АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/5326/14-ц Номер провадження 22-ц/786/750/15Головуючий у 1-й інстанції Бурій В.М. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді : Обідіної О.І.

Суддів : Панченка О.О., Пікуля В.П.

При секретарі : Кальник А.М.

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УПСК Діамент» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2014 року ТОВ «УПСК Діамент» звернулось до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що відповідачка працювала у ТОВ «УПСК Діамент» на посаді бухгалтера та з нею був укладений договір про повну матеріальну відповідальність. 31 жовтня 2014 року, після оголошення ОСОБА_2 про припинення трудового договору у зв'язку зі скороченням чисельності штатів, на її робочому місці виявлено відсутність товарно - матеріальних цінностей, які передавались їй відповідно до відомостей обліку видачі ТМЦ та акту приймання-передачі основних засобів на загальну суму 6 847 грн., чим була спричинена шкода позивачу.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2014 року позов ТОВ «УПСК Діамент» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «УПСК Діамент» 6847 грн. у відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невірну оцінку доказів по справі, що призвело до невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить рішення скасувати та хвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про її часткове задоволення.

Згідно п.2 ч.1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, наказом № 02/02-К від 02.02.2012 р. ОСОБА_2 була прийнята на роботу в ТОВ «УПСК Діамент» на посаду бухгалтера та цього ж дня з нею укладено трудовий контракт та договір про повну матеріальну відповідальність.

Згідно вказаного договору (п.п. 1.1., 1.2.) про повну матеріальну відповідальність - в порядку та на умовах, визначених даним договором, та на підставі п. 1 ст. 134 та ст. 135 Кодексу законів про працю України ОСОБА_2 прийняла на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому порядку передані їй під звіт товарно-матеріальні цінності та кошти. Працівник, який займає посаду бухгалтера, бере на себе матеріальну відповідальність за збереження всіх матеріальних цінностей, що були передані йому роботодавцем

У лютому та листопаді 2012 року згідно з відомостями обліку видачі товарно-матеріальних цінностей та актом приймання-передачі (внутрішнього переміщення) основних засобів ОСОБА_3 отримала наступні товарно-матеріальні цінності: маніпулятор «Мишка» Logitech М 187 WL, накопичувач USB 32 Gb Sandisk, сумку для ноутбука Case Logio, ноутбук Soni Valio SVE1511N1RW, калькулятор (а. с.12-15).

31 жовтня 2013 року, після оголошення відповідачці про припинення трудового договору у зв'язку зі скороченням чисельності штатів, на її робочому місці виявлено відсутність вищевказаних товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 6 847 грн. 00 коп., про що складено відповідні акти.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про спричинення неправомірними діями працівника ОСОБА_2 матеріальної шкоди підприємству, яка підлягає відшкодуванню за правилами ст. 1166 ЦК України.

З вказаним висновком не може в повній мірі погодитись колегія суддів з наступних підстав.

За змістом ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, вказана стаття визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду.

Натомість, між сторонами існували трудові правовідносини, які урегульовані положеннями КЗпП України, зокрема статтею 134 КЗпП України, якою встановлено випадки повної матеріальної відповідальності.

Так, згідно ч.1 ст.134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли: між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей

Встановивши наявність підстав для покладення на працівника матеріальної відповідальності в розмірі заподіяної шкоди, суд першої інстанції помилкового не застосував при вирішенні спору положення ст. 134 КЗпП України, якими, крім іншого, також обґрунтовувались позовні вимоги і на них мається посилання в тексті позовної заяви, а безпідставно застосував до спірних правовідносин правила ст. 1166 ЦК України.

Оскільки судом першої інстанції спір вирішений на підставі неправильно застосованої норми матеріального права, судове рішення в частині правової підстави вирішення спору необхідно змінити з положень ст. 1166 ЦК України на положення ст. 134 КЗпП України.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про скасування судового рішення, яким вірно встановлені обставини справи та обґрунтовано покладено на працівника відповідальність по відшкодуванню шкоди на підставі укладеного письмового договору про повну матеріальну відповідальність.

Керуючись ст.ст.303, 309 ч.1 п. 4, 316, 319 ЦПК України колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 15 вересня 2014 року в частині правової підстави вирішення спору змінити - з ст. 1166 ЦК України на ст. 133-134 КЗпП України.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

З оригіналом згідно.