У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідач з 2010 року не бере участі у вихованні дитини, не дбає про здоров'я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток, жодного разу не приїхав до дитини на територію Італії, де вони проживають, не виявив бажання бачитися з дитиною, не утримує дитину. Крім того, 01 лютого 2012 року судом неповнолітніх міста Генуя Республіки Італія було постановлено рішення довірити ОСОБА_4 матері і тільки їй, наказано припинити відносини неповнолітнього з батьком, батькові може бути дозволено зустрічатися з сином, якщо він зробить відповідний запит за попередньої оцінки соціальними службами у сфері добробуту неповнолітнього та адекватності обставин, в яких проживає батько та призначив батьку сплату певних сум на утримання сина (щонайменше забезпечивши мінімальну щомісячну оплату в сумі не менше 200 євро). У зв'язку з вищевикладеними обставинами позивач просила ухвалити рішення про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно сина. Також позивач, уточнивши позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання сина з моменту стягнення аліментів Італійським судом, тобто з 01 лютого 2012 року до 09 січня 2014 року у сумі 124 152 грн з розрахунку 20 євро щомісячно.

Рішеням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Позбавлено батьківських прав ОСОБА_3 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В решті позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 24 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі скаржниця, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу вважаю, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_3 дійсно ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно свого сина ОСОБА_4, не спілкується з дитиною, не бере участі у вихованні та утриманні дитини. Доводи відповідача про те, що позивачка чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною визнані необґрунтованими, як і докази пересилання відповідачем грошей у сумі 350 євро в травні, червні, серпні та листопаді 2014 року, оскільки на думку суду, відповідач таким чином здійснював спроби утримання сина, але таке бажання у відповідача виникло під час розгляду справи та не свідчить про його дійсні наміри приймати участь у вихованні та утриманні дитини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині позбавлення батьківських прав та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи та враховуючи приписи закону та роз'яснення Пленуму Верховного Суду України, обґрунтовано виходив із того, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом та не буде відповідати меті цього заходу: захист інтересів дітей та стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків.

Суд апеляційної інстанції вірно встановив обставини по справі, дав належну правову оцінку доказам по справі та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують. Касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Черкаської області від 04 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Служба у справах дітей Чорнобаївської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я О.В. Попович