АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 752/4906/15-ц Головуючий у суді першої інстанції: Шкірай М.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення,

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заявник звернувся до суду із заявою, змінивши обсяг її вимог в ході судового розгляду та підтримуючи заяву в повному обсязі в судовому засіданні просив:

- встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 не містить в собі державний соціальний стандарт (критерій) «Мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв, що порушує вимоги ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»;

- визнати факт, що має юридичне значення, а саме, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 не дає можливості нарахувати компенсації за шкоду завдану здоров'ю, передбачених ч. 1 ст. 54 ЗУ № 796-ХІІ-91 також ст. 50 ЗУ № 796-ХІІ-91 за відсутності державного соціального стандарту (критерій): «Мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв.

- зобов'язати Пенсійний фонд України в Голосіївському районі м. Києва, який здійснює нарахування компенсацій за шкоду завдану здоров'ю, привести довідку Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 року до вимог ст. 17 ЗУ «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а саме визначити державний соціальний стандарт (критерій) «Мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв, які містяться в первинно нарахованій компенсації за шкоду завдану здоров'ю в розмірі 396 грн. 54 коп., з урахуванням, що мінімальна пенсія за віком станом на момент первинного нарахування компенсації дорівнює 16,62 грн., а також з урахуванням вимог передбачених ч. 1 ст. 54 ЗУ № 796-ХІІ-91, передбачених ст. 50 ЗУ № 796-ХІІ-91.

- виконання судового рішення доручити Державній виконавчій службі.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року заяву ОСОБА_4, заінтересована особа: Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про встановлення факту, що має юридичне значення залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції заявник подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що ніяких спірних відносин про право між заявником та зацікавленою особою по розмірах пенсії, компенсації, пільг, нарахуванні та перерахуванні його вимоги заяви не містять.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_4 підтримав доводи апеляційної скарги. Заінтересована особа: Управління пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутність.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду заяву ОСОБА_4 про встановлення факту, що має юридичне значення, суд першої інстанції керувався тим, що між заявником та Управлінням пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва існує чи може виникнути у майбутньому спір про право на пільги (пенсію).

З цим висновком суду першої інстанції погодитись не можна, оскільки такий не ґрунтується на нормах процесуального права та матеріалах справи.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

З матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2014 року заявник ОСОБА_4 звернувся до суду із цивільним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м. Києва про встановлення факту про те, що відповідно наданих документів первинно нарахований та прийнятий до застосування розмір державної пенсії - 384,07 грн.; про встановлення факту про те згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 831 станом на 15.06.2000 мінімальний розмір пенсії складав 16,62 грн.; про встановлення факту про те, що згідно частини 1 статті 54 Закону України № 796-ХІІ-91 первинно нарахований розмір державної пенсії згідно заробітку в зоні відчуження містить в собі 384,07 (первинно нарахована державна пенсія згідно заробітку в зоні відчуження) поділена на 16,62 грн. (мінімальна пенсія за віком станом на 2000 рік) та дорівнює 23,10890 критеріїв «мінімальна пенсія за віком».

В подальшому подав заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив на підставі того факту, що стаття 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи визначає вихідну величину (критерії) для обчислення пенсії - мінімальну пенсію за віком; згідно постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 № 831 станом на 15.06.2000 мінімальний розмір пенсії за віком складав 16,62 грн.; первинно нарахований та прийнятий до обчислення 15.06.2000 розмір державної пенсії складав 384,07 грн., встановити кількість критеріїв «мінімальна пенсія за віком», яку містить в собі первинно нарахована 15.06.2000 державна пенсія у розмірі 384,07 грн. з урахуванням того, що мінімальна пенсія за віком станом на 15.06.2000 дорівнювала 16,62 грн. В обґрунтування заяви зазначив, що встановлення судом даного факту необхідно йому для можливості використання при написанні різноманітних історично-довідкових та наукових робіт (автобіографія, дисертація та інш.).

Дана заява була прийнята судом першої інстанції до розгляду. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року заяву ОСОБА_4 залишено без розгляду, з тих підстав, що із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 28 травня 2015 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегією суддів зазначено, що суд першої інстанції, відкривши провадження у справі, на порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, зокрема, не уточним вимог заяви та не з′ясував питання про те, що виникнення, зміна або припинення яких саме особистих чи майнових прав заявника ОСОБА_4 залежить від факту, який він просить встановити, чи має даний факт юридичне значення у розумінні статті 256 ЦПК України.

При новому розгляді справи судом першої інстанції не враховані мотиви, з яких скасована ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 16 квітня 2015 року, до того ж прийнято до розгляду скореговану заяву ОСОБА_4, яка за своїм змістом містить інші вимоги та обґрунтування.

Так, заявник просив встановити факт, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 не містить в собі державний соціальний стандарт (критерій) «Мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв, що порушує вимоги ст. 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а також факт, що довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 не дає можливості нарахувати компенсації за шкоду завдану здоров'ю, передбачених ч. 1 ст. 54 ЗУ № 796-ХІІ-91 також ст. 50 ЗУ № 796-ХІІ-91 за відсутності державного соціального стандарту (критерій): «Мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв. В обґрунтування посилався, на те, що видана йому довідка Московської районної державної адміністрації м. Києва № 542 від 05.06.2000 з порушенням статті 17 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», а саме в ній не визначено стандарт (критерій) «мінімальна пенсія за віком» та кількість цих критеріїв, що унеможливлює застосування статті 50 Закону України «Про статус та соціальних захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та ч. 1 ст. 54 Закону України № 796-ХІІ-91 при нарахуванні компенсації за шкоду, завдану здоров′ю у вигляді державної пенсії та додаткової пенсії.

Тобто, заявник у поданій заяві фактично порушує питання про встановлення факту відносно довідки - документу, який у своєму тексті містить опис та підтвердження певних юридичних та біографічних фактів.

Разом з тим, відповідно до статей 256 Цивільного процесуального Кодексу України (ЦПК) у порядку окремого провадження суд може встановлювати лише факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб і якщо чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Отже, вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, суддя у відповідності до вимог статті 258 ЦПК України повинен перевірити мету встановлення юридичного факту, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки. Крім того, оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, то суддя, приймаючи заяву, також повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Проте, суд першої інстанції на вищевказані норми процесуального права уваги не звернув та прийнявши до розгляду скореговану заяву ОСОБА_4 про встановлення факту, не з′ясував який конкретно факт, від якого залежить виникнення, зміна або припинення його особистих чи майнових прав просить встановити заявник та чи дійсно цей факт є юридичним, а тому дійшов передчасного висновку про існування спору про право.

За таких обставин, ухвала суду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 10 серпня 2015 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: