справа № 165/223/15-ц
провадження №2/165/136/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання втрати права на користування житловим приміщенням,-

встановив:

29 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. Вимоги мотивує тим, що він є власником даної квартири. В вищезазначеній квартирі зареєстроване постійне місце проживання відповідача, який в спірному житлі не проживає з 14.10.2006 року. Позивач змушений нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в його квартирі. Формальна реєстрація ОСОБА_2 в квартирі, яка належить позивачу, обмежує його право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, з наведених у позовній заяві підстав, просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1, в зв'язку з відсутністю його в даному житлі понад року без поважних причин. Також пояснив, що 2006 року відповідач в спірному житлі не проживає, забрав з квартири особисті речі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Позивач не заперечив щодо заочного розгляду справи.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1, показання свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, які ствердили, що відповідач ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі понад рік, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в зв'язку з наступним.

Відповідно до договору дарування квартири від 06.04.2001 року позивачу ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.5-8).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ЖКП -1 від 26.01.2015 року (а.с.3).

Як зазначено в акті від 11.11.2010 року складеного комісією в складі начальника дільниці ЖКП -1 (а.с.21) відповідач ОСОБА_2 не проживає по місцю реєстрації з 2006 року.

Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин.

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності позивачу ОСОБА_1, а ОСОБА_2, будучи зареєстрованим за вказаною адресою порушує його право власності, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно.

Відповідно до ст. 391ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином, в суді встановлено, що ОСОБА_2 понад один рік без поважних причин відсутній по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк.

Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215, 224, 225, 226 ЦПК України, на підставі ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук