АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1743/15 Головуючий 1 інст. - Алтухова О.Ю.
Справа № 645/4169/14-ц
Категорія: договір кредиту Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кіпенка І.С., Макарова Г.О.,

за участю секретаря - Варюшичевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною

скаргою Пересади Наталії Іванівни - представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору кредиту,

в с т а н о в и л а:

В травні 2014 року ОСОБА_2 звернулася в суд із позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про визнання недійсним договору кредиту.

На обґрунтування вказала, що 05 жовтня 2006 року укладено публічний Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у Відкритому акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» (далі - ВАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»).

Однак вона не підписувала 12 червня 2007 року Анкету на оформлення кредитної картки з лімітом кредитування 26 000 доларів США 00 центів.

Окремий договір кредиту з відповідачем не укладався.

Крім того, перед підписанням 20 червня 2007 року Договору її не було повідомлено про валютні ризики та не запропоновано надати кредит в національній валюті - гривні.

Посилаючись на Закон про захист прав споживачів, просила визнати недійсним Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 05 жовтня 2006 року, укладений з нею 12 червня 2007 року шляхом отримання письмової згоди у вигляді Анкети на оформлення кредитної картки; визнати такою, що містить ознаки нечесної підприємницької практики діяльність ПАТ «КБ «Надра».

Справа розглянута за відсутності відповідача, представник якого в письмових запереченнях позов не визнав, посилаючись на обізнаність ОСОБА_2 з укладеним договором, оскільки за карткою № НОМЕР_1 періодично здійснювались операції поповнення рахунку та списання коштів.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року позов задоволено частково.

Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 05 жовтня 2006 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 12 червня 2007 року, визнано недійсним.

З ПАТ «КБ «Надра» на користь держави стягнуто судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі Пересада Н.І. - представник ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального, процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Зокрема, зазначає, що за карткою № НОМЕР_1 ОСОБА_2 періодично здійснювала операції поповнення рахунку та списання коштів у період з 02 липня 2007 року по 27 лютого 2009 року; вчинення підпису на Анкеті клієнта від 12 червня 2007 року є підставою для визнання недійсною лише Анкети, а не всього Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 05 жовтня 2006 року; крім того, позивачкою була підписана виписка-повідомлення, їй була надана платіжна картка з ПІН-кодом, що свідчить про дотримання всіх складових правочину.

В запереченнях на апеляційну скаргу позивачка просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Визнаючи недійсним договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 05 жовтня 2006 року, укладений між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 12 червня 2007 року, суд першої інстанції виходив із того, що в рядку «Підпис Клієнта» в Анкеті на оформлення кредитної картки виконано не ОСОБА_2, що підтверджується висновком почеркознавчої експертизи № 9754, складним 14 листопада 2014 року експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса.

В іншій частині суд першої інстанції вважав позов недоведеним.

Однак повністю погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального, процесуального права.

Рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (ст. 213 ЦПК України).

Проте вказані вимоги закону залишилися поза увагою суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 638 ЦК України умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Цивільний кодекс прямо не визначає будь-яких істотних умов кредитного договору. Разом з тим, зі змісту ст. 1054 ЦК України можна дійти висновку, що істотними умовами кредитного договору є сума кредиту, проценти за його використання та обов'язок позичальника повернути суму кредиту, що повинен бути виконаний у певний час.

Матеріали справи свідчать, що 05 жовтня 2006 року укладено публічний Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра».

12 червня 2007 року оформлена Анкета на отримання кредитної картки з лімітом кредитування 26 000 доларів США 00 центів.

Посилаючись на те, що вказана Анкета не підписувалась, а окремий договір кредиту з відповідачем не укладався, позивачка звернулась у суд з відповідним позовом.

Пленум Верховного Суду України в пунктах 7, 8 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз'яснив, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Згідно висновку почеркознавчої експертизи № 9754, складного 14 листопада 2014 року експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, підпис від імені ОСОБА_2 в Анкеті клієнта на оформлення кредитної картки від 12 червня 2007 року в рядку «Підпис Клієнта» виконано не позивачкою.

Разом з тим, ОСОБА_2 отримала кредитну картку Visa з ПІН-кодом, а ПАТ «КБ «Надра» відкрив їй картковий рахунок № НОМЕР_1 в національній валюті України за тарифним пакетом «Справжня кредитна картка «45 днів кредиту без відсотків», встановив позивачці ліміт кредитування в розмірі 26 000 доларів США 00 центів та забезпечив видачу кредиту шляхом списання з карткового рахунку сум за рахунок кредитних коштів в межах встановленого ліміту кредитування. При цьому ОСОБА_2 періодично здійснювала операції поповнення рахунку та списання коштів у період з 02 липня 2007 року по 27 лютого 2009 року.

Ці обставини підтверджуються рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2014 року, згідно якого з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» стягнута заборгованість в розмірі 457 901 грн. 95 коп.

Рішення набуло законної сили та не скасовано в установленому законом порядку.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

В суді апеляційної інстанції представник позивачки ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_2 дійсно отримала кредит в розмірі 26 000 доларів США 00 центів. Заборгованості в розмірі 457 901 грн. 95 коп. нею не погашена. А рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 березня 2014 року, залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 08 липня 2014 року, оскаржувалось в касаційному порядку, однак не скасовано.

Такі дії ОСОБА_2 свідчать про те, що вона 12 червня 2007 року фактично уклала Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра».

За правилами частин 1-3 статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність. Допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Пославшись на висновок почеркознавчої експертизи № 9754, складний 14 листопада 2014 року експертами Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. М.С.Бокаріуса, як на доказ доведеності позову, суд першої інстанції не врахував, що наявні інші докази, які спростовують вимоги позивачки.

З огляду на це, підстав для задоволення позову в частині визнання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра» від 05 жовтня 2006 року, укладеного між ПАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 12 червня 2007 року, у суду першої інстанції не було.

Рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

В іншій частині рішення не оскаржено.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 316, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Пересади Наталії Іванівни - представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2014 року в частині визнання недійсним Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра» від 05 жовтня 2006 року, укладеного з ОСОБА_2 12 червня 2007 року, скасувати та відмовити в цій частині в задоволенні позову.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді