Справа № 442/6663/14 Головуючий у 1 інстанції: Івасівка А.П.
Провадження № 22-ц/783/7235/15 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 А. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого Федоришина А.В.

суддів :Приколоти Т.І., Тропак О.В.

секретаря Іванової О.О.,

за учасю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» на ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третьої особи: Дрогобицької міської ради про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, третьої особи: Дрогобицької міської ради про визнання права власності

в с т а н о в и л а:

позивачі звернулися із позовом до суду про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями та визнання за ними права власності на такі приміщення.

В судовому засіданні від 12 вересня 2014 року сторони дійшли мирової угоди, відповідно до якої відповідач ОСОБА_7 зобов»язується не чинити перешкоди позивачам у користуванні їх приміщеннями по вул. П. Орлика, 20а у м. Дрогобич і за сторонами визнано право власності на нежитлові приміщення: за ОСОБА_8 нежитлове приміщення літ. «Б-1», загальною площею 18 кв.м. (ряд 1, місце 11-12); за ОСОБА_9 нежитлове приміщення літ. «Б-1», загальною площею 25, 5 кв.м. (ряд 1, місце 13-15); за ОСОБА_5 нежитлове приміщенням літ. «П-1», загальною площею 8, 9 кв.м. (ряд 2, місце 17); за ОСОБА_6 нежитлвое приміщення літ. «Б-1», загальною площею 8,5 кв.м. (ряд 2, місце 23), просили суд її визнати.

Оскаржуваною ухвалою зазначену вище мирову угоду визнано, а саме: визнано за ОСОБА_8. право власності на нежитлове приміщення літ. «Б-1», загальною площею 18 кв.м. (ряд 1, місце 11-12); за ОСОБА_4 визнано право власності на нежитлове приміщення літ. «Б-1», загальною площею 25, 5 кв.м. (ряд 1, місце 13-15); за ОСОБА_5 визнано право власності на нежитлове приміщенням літ. «П-1», загальною площею 8, 9 кв.м. (ряд 2, місце 17); за ОСОБА_6 визнано право власності на нежитлвое приміщення літ. «Б-1», загальною площею 8,5 кв.м. (ряд 2, місце 23), провадження у справі закрито.

Ухвалу оскаржило ТзОВ «Чагарі». Просить її скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у позові. Зазначає, що ухвала є незаконною і необґрунтованою і порушує права та інтереси апелянта, який є орендарем земельної ділянки, на якій розміщені спірні нежитлові приміщення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_10 на підтримання скарги, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає ухвалу незаконною і тому її слід скасувати, а вирішення питання передати на новий розгляд у звязку із порушенням встановленого для його вирішення порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету позову; якщо умови мирової угоди суперечать закону, чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнання мирової угоди і продовжує розгляд справи.

Як убачається з матеріалів справи, позивачі звернулися до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями та визнання за ними права власності на такі приміщення.

На підтвердження своїх позовних вимог, позивачі надали копії технічних паспортів на нежитлові приміщення, проте доказів, які б підтверджували їхнє право на володіння нежитловими приміщеннями за адресою: м. Дрогобич, вул. П. Орлика, 20а позивачі не надали.

Крім того, позивачі не надали доказів, які б підтверджували, що земельна ділянка, на якій знаходяться нежитлові приміщення належить їм на праві власності чи користування.

Визнаючи мирову угоду, якою за сторонами визнано право власності на нежитлові приміщення, суд не з»ясував кому належить земельна ділянка, на якій розміщені нежитлові приміщення (торгові приміщення), і чи умови мирової угоди зачіпають інтереси інших осіб.

Як випливає із матеріалів справи, зокрема із наданих апелянтом доказів, земельна ділянка, на якій розміщені спірні торгові приміщення перебуває у користуванні ТзОВ «Чагарі» на підставі договору оренди, що підтверджується рішенням Господарського суду Львівської області від 08.06.2015 р., яке набрало законної сили.

Отже, суд, визнавши право власності на нежитлові приміщення, вирішив права та обов»язки ТзОВ «Чагарі», який є орендарем земельної ділянки, на якій розміщені торгові приміщення.

З врахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала постановлена з порушенням вимог закону, а тому підлягає скасуванню та повернення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись п. 4 ч. 2 ст. 307, п. 3 ст. 312, ст. 317 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Чагарі» задовольнити частково.

Ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 12 вересня 2014 року скасувати і повернути справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді :