Справа № 369/6466/13 Головуючий у І інстанції Пнкевич Н.С.
Провадження № 22-ц/780/2176/15 Доповідач у 2 інстанції Журба С. О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Коцюрби О.П., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційними скаргами представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3, Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи: Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про визнання забудови земельної ділянки законною, за позовом Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до ОСОБА_4, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 про визнання незаконним будівництва, зобов'язання вчинити дії, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про визнання незаконним будівництва, зобов'язання вчинити дії, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Київській області, про визнання незаконним будівництва, зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання будівництва самочинним та розірвання договору. Просив суд визнати самочинним будівництво ОСОБА_2 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1, а також розірвати укладений 23 березня 2012 року між ними договір про право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіції).

В ході розгляду справи ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій просив суд визнати забудову земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_4, законною. Свої вимоги обґрунтовував тим, що за договором суперфіції до нього перейшло право користування спірною земельною ділянкою. Метою користування є будівництво на даній ділянці житлового будинку. Ним була замовлена технічна документація, укладено договір управління проектом, отримано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, отримано декларацію про початок будівельних робіт. При цьому інспекція архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки жодних порушень не виявила.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 жовтня 2013 року позовну заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду.

В ході розгляду справи третьою особою - Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області подано позов, в якому вона просила суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, пов'язані з будівництвом багатоквартирного житлового будинку на спірній земельній ділянці, визнати незаконним будівництво багатоквартирного будинку на вказаній земельній ділянці, зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за їх рахунок знести самочинну забудову у вигляді багатоквартирного житлового будинку. Свої вимоги мотивувала тим, що по АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 самочинно будує багатоквартирний житловий будинок на 40 квартир. Оскільки вулиця, на якій здійснюється будівництво, має лише індивідуальні житлові будинки, зазначене будівництво викликало обурення її мешканців. Рішенням сільської ради встановлено граничний розмір кількості квартир у вказаному районі, а саме не більше чотирьох квартир на один багатоквартирний будинок. За зверненням сільської ради інспекцією ДАБК було проведено виїзд на місце забудови та встановлено недотримання вимог ДБН, замовником будівництва були надані недостовірні дані до декларації про початок виконання будівельних робіт. Також встановлені інші численні порушення при будівництві даного житлового будинку, не вирішено питання щодо автостоянки біля будинку. Своїми діями відповідач не лише порушує чинне законодавство, а й права мешканців вулиці.

В ході розгляду третьою особою ОСОБА_8 також було подано позовну заяву, в якій він просив суд заборонити відповідачу вчиняти будь-які дії, пов'язані з будівництвом багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1336га за адресою АДРЕСА_1; визнати незаконним будівництво багатоквартирного будинку на вказаній земельній ділянці; зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за їх рахунок знести самочинну забудову у вигляді багатоквартирного житлового будинку. Свої вимоги мотивував тим, що він проживає по АДРЕСА_2. Будівництво багатоквартирного житлового будинку, що проводиться по даній вулиці, здійснюється з численними порушеннями встановлених будівельних норм, без дотримання мінімальних протипожежних розривів та санітарних норм. Мешканці вулиці за власний рахунок поклали асфальтне покриття но вулиці, а великогабаритна техніка руйнує його. Не витримає навантаження й існуюча каналізаційна система.

Третьою особою ОСОБА_3 також було подано позовну заяву, в якій з урахуванням уточнення позовних вимог просив суд заборонити ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії, пов'язані з будівництвом сорокаквартирного житлового будинку на спірній земельній ділянці, визнати самочинне будівництво сорокаквартирного будинку на вказаній земельній ділянці незаконним; знести самочинну забудову у вигляді сорокаквартирного житлового будинку з компенсацією пов'язаних із знесенням витрат за рахунок ОСОБА_2 Свої вимоги мотивував тим, що він проживає в АДРЕСА_3, а спірне будівництво порушує його права. Земельна ділянка, на якій проводиться будівництво багатоквартирного будинку, має цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд, тобто земля має інше цільове призначення. Будівництво проводиться з іншими численними порушеннями, є самочинним та порушує права жителів вулиці.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено. Позовні вимоги Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, позовні вимоги ОСОБА_8 та ОСОБА_3задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно побудований багатоквартирний житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,1336га по АДРЕСА_1 Києво-Святошинського району Київської області. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту та неправильність встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити. Обґрунтував скаргу тим, що суд першої інстанції не дав належної правової оцінки тій обставині, що будівництво є законним, ведеться у відповідності до норм чинного законодавства України, містобудівних умов та затвердженої проектної документації. Зазначає, що він у встановленому порядку подав декларацію про початок будівництва до Інспекції ДАБК у Київській області. Питання щодо наявності парковки для спірного багатоквартирного житлового будинку буде вирішено в подальшому. Крім того, вказує, що ОСОБА_8, ОСОБА_3 та Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району не довели порушення їхніх прав. Також суд не вирішив питання про технічну можливість здійснення ним відповідно до положень ст.376 ЦК України перебудови збудованого об'єкту у разі порушення будівельних норм. За таких умов вважає, що його позовні вимоги є обґрунтованими, підлягають задоволенню, а у задоволенні позовних вимог третіх осіб слід відмовити.

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким його позов задовольнити в повному обсязі, а також стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати. Обґрунтував скаргу тим, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновків про невідповідність будівництва спірного будинку чинному законодавству України, а також про неможливість усунути порушення будівельних норм без зносу будинку, однак в порушення вимог закону не визнав вказане будівництво незаконним та не заборонив вчиняти будь-яких дій, пов'язаних з будівництвом. Неправомірно з його точки зору відмовив суд й у задоволенні вимоги про знесення будівництва за рахунок ОСОБА_2 Таким чином, враховуючи зміну позовних вимог, фактично в усіх вимогах ОСОБА_3 було відмовлено, хоча в резолютивній частині рішення суд вказав на часткове задоволення його вимог.

Частково не погоджуючись із рішенням суду, Крюківщинська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповноту встановлення обставин, що мають значення для її вирішення, просила рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні її вимог щодо визнання самочинного будівництва спірного будинку незаконним, щодо знесення самочинного житлового будинку з компенсацією пов'язаних із знесенням витрат за рахунок ОСОБА_2 та а також щодо заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які пов'язані з будівництвом дії скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в цій частині. Обґрунтувала скаргу тим, що суд першої інстанції вірно дійшов до висновків про невідповідність будівництва спірного будинку чинному законодавству України, а також про неможливість усунути порушення будівельних норм без зносу будинку, однак в порушення вимог закону не визнав вказане будівництво незаконним та не заборонив вчиняти будь-які дії, пов'язані з будівництвом, як і не прийняв рішення про знесення будівлі за рахунок ОСОБА_2

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до наступного:

У відповідності до положень ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що спірне будівництво здійснюється з численними порушеннями встановлених законом норм та правил, зокрема санітарних, протипожежних та будівельних норм. Вказані порушення були належним чином встановлені, а їх наявність доведена дослідженими в ході розгляду доказами. Крім того, по справі була призначена та проведена відповідна судова будівельно-технічна експертиза від 08.06.2014 року, якою було підтверджено наявність зазначених порушень. Вказані порушення були визнані істотними. Вирішуючи спір суд дав належну оцінку зазначеним доказам та належним чином обґрунтував підстави для їх прийняття чи відхилення.

Ще одним переконливим аргументом на користь того, що спірне будівництво є самочинним, є той факт, що воно здійснюється на земельній ділянці, цільове призначення якої не відповідає будівництву багатоквартирного будинку. При цьому колегія суддів не може погодитися з посиланнями ОСОБА_2 на те, що чинне законодавство України не забороняє будівництво багатоквартирних будинків на ділянках з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Такі твердження апелянта не відповідають дійсності, оскільки за класифікацією видів цільового призначення земель, затвердженою наказом Державного комітету України із земельних ресурсів № 548 від 23.10.2010 року, вказаним видам цільового призначення землі присвоєні різні коди, тобто вони не можуть вважатися тотожними та не є взаємозамінними. При цьому, як було встановлено в ході розгляду, зміна цільового призначення спірної земельної ділянки відповідно до встановленої законом процедури проведена не була. За таких умов спірне будівництво вважається самочинним в розумінні положень ст. 376 ЦК України, оскільки здійснюється на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети.

З врахуванням викладеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про незаконність (самочинність) спірного будівництва, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 не спростовують таких висновків суду. В той же час, фактично визнавши в мотивувальній частині рішення будівництво багатоквартирного будинку за адресою за адресою АДРЕСА_1 незаконним (самочинним), у резолютивній частині суд першої інстанції зазначив про відмову у задоволенні даної вимоги, що не може вважатися законним. Таким чином рішення суду першої інстанції в даній частині підлягає скасуванню, а апеляційні скарги ОСОБА_3 та Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області стосовно зазначеної вимоги - задоволенню.

За результатами розгляду справи суд першої інстанції задовольнив позовну вимогу про зобов'язання ОСОБА_2 за власний рахунок знести самочинно побудований багатоквартирний будинок за вищевказаною адресою.

Як зазначається в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року „Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" суд може прийняти рішення щодо знесення нерухомості, збудованої з істотним порушеннями встановлених норм та правил, за умови відсутності можливості її перебудови з метою приведення у відповідність до встановлених законом норм та правил.

Зважаючи на встановлену незаконність самочинної забудови, істотність допущених порушень та враховуючи, що проведеною по справі експертизою констатована неможливість її перебудови з метою усунення виявлених порушень, висновки суду першої інстанції в даній частині колегія суддів апеляційного суду вважає законними та обґрунтованими. Будь-яких порушень чи невідповідностей матеріалам справи при ухваленні судом рішення в даній частині колегія суддів не вбачає, відтак підстави для його скасування чи зміни в цій частині відсутні. Оскільки вимога про зобов'язання ОСОБА_2 знести самочинну незаконну будівлю та вимога про її знесення в з відшкодуванням вказаною особою витрат на це протирічить одна одній, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні останньої вимоги.

Відсутні підстави й для скасування рішення суду в частині відмови у задоволенні вимоги про заборону вчиняти на майбутнє будь-які дії щодо незаконної будівлі. Суд у своєму рішенні навів достатні та виважені аргументи з цього приводу, які колегія суддів вважає обґрунтованими.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі ґрунтується на матеріалах справи, ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо визнання самочинного будівництва незаконним з ухваленням в цій частині нового рішення. В решті вимоги апеляційних скарг до задоволення не підлягають.

Керуючись ст.ст. 256, 259, 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія судів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити. Апеляційні скарги представника ОСОБА_3 та Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області задовольнити частково.

Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року в частині відмови у задоволенні вимог щодо визнання спірного самочинного будівництва незаконним скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Визнати незаконним самочинне будівництво багатоквартирного житлового будинку на земельній ділянці площею 0,1336га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

В решті рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 лютого 2015 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та Крюківщинської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області судовий збір по 121,80 грн. кожному.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді