РІШЕННЯ

Іменем України

10 листопада 2015 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області

у складі: головуючого судді Парій О.В.

при секретарі Мирошниченко Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бердянського міськрайонного суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним правочином, визнання права власності та звільнення майна з під арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить: - визнати довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3, зареєстровану в реєстрі за № 2867 від 26.12.14 р. удаваним правочином та застосувати до неї правила щодо правочину договору купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний №АР0838АН, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1; - визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб марки MITSUBISHI модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1; - виключити з опису та звільнити з - під арешту транспортний засіб марки MITSUBISHI модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1. Зазначив, що 26.12.14 р. між ним та відповідачем укладений договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) №XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1, відповідно до якого він передав відповідачу 1000 доларів США, що еквівалентно на час укладення договору 23000 грн., а відповідач передав йому у власність автомобіль, технічну документацію, довіреність та видав розписку про отримання вказаної суми грошей. Оскільки, коштів на переоформлення автомобіля на той час у нього не було, домовившись про ціну та інші істотні умови договору купівлі-продажу, він сплатив відповідачу повну вартість автомобіля, та щоб підтвердити цей правочин, автомобіль був переданий за довіреністю (договір доручення), посвідченою приватним нотаріусом, за якою відповідач надав право розпорядження та користування (керування) вищезазначеним автомобілем. Вказує, що він та відповідач, через відсутність коштів на переоформлення автомобіля, приховали вчинений ними правочин купівлі-продажу, навмисно оформивши довіреність, яка є удаваним правочином, оскільки був вчинений з метою приховання іншого правочину, який вони насправді мали на увазі, а саме договору купівлі-продажу автомобілю. На даний час, фінансовий стан позивача покращився та він вирішив оформити на себе право власності на вказаний автомобіль, однак звернувшись до органів ДАІ, позивач дізнався, що автомобіль перебуває під арештом у звязку з заборгованістю відповідача перед третіми особами. Арешт вважає безпідставним та таким, що порушує його конституційні права, оскільки власником автомобіля він став ще 26.12.14р., сплатив відповідачу повну вартість автомобіля, але не оформили нотаріально договір купівлі-продажу автомобіля. На підставі довіреності позивач не має права укладати правочин купівлі-продажу автомобіля на своє імя, крім того строк дії довіреності спливає 26.12.17р.

Позивач в судове засідання надав заяву про підтримання заявлених вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До суду надано заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Аналізуючи надані докази суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.ст. 316, 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 353 цього Кодексу

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пунктом 3 частини 1 ст. 208 ЦК України встановлено, що у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою ст. 206 цього Кодексу.

Статтею 334 ЦК України визначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. До передання майна прирівнюється вручення коносамента або іншого товарно-розпорядчого документа на майно. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Статтею 235 ЦК України передбачено, що удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст.ст. 638, 639 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст.ст. 1000, 1003 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобовязується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обовязки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, я межах якої є чинним виключне право повіреного. У договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Дії, які належить вчинити повіреному, мають бути правомірними, конкретними та здійсненними.

Згідно пункту 16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 98 року № 1388, на зареєстровані у підрозділі Державтоінспекції транспортні засоби видаються свідоцтва про реєстрацію …. За бажанням власника транспортного засобу фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, підрозділ Державтоінспекції видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом. У графі талона «Особливі відмітки» робиться запис «Дійсний до ____ 20__р. за наявності свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічного паспорта) серії __ № ____».

У пункті 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України 06 листопада 2009 року №9 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначено, що удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі ст. 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним. До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний. Вчинення сторонами удаваного правочину не тягне за собою наслідків у вигляді визнання його недійсним, оскільки при вчиненні удаваного правочину настання його мети приховати інший правочин, бажають досягти обидві сторони, а тому до відносин цих сторін застосовуються правила того правочину, якому відповідала їхня внутрішня воля і який вони насправді вчинили, тобто правила правочину договору купівлі-продажу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права на майно і про звільнення майна з-під арешту.

Судом встановлено, що автомобіль марки MITSUBISHI, модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1 зареєстрований за ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ серії АРС № 007001, виданим РЕВ МРВ ДАІ № 11 при УМВС України в Запорізькій області 02.02.07р..

Згідно розписки від 26.12.14 р., виданої ОСОБА_2 ОСОБА_1, ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_4 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно на день складання розписки 23000 гривень за продаж транспортного засобу MITSUBISHI модель COLT, 2005 року випуску. В розписці зазначено про передачу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та про відсутність претензій один до одного.

Відповідно до довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 26 грудня 2014 року (реєстр. № 2867), ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 користуватися та розпоряджатися (продати, обміняти, передавати в оренду, позичку, заставляти в забезпечення його власних зобовязань тощо) належним йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ серії АРС № 007001, виданого РЕВ МРВ ДАІ №11 при УМВС України в Запорізькій області 02 лютого 2007 року, автомобілем марки MITSUBISHI, модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рами) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1.

Судом встановлено, що технічна документація на автомобіль, ключі від нього та сам автомобіль з 26.12.14 року знаходиться у володінні та користуванні ОСОБА_1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 надав право володіння, керування та розпорядження спірним автомобілем ОСОБА_1 з метою приховання договору купівлі-продажу.

З огляду на наведене, суд вважає, що відповідно до ст.ст. 235, 655 ЦК України сторони вчинили дії з виконання договору купівлі-продажу.

За таких обставин суд приходить до висновку, що договір доручення вчинений сторонами для приховання іншого правочину та між сторонами в дійсності укладений договір купівлі-продажу спірного автомобіля.

В звязку з цим позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Договір доручення на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом у вигляді довіреності на вказаний транспортний засіб, посвідченої приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області ОСОБА_3 26 грудня 2014 року (реєстр. № 2867), належить визнати удаваним правочином та застосувати до нього правила щодо правочину договору купівлі-продажу, визнавши, що між позивачем та відповідачем вчинено договір купівлі-продажу транспортного засобу та визнавши за позивачем право власності на транспортний засіб.

В частині виключення з опису та звільнення з-під арешту позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не надано доказів в підтвердження обставини, що на спірний транспортний засіб накладено арешт.

Керуючись ст.ст. 3-6, 11, 57 - 62, 64, 212 - 215, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 208-210, 235, 316, 317, 321, 328, 334, 638, 639, 655-657, 1000, 1003 ЦК України, ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання правочину удаваним правочином, визнання права власності та звільнення майна з під арешту, - задовольнити частково.

Визнати договір доручення, укладений 26 грудня 2014 року на право користування та розпорядження (продажу, обміну, передачі в оренду, позичку, застави в забезпечення зобовязань тощо) транспортним засобом марки MITSUBISHI, модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1, удаваним правочином, вчиненим з метою приховати інший правочин - договір купівлі-продажу транспортного засобу, що укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Визнати, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 26 грудня 2014 року вчинено договір купівлі-продажу транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний № НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1, податковий номер НОМЕР_2, право власності на транспортний засіб марки MITSUBISHI, модель COLT, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № XMCXJZ34A5F054128, тип легковий універсал, реєстраційний №АР0838АН.

В задоволенні іншої частини вимог, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О.В.Парій