Справа № 461/4459/15-ц
Провадження № 2н/461/168/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2015 р.

Суддя Галицького районного суду м.Львова Радченко В.Є., розглянувши заяву Львівського комунального підприємства «Центральне» про видачу судового наказу по стягненню суми боргу з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2015 року Львівське комунальне підприємство «Центральне» звернувся із заявою про видачу судового наказу по стягненню суми боргу з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за житлово-комунальні послуги.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що в прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити виходячи з наступних підстав.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості, зокрема, за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України, суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо: 1) заявлено вимогу, не передбачену статтею 96 цього Кодексу; 2) із заяви і поданих документів вбачається спір про право; 3) наявні обставини, зазначені у пунктах 2-5 частини другої статті 122 цього Кодексу.

Як вбачається з поданої заяви та доданих до неї документів стягувач просить видати судовий наказ про стягнення з боржників заборгованості за житлово- комунальні послуги в сумі 2170,57 гривень.

Згідно довідки ГРА ЛМР від 12.03.2015 року квартира за адресою: м.Львів, вул. Куліша П. 16/7 є приватизована та належить на праві власності ОСОБА_1, проте в матеріалах справи не міститься жодних документів, які б підтверджували право власності боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, існує спір про те, чи повинні ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які не є власниками квартири, сплачувати комунальні послуги.

Відповідно до ч.3 п.2 ст. 100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Оскільки з поданої заяви про видачу судового наказу вбачається спір про право, тому вважаю за необхідне відмовити у прийнятті вказаної заяви на підставі ч.3 п.2 ст. 100 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Оскільки заявником сплачена сума судового збору відповідно до платіжного доручення №1052 від 07.04.2015 року її слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст. 98,100,101,103,209 ЦПК України,суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті заяви Львівського комунального підприємства «Центральне» про видачу судового наказу по стягненню суми боргу з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за житлово-комунальні послуги.

Повернути Львівському комунальному підприємству «Центральне» 121,80 гривень судового збору відповідно до платіжного доручення №1052 від 07.04.2015 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Львівської області протягом пяти днів з дня отримання її копії через Галицький районний суд м.Львова.

Суддя: Радченко В.Є.