У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог

27 лютого 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Гребенюк В. В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк Ірини Володимирівни, суддів Апеляційного суду м. Києва Кулікової Світлани Василівни, Андрієнко Антоніни Миколаївни, Білич Ірини Михайлівни, третя особа: Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Держави України в особі Кабінету Міністрів України, судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк Ірини Володимирівни, суддів Апеляційного суду м. Києва Кулікової Світлани Василівни, Андрієнко Антоніни Миколаївни, Білич Ірини Михайлівни, третя особа: Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2015 р. позов було залишено без руху. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивачем Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2015 р. отримано 16.02.2015 р.

Станом на 27.01.2015 р. недоліки позову не усунуто. Натомість, ОСОБА_1 16.02.2015 р. поштовим відправленням направив до суду апеляційну скаргу на Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20.01.2015 р.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.02.2015 р. матеріали апеляційної скарги було повернуто на підставі ст. 293 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження. Суди розглядають справи про оскарження рішень третейських судів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів, про оспорювання рішень міжнародного комерційного арбітражу, а також про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії, бездіяльність органів державної влади, їх посадових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише у порядку, визначеному законодавством про судочинство. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 "Про незалежність судової влади" виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом. Зазначені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом. Таким чином, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. У зв'язку з наведеним, п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 15, 122, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 в частині позовних вимог до судді Печерського районного суду м. Києва Кирилюк Ірини Володимирівни, суддів Апеляційного суду м. Києва Кулікової Світлани Василівни, Андрієнко Антоніни Миколаївни, Білич Ірини Михайлівни, третя особа: Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, про відшкодування моральної шкоди - відмовити;

Копіюухвали направити позивачу;

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяВ. В. Гребенюк