Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-56/11 Головуючий у 1-й інст. Галасюк Р.А.
Категорія 27 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В., Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу за позовом ПАТ Банк „Фінанси та кредит" до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2011 року,

встановила:

02 січня 2009 року ВАТ Банк „Фінанси та кредит" звернулося до суду із позовом про стягнення з боржника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором від 02 лютого 2007 року. Під час розгляду справи позивач неодноразово збільшував позовні вимоги і остаточно просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку 3192 грн. основного боргу, 3108грн.комісії, 33901гн.44коп.пені, а всього 40633грн.45коп. (а.с.73). В обґрунтування позову позивач зазначив, що боржник порушив графік погашення кредиту, що надає банку право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, комісії і пені.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2011 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вважає, що відповідати за зобов'язанням повинен не він, а боржник, розмір пені є необґрунтованим.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що 02 лютого 2007 року ОСОБА_1 уклала із ВАТ Банк „Фінанси та кредит" кредитний договір на суму 4800 грн. строком до 05.02.2010 року. Того ж дня між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки (а.с.16-18).

Боржник порушила умови кредитного договору і станом на 02.01.2009 року заборгував банку 3192 грн. по тілу кредиту.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі №6-51 цс 14, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобов'язання за договором повинно бути пред'явлено в судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто протягом шести місяців з дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України.

У вимозі від 26.05.2008 року (а.с.10) банк встановив строк для дострокового погашення кредиту - десять днів з дня отримання вимоги. Вимога отримана поручителем 26.05.2008 року, тому днем дострокового погашення ним кредиту мало бути 06.06.2008 року.

Із позовом до поручителя банк звернувся 02.01.2009 року, тобто після спливу шестимісячного строку, який є преклюзивним.

Отже, порука є припиненою, що є підставою для відмови у позові до поручителя. За розрахунками банку основний борг становить 3192 грн., комісія 3108грн., пеня 33901гн.44коп.

Частиною 3 ст.551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі № 6-100цс14, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

В даному випадку розмір пені більше, чим у десть разів перевищує суму основного боргу, а тому підлягає зменшенню до тіла кредиту - 3192 грн.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення (ч.3 ст.303 ЦПК України).

Отже, рішення належить скасувати і ухвалити нове рішення про стягнення з боржника основного боргу 3192 грн., комісії 3108 грн., пені 3192 грн.

Апелянт при подачі апеляційної скарги сплатив 201 грн. судового збору (а.с.144), який підлягає стягненню на його користь з позивача.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Скасувати рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 29 червня 2011 року і ухвалити нове рішення.

Відмовити ПАТ Банк „Фінанси та кредит" у позові до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором за безпідставністю.

Позов до ОСОБА_1 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк „Фінанси та кредит" заборгованість по тілу кредиту в розмірі 3192 грн., комісію в розмірі 3108 грн., пеню в розмірі 3192 грн., а всього 9492грн., а також судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп. В решті вимог відмовити

Стягнути з ПАТ Банк „Фінанси та кредит" на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 201 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: Судді: