 2013 року сторони уклали усний договір, за умовами якого ОСОБА_8 провів ремонтні роботи по зварюванню та слюсарні роботи, спрямовані на підготовку, належного ОСОБА_3 зернозбирального комбайну до сезонних робіт. Факт укладення даного договору та факт виконання робіт за даним договором сторонами не оспорюється та не потребує додаткового доказування. Крім того, даний факт викладений у висновку про результати розгляду повідомлення ОСОБА_2 від 22.11.2014 року (а.с.8,9), де вказано, що ОСОБА_3 зазначив, що після виконання ОСОБА_2 поставлених завдань він безпосередньо з ним провів розрахунки та оплатив вартість виконаних робіт. Будь - якої заборгованості перед позивачем немає.

Аналізуючи норми права, якими врегульовані спірні відносини, які виникли між сторонами, суд вважає, що укладений між ними усний договір є договором підряду, так як відповідно до частини 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду, згідно з ч.2 вказаної вище статті, може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Виходячи зі змісту ст. 837 ЦК України, а також ст.ст. 843, 846 ЦК України істотними умовами для договору підряду є предмет договору, ціна і строк.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Як встановлено судом та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, роботи по ремонту сільгосптехніки були виконані ОСОБА_2 в повному обсязі. При цьому відповідач вказує, що за виконану роботу розрахувався безпосередньо із позивачем, а останній навпаки, зазначає, що оплати не отримував. При цьому жодна сторона не надала доказів, які б підтверджували їх позицію. Факт ухилення від оплати робіт також не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні при допиті свідків. При цьому свідками підтверджено факт укладення та виконання договору підряду.

Таким чином, в судовому засіданні не було підтверджено факт невиконання відповідачем умов договору, обумовлених з позивачем, у зв'язку з чим позивачем не може бути заявлено вимогу про стягнення коштів. В той же час, як встановлено в судовому засіданні, жодних письмових договорів між позивачем та відповідачем укладено не було.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Аналізуючи вищевикладене, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 то з урахуванням положень статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 837, 638, 843, 846 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, про стягнення боргу - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель