РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/17024/15-ц

Провадження № 2/638/6701/15

07.12.2015 року Дзержинський районний суд м. Харкова

у складі головуючого судді Хайкіна В.М.

при секретарі Шептуха В.М.

з участю судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про визнання права користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі у вересні 2015 року звернулися до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про визнання права користування жилим приміщенням. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що постійно проживають в будинку №22-А колишнього гуртожитку КЕВ м. Харкова по проспекту Леніна в м. Харкові, в якому займають дві кімнати готельного типу №557 та №558, житловою площею 33,0 м.кв. Зазначене житло в гуртожитку ОСОБА_2 отримав на сімю з 4-х осіб у звязку з проходженням та звільненням з військової служби на підставі тимчасового ордеру №106 від 23.05.2002 року та рішенням житлової комісії (спільного засідання адміністрації і комітету профспілки) Харківського університету Повітряних Сил від 11.09.2007 року до отримання ізольованої квартири. Наказом Начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.10.2006 року №338 та наказу начальника Харківського університету Повітряних Сил від 23.10.2006 року №250, підполковника ОСОБА_2, звільнено з військової служби у звязку зі скороченням штатів (реформуванням ЗС України) із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України. Має 24 роки календарної вислуги. Рішенням виконкому Харківської міської ради від 10.03.2011 року №157 будинок № 22-А по проспекту Леніна в м. Харкові виключено з числа гуртожитків квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та дозволено КЕВ м. Харкова закріпити за мешканцями займану ними площу у вказаному будинку. У звязку з тим, що при наданні сімї позивачів рішенням житлової комісії (спільного засідання адміністрації і комітету профспілки) Харківського університету Повітряних Сил від 11.09.2007 року кімнати №558 ордер на неї не оформлявся, то в разі передачі будинку до комунальної власності новий власник може заперечувати правомірність користування наданим житлом, а тому позивачі звернутись до суду та просять визнати за ними право користування двома кімнатами № 557 та №558, житловою площею 33, 0 м. кв., будинку №22-А по проспекту Леніна у м. Харкові.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, наголосив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі, просить суд їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглядати справу без його участі, при винесенні рішення покладається на рішення суду.

Суд, дослідивши доводи позивачів та оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Позивач підполковник запасу ОСОБА_2, його дружина ОСОБА_3 та їхні малолітні діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживають ІНФОРМАЦІЯ_3 колишнього гуртожитку КЕВ м. Харкова по проспекту Леніна в м. Харкові, в якому займають дві кімнати готельного типу: №557, житловою площею 18,48 кв. м. і кімнату №558, житловою площею 14,52 кв. м., всього - житловою площею 33,0 кв. м., що підтверджується копією довідки з місця проживання (а. с. 3).

Зазначене житло в гуртожитку ОСОБА_2 отримав на сім'ю з 4-х осіб у звязку з проходженням та звільненням з військової служби на підставі тимчасового ордеру №106 від 23.05.2002 року та рішенням житлової комісії (спільного засідання адміністрації і комітету профспілки) Харківського університету Повітряних Сил від 11.09.2007 року (протокол №15) до отримання ізольованої квартири, що підтверджується копією ордера та відповідного протоколу (а. с. 8-9).

Наказом Начальника Генерального штабу Головнокомандувача Збройних Сил України від 13.10.2006 року №338 та наказу начальника Харківського університету Повітряних Сил від 23.10.2006 року №250, підполковника ОСОБА_2 звільнено з військової служби у звязку зі скороченням штатів (реформуванням ЗС України) із залишенням на квартирному обліку для позачергового отримання житла за рахунок житлового фонду МО України. Має 24 роки календарної вислуги (а. с.12).

Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 10.03.2011 року №157 будинок №22-А по проспекту Леніна в м. Харкові виключено з числа гуртожитків квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова та дозволено КЕВ м. Харкова закріпити за мешканцями займану ними площу у вказаному будинку (а. с. 11).

Відповідно до пункту 8 статті 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей», особам, які звільняються з військової служби на підставі нормативно-правових актів, прийнятих у зв'язку з реформуванням Збройних Сил України, надаються такі гарантії соціального захисту: забезпечення житлом осіб, які звільнилися з військової служби і потребують поліпшення житлових умов, провадиться відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Проте сімю позивача ОСОБА_2 житлом до цього часу не забезпечено та отримане житло в будинку колишнього гуртожитку не закріплено. У звязку з тим, що при наданні його сімї рішенням житлової комісії (спільного засідання адміністрації і комітету профспілки) Харківського університету Повітряних Сил від 11.09.2007 року кімнати № 558 ордер на неї не оформлявся, то в разі передачі будинку до комунальної власності новий власник дійсно може заперечувати правомірність користування наданим житлом.

Правовідносини позивачів з військовою установою щодо проживання в гуртожитку врегульовані Примірним положенням про гуртожитки, затвердженого постановою РМ УРСР від 03.06.86 року №268 (Положення).

Відповідно статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», військовослужбовці, які мають календарну вислугу 20 років, та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються житлом для постійного проживання.

Згідно п.п. 2, 3 «Порядку забезпечення військовослужбовців і членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженим постановою КМУ від 03.08.06 року №1081, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться за умови досягнення вислуги не менше 20 років шляхом надання новозбудованого житла, виключеного з числа службових, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла т. ін.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути, відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 ЦК України, визнання права.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, передбаченому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно статті 1 ЖК України, статті 47 Конституції України, громадяни мають право на житло.

Відповідно статей 125, 132 ЖК України, пункту 41 Положення, з гуртожитку не можуть бути виселені без надання іншого житлового приміщення, особи, які відпрацювали на підприємстві більше 10 років. За весь час проживання у спірному житловому приміщенні відповідач не оспорював і не оспорює правомірність подальшого проживання позивачів в ньому та не пропонує для подальшого проживання інше житлове приміщення.

Відповідно до частини 2, 3 статті 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до частини 1, 3, 4 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про визнання права користування жилим приміщенням підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 169, 174, 197, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 1, 9, 125, 132 ЖК України, Примірним положенням про гуртожитки, затвердженого постановою РМ УРСР від 03.06.86 р. № 268, ст. ст. 125, 132 ЖК України, п. 8 ст. 1 Закону України «Про державні гарантії соціального захисту військовослужбовців, які звільняються із служби у звязку з реформуванням Збройних Сил України, та членів їх сімей», ст. 12. Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діють в своїх та в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова про визнання права користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх малолітніми дітьми: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, право користування двома кімнатами №557 та №558, житловою площею 33, 0 кв. м., будинку №22-А по проспекту Леніна в м. Харкові.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Харкова на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення. У разі, якщо рішення ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: