№ провадження 22-ц/781/2800/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Черненко В. В.
УХВАЛА

Іменем України

02.12.2015 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Черненко В.В.

суддів: Чорнобривець О.С., Потапенка В.І.

за участю секретаря: Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Вікторія» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 22 листопада 2010 року, стягнення орендної плати, стягнення пені,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Фермерського господарства «Вікторія» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки від 22 листопада 2010 року, стягнення орендної плати, стягнення пені.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 22.11.2010 року був укладений договір оренди земельної ділянки між ним та ФГ «Вікторія», згідно якого він, як власник земельної ділянки передав в оренду відповідачу земельну ділянку площею 5,93 га. Строк дії договору земельної ділянки визначений з 22.11.2010 року по 15.11.2020 .Земельна ділянки передана відповідачу в оренду відповідно до акту.

Позивач зазначив, що зазначеним договором, орендар взяв на себе зобовязання сплачувати позивачу щорічно до 31 грудня орендну плату в грошовій формі в розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що складає 2035,77 грн.

Станом на момент подання позову, відповідач свої зобовязання за договором в частині сплати орендної плати не виконав.

24.10.2014 року ним на адресу відповідача був направлений лист про дострокове розірвання договору оренди та вимога про сплату орендної плати за користування земельною ділянкою, однак зазначене звернення залишилось без відповіді.

Позивач зазначив, що несплата орендної плати відповідачем за 2011, 2012, 2013, 2014 роки є підставою для дострокового розірвання укладеного договору оренди. Просив суд припинити дію договору оренди земельної ділянки від 22.11.2010 року, укладеного між ним та ФГ «Вікторія» шляхом його розірвання, стягнути з ФГ «Вікторія» заборгованість в сумі 28108,51 грн., з якої 17866,60 грн. складає заборгованість зі сплати орендної плати, а 10242,51 грн. пеня з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду першої інстанції в звязку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно ст.303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції встановив, що згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія КР № 069708 від 06 серпня 2008 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки № 3 для ведення фермерського господарства загальною площею 5,93 га, яка розташована на території Іванівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (а.с.9).

Між ОСОБА_2 та ФГ «Вікторія» був укладений договір оренди, який зареєстрований Кіровоградською регіональною філією ДП «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України» 22.11.2010 року за № 52. Строк дії даного договору визначений до 15 листопада 2020 року (а.с.5).

Суд першої інстанції встановив , що відповідно до п.п.9-11 договору орендна плата за користування землею вноситься орендарем щорічно до 31 грудня в натуральній або грошовій формі. Розмір орендної плати становить 3 % від нормативної грошової оцінки земель.

У відповідності п.12 договору оренди передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами.

Суд першої інстанції зазначив, що згідно ст. ст. 21, 22 Закону України "Про оренду землі" розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятись у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити у договорі поєднання різних форм орендної плати.

Відповідно до положень ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений законом строк.

Суд першої інстанції зазначив, що відомості про сплату орендної плати ФГ «Вікторія» позивачу ОСОБА_2, за період 2011-2014 роки (а.с.33-35) містять в собі інформацію щодо предмета доказування та підтверджують сплату відповідачем орендної плати в повному обсязі за період 2011-2014 роки.

Суд першої інстанції зазначив, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач не отримував орендну плату, а відомості про отримання орендної плати підписані не позивачем.

Суд першої інстанції зазначив, що неодноразово розяснював позивачу та його представнику їх право заявляти клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, для підтвердження своїх позовних вимог , але позивач та його представник не скористались своїм правом заявити таке клопотання перед судом, так як вважали наданий ними висновок спеціаліста в якому зазначено , що підпис від імені ОСОБА_2 , розташовані у відомостях фермерського господарства «Вікторія» про отримання орендної плати орендарями за 2012, 2013, 2014 роки виконанні не ОСОБА_2, а іншою однією й тією ж особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_2 належним доказом на підтвердження позовних вимог.

Суд першої інстанції зазначив, що не може прийняти до уваги висновок спеціаліста №122 від 01.09.2015 року, як належний та допустимий доказ, так як відповідно до вимог ч. 1 ст.143 ЦПК України, для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Суд першої інстанції зазначив, що представником відповідача надано належні та допустимі докази на підтвердження виплати позивачу орендної плати.

Суд першої інстанції зазначив, що відповідно до п. "д" ст.141 Земельного кодексу України з врахуванням правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 12.12.2012 року по справі № 6-146цс12, підставою для припинення права користування земельною ділянкою є саме систематична несплата орендної плати.

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України «Про оренду землі» , який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами у застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених ст.ст.24, 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкту оренди, яке істотно перешкоджає передбаченого договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Відповідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору.

Виплата орендарем орендної плати за договором є його основним обов'язком і невиконання якого є істотним порушенням умов договору, так як орендна плата для орендодавця є його стабільним джерелом доходу і при передачі землі в оренду орендодавець розраховує лише на її виплату.

Зазначене положення ЦК України повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого Протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що представником позивача не доведено факту систематичної несплати орендної плати відповідачем, які б порушували права та інтереси позивача на отримання доходу у вигляді орендної плати.

В апеляційній скарзі зазначається, що судом першої інстанції при винесені рішення не було прийнято до уваги результати проведеного експертного дослідження , яким встановлено , що підпис від імені ОСОБА_2 , розташовані у відомостях фермерського господарства «Вікторія» про отримання орендної плати орендарями за 2012, 2013, 2014 роки виконанні не ОСОБА_2, а іншою однією й тією ж особою, з наслідуванням підпису ОСОБА_2 Зазначений висновок спеціаліста є належним доказом на підтвердження позовних вимог

Колегія суддів перевірила зазначені доводи і дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ст.. ст.. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до статті 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних, як свідків , показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експерта.

Відповідно до статті 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу.

Відповідно до статті 143 ЦПК України для зясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки , мистецтва, техніки , ремесла, тощо суд призначає експертизу за завою осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 144 ЦПК України експертиза призначається ухвалою суду , де зазначаються підстави та строк для проведення експертизи; з яких питань потрібні висновки експертів, імя експерта або найменування експертної установи, експертам якої доручається проведення експертизи; обєкти які мають бути досліджені, перелік матеріалів , що передаються для дослідження, а також попередження про відповідальність експерта за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обовязків.

Відповідно до частини 6 статті147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обовязковим і оцінюється судом за правилами , встановленими статтею 212 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції не виносилась ухвала про призначення почеркознавчої експертизи, по справі.

Суд першої інстанції відповідно до статті 10 ЦПК Україні сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи, розяснював сторонам, які беруть участь у справі їх права та обовязки зокрема в частині призначення експертизи. З пояснень позивача під час розгляду апеляційної скарги встановлено , що позивач відмовився від проведення експертного дослідження у звязку з відсутністю грошових коштів, в той же час замовив в позасудовому порядку проведення почеркознавчого експертного дослідження приватним порядком.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано не визнав належним доказом висновок спеціаліста №122 від 01.09.2015 року наданим на підтвердження позовних вимог , оскільки зазначений доказ не можна визнати належним у звязку з тим , що було порушено порядок призначення і проведення почеркознавчої експертизи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги встановлені обставини, дійшла висновку, що суд першої інстанції розглянув справу в межах доводів позовної заяви та наданих сторонами доказів і дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки не підтверджуються належними доказами, суперечать фактичним обставинам справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 23.09.2015 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: