Провадження №2/263/154/2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

27 лютого 2015 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Турченка О.В., при секретарі Грачовій О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, уточненим під час розгляду справи, посилаючись на те, що працював з 24.03.2011 року по 01.09.2014 року в ПАТ «Азовзагальмаш». 01.09.2014 року був звільнений за ст.38 КзпП України, але відповідач не виплатив йому зарплату при звільненні, тому просив суд стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати за серпень і вересень 2014 року у сумі 2275,29 грн. з утриманням передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті та компенсацію моральної шкоди у розмірі 500 грн.

Позивач в судове засідання надав заяву з проханням вирішити справу за його відсутності, в якій наполягав на задоволенні заявлених позовних вимог, враховуючи обставини, зазначені в позові.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Визнаючи наявні матеріали про права та взаємини сторін достатніми, суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі ст.224 ЦПК України, заочно.

Суд, дослідивши надані у справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

При вирішенні спірних правових відносин суд, перш за все, керується вимогами ст.11 ЦПК України, за якими суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 24.03.2011 року по 01.09.2014 року перебував у трудових відносинах із ПАТ «Азовзагальмаш» та звільнений за ст.38 КзпП України, що підтверджується копією трудової книжки позивача.

Згідно розрахункового листка за вересень 2014 року сума заробітної плати за поточний місяць позивача складає 1834,84 грн., невиплачена зарплата за минулий період (серпень) складає 440,45 грн. Факт наявності заборгованості по заробітній плати у загальній сумі 2275,29 грн. відповідачем не спростований.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітною платою є винагорода у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу.

За ч.2 ст.233 КЗпП України в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі у сумі 2275,29 грн.

Щодо стягнення моральної шкоди, то відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

У п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

За п.8 вказаної постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Встановлено, що відповідач порушив право позивача на отримання своєчасного повного розрахунку, чим спричинив йому моральну шкоду, тому суд вважає необхідним з урахуванням наведеного обґрунтування спричиненої шкоди, розміру невиплаченої при розрахунку грошової суми та строку невиплати позовні вимоги в цій частині з урахуванням принципу справедливості та розумності, передбаченого ст.23 ЦК України, задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування моральної шкоди 500 грн.

У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн.

У зв'язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судового збору при подачі позову, з ПАТ «Азовзагальмаш» підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 487,20 грн. за позовні вимоги майнового та немайнового характеру (243,60 грн. та 243,60 грн. відповідно).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» про стягнення заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати у сумі 2275,29 грн. з утриманням передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті, моральну шкоду у розмірі 500 грн. та судові витрати на правову допомогу в сумі 200 грн., а всього - 2975 (дві тисячі дев'ятсот сімдесят п'ять) гривень 29 копійок.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В. Турченко