Справа № 583/1146/15-ц
У Х В А Л А

про залишення без руху

22 квітня 2015 року суддя Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотниова Н.Б., розглянувши матеріали позовної заяви

Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

14 квітня 2015 року ПАТ КБ ПриватБанк звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приват Банк заборгованість у розмірі 1219,10 доларів США, що за курсом 23,19 відповідно до службового розпорядження НБУ від 20.03.2015 року складає 28 270,93 грн. за кредитним договором № SUA0GK00000122 від 26/09/2005 року.

При зверненні до Охтирського МС УДМС України в Сумській області щодо отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача встановлено, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 22.12.2014 року актовий запис № 39, що підтверджується копією довідки Охтирського МС УДМС України в Сумській області №1214 від 15.04.2015 року.

Частиною 1 статті 26, статтею 30 ЦПК України передбачено, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ст. ст. 28, 29 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов'язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи, а також здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту наведених статей, стороною у справі може бути лише особа, яка має цивільну процесуальну правоздатність і цивільну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у день її смерті.

Враховуючи, що ОСОБА_1 помер до пред'явлення вказаного позову до суду, то він не набув здатності мати процесуальні права та обов'язки відповідача за цим позовом.

При цьому у зв'язку зі смертю боржника в кредитних правовідносинах має місце перехід обов'язків боржника до його спадкоємців, а нормами матеріального права визначено порядок пред'явлення вимоги кредитора до спадкоємців та обов'язки останніх.

Питання про задоволення вимог кредитора у разі смерті боржника врегульовані ст. 1281 ЦК України, якою встановлено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Виходячи з того, що позов пред'явлено до боржника після його смерті, то за життя боржник не набув процесуальних прав і обов'язків учасника цього судового процесу, у зв'язку з чим такі не набуті за життя процесуальні права і обов'язки не могли перейти до інших осіб, що випливає також і з положень статей 1218, 1219 ЦК України, оскільки нормами цивільного права передбачено в таких випадках право кредитора на пред'явлення вимоги саме в порядку цивільного судочинства про стягнення боргу безпосередньо до спадкоємців боржника, які несуть відповідальність за зобов'язанням спадкодавця лише в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

З огляду на викладене суд вважає, що цивільне судочинство здійснюється виключно в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України, проте процесуальним законом не передбачено право особи пред'являти позов до померлої особи; при цьому банк не позбавлений можливості пред'явити вимоги до спадкоємців померлого боржника в порядку, передбаченому ст. 1281 ЦК України, і отримати в установленому законом порядку інформацію щодо їх кола і обсягу спадкового майна.

Відповідно до п. 5, ч.2 ст. 122 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо після смерті фізичної особи, яка є стороною у справі, спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Виходячи з приписів ст.ст. 608, 1219, 1282 ЦК України правовідносини, які є предметом даного спору, допускають правонаступництво.

Оскільки на час вирішення питання про відкриття провадження у справі відповідач вже є померлим і позов до нього не може бути предявлений, однак правовідносини, що склалися між ним та позивачем допускають правонаступництво, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі без наявності даних про відповідачів правонаступників померлого боржника.

Згідно п. 2 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я відповідачів, їх місце проживання (перебування), поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

За таких обставин, позовна заява не відпвідає вимогам, ст. 119 ЦПК України, а тому наявні підстави для залишення її без руху з наданням позивачу строку для усуненя зазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву публічного акціонерного товариства комерційного банку Приватбанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, про що повідомити позивача.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя Охтирського міськрайсуду

Сумської області ОСОБА_2