ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/3144/15-ц
провадження № 4-с/753/67/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюку М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Бубели А.М. щодо визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернувся до суду із вказаною скаргою, мотивуючи свої вимоги тим, що на виконанні у ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві перебував виконавчий лист № 753/2223/14 від 11.06.2014 року, виданий Дарницьким районним судом м. Києва щодо стягнення із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 106 050 грн. Вказує, що 13.06.2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43675964, а 08.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає дії державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві при винесенні постанови про повернення виконавчого документа незаконними з огляду на те, що державний виконавець не здійснив дії щодо належного виконання рішення суду про стягнення коштів, не провів ретельної перевірки щодо майнового стану відповідача. У зв'язку з вищевикладеним, заявник просив визнати незаконною бездіяльність державного виконавця ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві, визнати незаконною постанову про завершення виконавчого провадження та зобов'язати ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві та відновити виконавче провадження № 43675964.

В судове засідання скаржник та представник скаржника не з'явилися, причини їх неявки суду не відомі.

Старший державний виконавець ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Бубела А.М. в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, з заявами про відкладення розгляду скарги до суду не звертався, на вимогу суду надав прошиту та пронумеровану копію виконавчого провадження.

Оскільки неявка скаржника та державного виконавця в судове засідання не є перешкодою для вирішення даного питання, суд в порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України вважає за можливе розглянути скаргу за їх відсутністю.

Судом встановлено, що рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2014 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за яким вирішено стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 106 050 грн.

Як вбачається з матеріалів справи 11.06.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 753/223/14 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

13.06.2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві Маріуцою Т.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43675964. Надано боржнику строк добровільного виконання до 20.06.2014 року (а.с.8).

З матеріалів скарги вбачається, що 08.12.2014 року державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ в м. Києві винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» та встановлено, що вжиті державним виконавцем заходи щодо розшуку майна боржник, на яке можлива звернути стягнення виявилися безрезультатними (а.с.6).

Відповідно до частини 1 статті 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного процесуального кодексу України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно по п. 23 Постанови № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року при виконанні судових рішень про стягнення грошових коштів державний виконавець на підставі статті 52 Закону про виконавче провадження у першу чергу звертає стягнення на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, і лише за відсутності у боржника коштів і цінностей - на належне йому інше майно, за винятком того, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 43675964 державним виконавцем ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві по виконанню виконавчого листа № 753/2223/14 від 11.06.2014 року у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було вчинено всіх необхідних заходів для стягнення суми заборгованості з боржника на користь стягувача, в тому числі: державним виконавцем викликався боржник ОСОБА_4, але на виклики не відреагував; виносилася постанова від 17.05.2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; згідно відповіді ДПС України від 18.05.2013 року на запит державного виконавця інформація стосовно боржників - фізичних осіб щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку, та сум утриманого з них податку в ДРФО відсутня; згідно відповіді ГУ Держземагенства у Київській області від 08.07.2013 року земельні ділянки в межах Київської області за ОСОБА_4 не обліковуються; виходами державного виконавця 30.10.2014 року та 24.11.2014 року за адресою: АДРЕСА_1, майна, провести виконавчі дії виявилось неможливим, оскільки двері вказаної квартири ніхто не відчинив, про що складено відповідні акти; згідно інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об'єкти нерухомого майна за боржником не значаться.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 22 постанови від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» ураховуючи положення пункту 1 частини першої та частини п'ятої статті 47 у взаємозв'язку з вимогами пункту 7 частини першої статті 26 Закону про виконавче провадження, повернення виконавчого документа стягувачу за його заявою не означає закінчення (закриття) виконавчого провадження і не тягне за собою наслідків у вигляді неможливості розпочати його знову та не позбавляє стягувача права повторно звернутися до органу державної виконавчої служби за виконанням судового рішення протягом встановлених законом строків.

З матеріалів скарги вбачається, що державний виконавець виконав всі можливі, передбачені вимогами законодавства, дії щодо розшуку майна, на яке може бути звернуто стягнення боргу по виконавчому листу, виданому на підставі судового рішення, тому повернення виконавчого листа стягувачу без виконання відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження".

Окрім того, суд звертає увагу скаржника на те, що відповідно до п. 3.1. Положення про держаний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом МінЮсту України від 20.05.2003 року № 43/5 зазначено вичерпний перелік відомостей про проведення виконавчих дій, які вносяться до Держаного реєстру виконавчих проваджень, серед яких обов'язок внесення саме таких відомостей, на які посилається представник скаржника відсутній.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Бубели А.М. щодо визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії.

Керуючись ст.ст. 47, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 57-60, 74-76, 169, 209, 212-214, 383-387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції в м. Києві Бубели А.М. щодо визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити дії - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА