ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
провадження № 2/753/1275/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Шегеди Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції в місті ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю без укладення шлюбу, визнання за спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця у першій черзі, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ОСОБА_2 (далі по тексту Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції в місті ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю без укладення шлюбу, визнання за спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця у першій черзі.

Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що з 11.08.1990 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, від цього шлюбу народилася донька ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 В подальшому ОСОБА_5 почав вживати алкогольні напої та в судовому порядку шлюб було розірвано 11.10.2004 р. Проте, не дивлячись на те, що шлюб між Позивачем та ОСОБА_5 був офіційно розірваний, проте продовжували спільно проживати, виховувати доньку. Крім того, Позивач разом з чоловіком були призначені опікунами малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом відпочивали, проводили свята, спільно вирішували сімейні проблеми. Після розірвання шлюбу, в 2007 році ОСОБА_5 потрапив у ДТП і отримав значні тілесні ушкодження. Після цього, у звязку із станом здоровя ОСОБА_5 не працював, а був на утриманні Позивача. Також, Позивач самостійно оплачувала комунальні послуги та квартирну плату, оскільки чоловік позивача не міг за станом здоровя працювати. 28.07.2014 р. ОСОБА_5 потрапив у ДТП і внаслідок відкритої черепно-мозкової травми помер. Після його смерті, здійснюючий обовязок дружини Позивач поховала його і взяла всі витрати, повязані з його позованням на себе. Після смерті чоловіка залишилась спадщина у вигляді квартири, за адресою: м. Київ, пр.-т Григоренка, 27, кв. 70, автомобіль марки «ВАЗ» та інше майно. Після смерті чоловіка Позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання спадщини, яка залишилась після його смерті, але нотаріус радила звернутися до суду для встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, бо на момент його смерті з чоловіком не були одружені. Позивачка вважає, що є спадкоємцем за законом четвертої черги, однак просить змінити черговість одержання права на спадкування та надати їй право на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, посилаючись на те, що вона тривалий час проживала разом із спадкодавцем, опікувалася ним, так як він тривалий час хворів і потребував сторонньої допомоги.

Позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_8 в судовому засіданні підтримали позов та його підстави та просили позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову не заперечувала та просила його задовольнити, посилаючись на те, що вона є донькою Позивача та померлого, дійсно батьки було розлучені проте, проживали разом, вели спільний побут, виховували її та молодшого брата ОСОБА_7 та вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 та її представник ОСОБА_9 в судовому засіданні проти позову заперечували та просили у його задоволені відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що позивач не довела той факт, що вона мала сімейні стосунки із спадкодавцем, що вони були пов'язані спільним побутом та мали взаємні права і обов'язки, як чоловік та жінка, тому не має законних підстав стверджувати, що вона є спадкоємцем за законом четвертої черги. Також, представник відповідача посилався, що спадкодавець весь час до моменту смерті працював, отримував зарплату, в безпорадному стані не перебував та сторонньої допомоги не потребував, а тому підстав для застосування ст. 1259 ЦК України відсутні.

Представник третьої особи Головного управління юстиції в місті ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про день розгляду справи був повідомлений належним чином, причини не явки суду не відомі.

Суд, вислухавши осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи вважає встановленими наступні обставини.

Судом встановлено, що 28 липня 2014 року помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Виконавчим комітетом Паволоцької сільської ради Попільнянського району Житомирської області 01 серпня 2014 року (а.с. 4).

Квартира 70 по пр.-ту Григоренка 27 в м. Києві належить ОСОБА_5 на підставі договору дарування квартири від 06.12.1995 р. (а.с. 17).

Відповідно до вимог ст. 1220 ЦК України після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне йому вищезазначене майно.

Згідно витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 05.12.2014 р. ОСОБА_5 заповіту не складав, тому відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України його майно підлягає спадкуванню за законом.

Відповідно до копії матеріалів спадкової справи № 1340/2014 щодо майна померлого 28 липня 2014 року ОСОБА_5, яка заведена Одинадцятою київською державною нотаріальною конторою, із заявами про прийняття спадщини ОСОБА_5 05.12.2014 р. звернулися ОСОБА_3, його донька (а.с. 89 зворот), 24.12.2014 р. ОСОБА_2, колишня дружина (а.с. 99 зворот) та 15.01.2015 р. звернулася ОСОБА_4, мати спадкодавця (а.с. 102).

21 травня 2015 року державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, відмовлено ОСОБА_2 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 та наявність в Дарницькому районному суді м. Києва цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_2, що стосується матеріалів спадкової справи (а.с. 199).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У судовому засіданні Позивач пояснила, що перебувала зі спадкодавцем у шлюбі з 11.08.1990 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу народилася дитина ОСОБА_6 (а.с. 8). Донька вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9). В подальшому ОСОБА_5 почав вживати алкогольні напої та в судовому порядку шлюб було розірвано 11.10.2004 р. (а.с. 132). Проте, не дивлячись на те, що шлюб між Позивачем та ОСОБА_5 був офіційно розірваний, продовжували спільно проживати, виховувати доньку. Крім того, пояснила, що Позивач разом з спадкодавцем були призначені опікунами малолітньої дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується витягом з розпорядження № 630 від 07.06.2006 р. (а.с. 7). Разом відпочивали, проводили свята, що підтверджують спільні фотографії (а.с. 42-59), спільно вирішували сімейні проблеми. Після розірвання шлюбу, в 2007 році ОСОБА_5 потрапив у ДТП і отримав значні тілесні ушкодження, що підтверджується випискою з історії хороби (а.с. 60). Після цього, у звязку із станом здоровя ОСОБА_5 не працював, а був на утриманні Позивача. Також, Позивач самостійно оплачувала комунальні послуги та квартирну плату, що підтверджується квитанціями (а.с. 63-76), оскільки чоловік позивача не міг за станом здоровя працювати. 28.07.2014 р. ОСОБА_5 потрапив у ДТП і внаслідок відкритої черепно-мозкової травми помер. Після його смерті, здійснюючий обовязок дружини Позивач, забрала тіло чоловіка, поховала його і взяла всі витрати, повязані з його похованням на себе, що підтверджується товарними чеками (а.с. 152), журналом реєстрації видачі трупів (а.с. 153). Вважає, що вони проживали саме як чоловік та жінка.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Судом було задоволені клопотання сторін про допит свідків в судовому засіданні.

Так, свідок ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_2 та ОСОБА_5 з 1999 р., які проживали, як чоловік та жінка, вели сумісне господарство, разом їздили відпочивати, турбувалися один про одного. У 2007 році ОСОБА_5 потрапив у ДТП та ОСОБА_2 доглядала його.

Крім того, факт сумісного проживання Позивача та ОСОБА_5 у судовому засіданні фактично підтвердив і свідок ОСОБА_11, який є хрещеним батьком сина покійного. Повідомив, що він знав, що сімя ОСОБА_5 з 2004 року в розлучені, причина розлучення стала подружня зрада ОСОБА_5, у нього народилася дитина від іншої жінки. Проте, Галина простила чоловіка та вони проживали разом в квартирі по пр.-ту ОСОБА_12, хлопчика рідна мати покинула, та ОСОБА_5 знайшли хлопчика взяли опіку над ним. Свідок часто був у родині ОСОБА_5 вдома, хрестив хлопчика, разом зустрічали сімейні свята. У 2014 році дочка ОСОБА_13 вийшла заміж, та ОСОБА_5 та ОСОБА_2 разом були на весіллі. Щодо ДТП у 2007 році, ОСОБА_5 доглядала ОСОБА_2, можна сказати, що витягла з того світу. Зовнішніх дефектів після ДТП не було. Андрій як поправився, займався садибою у селі в тещі, як міг так і працював.

Свідок, ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_4, повідомила суду, що знала ОСОБА_5 з дитинства, з одного села, ходили в одну школу. Подружжя ОСОБА_5 знає як подружжя, часто бувала у них дома на святах. Коли сталося ДТП у 2007 році, ОСОБА_2 постійно ходила до ОСОБА_5, піклувалася про нього, доглядала. Про, факт, що вони розлучені не знала, про виклики міліції свідку нічого не відомо. ОСОБА_5 вживав алкогольні напої, ОСОБА_2 плакалась про це.

Свідок, ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5, повідомив суду, що знав ОСОБА_5 з 1994 року, познайомилися на роботі. Працював охоронником. Андрій працював повний робочий день на автостоянці, зарплат приблизно 2 500,00 3 000,00 грн. Іноді, він випивав. Іноді з дружиною були сварки на грунті випивки та вона викликала міліцію, щоб його заспокоїти. Андрій мав водійські права, керував автомобілем, їздив часто в село до тещі.

З наданої суду ксерокопії паспорта ОСОБА_5, встановлено, що останній з 17.09.1999 р. був зареєстрований за адресою: м. Київ, пр.-т ОСОБА_12АДРЕСА_1, 10.04.2009 р. був знятий з реєстрації за вказаною адресою, та зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6. (а.с. 15-16).

Під час розгляду справи, Позивач, пояснила, що дійсно ОСОБА_5 був на момент смерті зареєстрований за адресою по Григоренка, проти фактично проживав за адресою: м. Київ, пр.-т ОСОБА_12АДРЕСА_1. Оскільки, ним була оформлена опіка над малолітнім ОСОБА_16 необхідно було зареєструвати дитину тому в родині і було прийнято рішення, зареєструвати ОСОБА_5 по пр.-ту Григоренка, та дитину зареєструвати за місцем реєстрації батька (ОСОБА_5П.). Квартиру по пр.-ту ОСОБА_12 оформлена на доньку Ульяну, відповідно до договору дарування. Та під час розгляду справи сторонами дані обставини не заперечувались.

Посилання відповідача ОСОБА_4, що покійний син після розлучення проживав за адресою: м. Київ, пр.-т Григоренка, 27, кв. 70 спростовуються письмовими доказами, що міститься в матеріалах справи, а саме, актом обстеження умов проживання від 19.05.2014 р. (а.с. 151), матеріалами звернення до ГУ МВС України Дарницьке РУ (а.с.161-196), постановою Дарницького районного суду м. Києва від 16.02.2009 р. (а.с. 62).

Судом було задоволено клопотання представника відповідача про витребування доказів. Та на вимогу ухвали суду про витребування доказів, надано матеріали по зверненню до ОВС ОСОБА_2, проживаюча за адресою: м. Київ, пр.-т ОСОБА_12, 24/1, кв. 41. З яких вбачається, що ОСОБА_5 проживав за адресою, м. Київ, пр.-т ОСОБА_12, 24/1, кв. 41 та виклики міліції, повязані з тим, що чоловік перебував в нетверезому стані та вчиняв сімейні скандали (а.с. 161-196), що підтверджує посилання Позивача на те, що вони проживали разом та мали спільний побут.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем ОСОБА_4 та її представником не були спростовані надані Позивачем докази проживання разом із ОСОБА_5 однією сім'єю та не було надано доказів у підтвердження своїх посилань про те, що спадкодавець не проживав із позивачем.

Враховуючи викладене, суд вважає, що Позивачем у судовому засіданні було доведено, що з 2004 року вона проживала однією сім'єю з ОСОБА_5 без шлюбу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менше як п'ять років до часу відкриття спадщини мають право на спадкування за законом у четверту чергу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Враховуючи зазначені вище норми, відповідачі є спадкоємцями ОСОБА_5 за законом першої черги.

У судовому засіданні встановлено, що відповідачі у встановлений законом термін та спосіб прийняли спадщину ОСОБА_5, не усунені від права на спадкування, не відмовилися від прийняття спадщини, тому мають право на спадкування перед позивачкою.

Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 у безпорадному стані не перебував, відносно нього відсутні рішення суду щодо визнання його недієздатним чи обмежено дієздатним, відсутні інформація стосовно встановлення над ним опіки або піклування (а.с. 200), ОСОБА_5 не перебував на обліку в управління праці та соціального захисту населення Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, соціальної допомоги не отримував (а.с 201).

Твердження Позивача про те, що ОСОБА_5 тяжко хворів тривалий час, у результаті чого потребував постійного стороннього догляду, не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, так як належних та достатніх доказів суду надано не було.

Крім того, сама Позивач та опитані у судовому засіданні свідки підтвердили, що покійний самостійно керував автомобілем, займався садибою, обслуговував себе самостійно, та міг матеріально себе утримувати.

Та обставина, що Позивачем купувалися ліки, коли ОСОБА_5 перебував на стаціонарному лікуванні з 01.12.2007 р. по 10.12.2007р., після ДТП не може бути підставою для зміни черговості у спадкуванні, так як вказаний період часу не є значним, як це передбачено ст. 1259 ЦК України.

Сам факт догляду Позивача заОСОБА_5 не може бути підставою для зміни черговості у спадкуванні так як у судовому засіданні встановлено, що Позивач доглядала за ОСОБА_5, як за чоловіком, з яким вона проживає однією сім'єю, і з яким має взаємні права та обов'язки.

Частиною 2 ст. 21 СК України передбачено, що проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов'язків подружжя.

Крім того, у ч. 4 п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 р. роз'яснено, що проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК.

З огляду на викладене відсутні законні підстави для зміни черговості спадкування майна ОСОБА_5 та надання Позивачу права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги.

Суд, вислухавши учасників, які приймали участь у справі, дослідивши всі доказі по справі, зясувавши всі обставини справи приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 21 СК України, ст.ст. 1218, 1220, 1223, 1258, 1259, 1261, 1264 ЦК України, ст.ст. 60, 212, 214, 215, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Головне управління юстиції в місті ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю без укладення шлюбу, визнання за спадкоємцем четвертої черги за законом, право на спадкування майна спадкодавця у першій черзі задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з ОСОБА_5, який помер 28 липня 2014 року з 11 жовтня 2004 року по 28 липня 2014 року без укладення шлюбу.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2), ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_8, ідентифікаційний номер НОМЕР_3) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір в розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: