Номер провадження 2/754/5721/15
Справа №2-706/12
РІШЕННЯ

Іменем України

01 грудня 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Шевчука О.П.

при секретарі Бойко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ КБ «Надра» з позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 9 347, 60 дол. США.

Свої вимоги позивач обгартовує тим, що 11 грудня 2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 45/МК23/2006-840.

Відповідно умов зазначеного договору Банк надав позивальнику кредит в розмірі 5 500 дол. США на умовах сплати 15,5 % річних.

12.12.2006 року між банком та ОСОБА_1 укладено договір застави, за умов якого останній передав позивачу в заставу автомобіль ОСОБА_3 д/н 324 17 КН та договір застави особистого майна кухонної стінки.

Того ж 12.12.2006 року між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір поруки, відповідно якого останній прийняв на себе зобовязання нести солідарну з позичальником відповідальність за неналежне виконання умов кредитного договору.

Позичальник ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 05.10.2011 року становить 9 347 дол. США 60 центів.

Посилаючись на викладене та норми чинного законодавства позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість у вищезазначеному розмірі та судові витрати.

Відповідач ОСОБА_1 в судові засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся, причини неявки не повідомив.

Приймаючи до уваги викладене, суд розглядає справу без участі зазначеного відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав, просить вимоги Банку задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти задоволення позову в частині вимог, заявлених до зазначеного відповідача заперечував, зазначивши при цьому, що відповідно ст. 559 ЦК України порука на час звернення позивача до суду є припиненою, а тому підстав для задоволення позову в частині стягнення боргу з поручителя задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази у справі суд вважає вимоги Банку такими, що підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.12.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра», яке змінило назву на ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 45/МК23/2006-840 (а.с. 12 - 13).

Відповідно п.1.1., 1.3. зазначеного договору Банк надав позивальнику кредит в розмірі 5 500 дол. США строком до 11.12.2009 року на умовах сплати 15,5 % річних.

Пунктами 9.1 - 9.3 Кредитного договору обумовлено, що за порушення позичальником строків сплати відсотків за кредитом, строків повернення кредиту він зобовязаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,5 % від суми прострочених зобовязань та штраф в розмірі 5 % від суми заборгованості.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Банк свої зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши кредит позивальнику в розмірі та на умовах, обумовлених угодою (а.с. 10).

Позичальник в свою чергу прийняті на себе зобовязання щодо повернення кредиту та сплати відсотків належним чином не виконував, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 05.10.2011 року становила 9 347 дол. США 60 центів,що еквівалентно 74 525,62 грн. та складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 4 711,50 дол. США (еквівалент 37 563,38 грн.), заборгованості по сплаті відсотків 3 224,76 дол. США (еквівалент 25 710,05 грн.), пені за прострочення сплати кредиту 1 056,94 дол. США (еквівалент 8 426,64 грн.). штрафу за порушення умов кредитного договору 354,40 дол. США (еквівалент 2825,56 грн.) (а.с. 8 -9).

Крім того, судом встановлено, що 12.12.2006 року між ВАТ КБ «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір поруки (а.с. 15 - 16).

Відповідно п. 1.2. зазначеного Договору ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по зобовязанням позичальника ОСОБА_1, які виникають з умов Кредитного договору № № 45/МК23/2006-840.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

При цьому статтею 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Разом з тим, судом встановлено, що на час звернення позивача до суду з позовом до поручителя порука є припиненою, а тому вимоги до ОСОБА_4 не можуть бути задоволенні судом.

Так, відповідно ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Судом встановлено, що строк дії кредитного договору встановлено до 11.12.2009 року.

Банк звернувся до суду з позовом про солідарне стягнення боргу з позичальника та поручителя 27.10.2011 року.

При цьому матеріали справи містять дві вимоги Банку до поручителя про повернення боргу - одну без дати (а.с. 21) та вимогу від 23.08.2011 року (а.с. 25).

Зазначені докази свідчать про те, що за період часу протягом шести місяців з дня настання строку повернення кредиту Банк вимогу до поручителя на заявляв.

Зазначена обставина надає підстави для висновку про те, що на час звернення банку з позовом про стягнення боргу до поручителя договір поруки в силу ст. 559 ЦК України припинений, а тому позов в частині вимог до ОСОБА_4 задоволенню не підлягає.

Зазначений висновок суду ґрунтується також на розясненні ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ, наданої у Постанові Пленуму від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», яким розяснено судам, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Крім того, Верховний суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 17 вересня 2014 року ухвалив постанову у справі № 6-53цс14 предметом якої був спір про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Суд зробив правовий висновок про те, що, регулюючи правовідносини з припинення поруки у звязку із закінченням строку її чинності, частина четверта статті 559 ЦК України передбачає три випадки визначення строку дії поруки: протягом строку, установленого договором поруки (перше речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, якщо кредитор не предявить вимоги до поручителя (друге речення частини четвертої статті 559 ЦК України); протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобовязання не встановлено або встановлено моментом предявлення вимоги), якщо кредитор не предявить позову до поручителя (третє речення частини четвертої статті 559 ЦК України).

Отже, виходячи з положень другого речення частини четвертої статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що вимогу до поручителя про виконання ним солідарного з боржником зобовязання за договором повинно бути предявлено у судовому порядку в межах строку дії поруки, тобто упродовж шести місяців із моменту настання строку погашення чергового платежу за основним зобовязанням (якщо умовами договору передбачено погашення кредиту періодичними платежами), або із дня, встановленого кредитором для дострокового погашення кредиту в порядку реалізації ним свого права, передбаченого частиною другою статті 1050 ЦК України, або із дня настання строку виконання основного зобовязання (у разі, якщо кредит повинен бути погашений одноразовим платежем).

Таким чином, закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобовязання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача в частині стягнення боргу з позичальника ОСОБА_1 та необґрунтованість вимог, заявлених до поручителя ОСОБА_2

Стягуючи заборгованість за кредитним договором з відповідача ОСОБА_1 суд відповідно ст. 88 ЦПК України стягує з нього документально підтверджені судові витрати в розмірі 865 грн. 26 коп. (а.с. 2,3.)

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором кредиту в розмірі 9 347,60 дол. США, що еквівалентно 74 525 грн.56 коп. та судові витрати в розмірі 865 грн. 26 коп.

В задоволенні вимог, заявлених до відповідача ОСОБА_2 відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя