Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Коробенка С.В.

при секретарі Семененко А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про поновлення на роботі з 13.10.2014р. по 18.11.2014р., стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 3744,40 грвиень.

Свої вимоги позивач мотивує наступним.

Позивач вказує, що вона працювала на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи у спеціалізованій шкоді №44 міста Києва за трудовим договором з 01.10.2013р. по 26.08.2014р. на час відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника.

Позивач зазначає, що у період з 26.08.2014р. по 18.11.2014р. вона перебувала на лікарняному. А 18 листопада 2014 року, коли Позивач прийшла на роботу, директор школи ОСОБА_2 повідомила її, що вона вже звільнена з 10 жовтня 2014 року.

Враховуючи, що Позивач з 13.10.2014р. по 18.11.2014р. перебувала на лікарняному, вона вважає своє звільнення в період непрацездатності незаконним, цей період вважає вимушеним прогулом і просить стягнути з Відповідача середній заробіток за цей час в розмірі 3744,40 гривень.

У судовому засіданні Позивач підтримав позовну заяву. На неодноразові уточнюючі запитання суду наполягала на тому, що належним відповідачем вважає саме ОСОБА_2.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, наполягаючи на його необґрунтованості. Крім того, Відповідач звернула увагу суду, що особисто у неї з Позивачем не було трудових відносин, роботодавцем, уповноваженим на приймання та звільнення з роботи в даному випадку є районне управління освіти, і саме на підставі наказу районного управління освіти №1615 від 10.10.2014р. нею, як директором школи, було видано внутрішній наказ по школі про звільнення ОСОБА_1

Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в зв'язку із наступним.

Судом встановлено, що згідно з наказами №1462-к Голосіївського районного управління освіти від 01.10.2013р. та внутрішнього наказу по школі директора спеціалізованої шкоди з поглибленим вивченням англійської мови №44 м. Києва Позивач була прийнята на роботу на посаді заступника директора з навчально-виховної роботи з 01.10.2013р. по 26 серпня 2014 року на час відпустки по догляду за дитиною основного працівника.

26 серпня 2014 року ОСОБА_1 на підставі наказу районного управління освіти №1144 від 26.08.2014р. продовжено термін дії трудового договору на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

Наказом РУО №1615 від 10.10.2014р. ОСОБА_1 було звільнено з роботи у зв'язку із закінченням трудового договору. Того ж дня звільнення було оформлене внутрішнім наказом директора по школі ОСОБА_2 за №57-к.

Таким чином, з матеріалів справи не вбачається наявність трудових відносин між фізичними особами ОСОБА_1 як працівником та ОСОБА_2 як роботодавцем.

Суть вимог ОСОБА_1 зводиться до визнання протиправним її звільнення з 10 жовтня 2014 року з посади заступника директора з навчально-виховної роботи спеціалізованої шкоди з поглибленим вивченням англійської мови №44 м. Києва, проте Позивачем свідомо заявлені вимоги саме до ОСОБА_2 як фізичної особи.

Судом неодноразово роз'яснювалось Позивачу її право на заміну Відповідача на належного роботодавця, проте ані Голосіївське районне управління юстиції в м. Києві, ані Спеціалізована школа №44 як юридична особа Позивачем в якості Відповідачів не залучене.

Враховуючи, що у відповідності до ст. 33 ЦПК України суд позбавлений можливості без заяви Позивача залучати до участі у справі належного Відповідача, вимоги, заявлені до неналежного Відповідача підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 81, ст. 213, 215, 218, п. 4 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя