Ухвала

іменем україни

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - громадська організація «Комітет захисту прав міноритарних акціонерів закритого акціонерного товариства «Полярна зірка», про відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позов до ОСОБА_4, у якому просив, з урахуванням уточнень, визнати відомості, поширені ОСОБА_4 у запереченнях, наданих Приморському районному суду м. Одеси у грудні 2011 року такими, що не відповідають дійсності; зобов'язати ОСОБА_4 не здійснювати розповсюдження інформації щодо фактів розкрадання ним нерухомого, рухомого майна, отримання ним чи будь-яким з його родини грошових коштів та іншу інформацію, яка має відношення до господарської діяльності АТЗТ «Полярна Зірка», ПП «Галина».

У квітні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до суду з указаним зустрічним позовом, посилаючись на те, що вона з 16 травня 1984 року час працювала на Одеському міському холодокомбінаті, який 24 лютого 1994 року реорганізований у акціонерне товариство закритого типу «Полярна Зірка» (далі - АТЗТ «Полярна Зірка»), до 8 вересня 2002 року. Зазначала, що їй належить 49 простих іменних акцій товариства. АТЗТ «Полярна Зірка» належали будівлі і споруди, розташовані по АДРЕСА_2, склади по АДРЕСА_3 і дитячий садок, розташований по АДРЕСА_1. Вказана нерухомість товариства була відчужена його генеральним директором - ОСОБА_5 - без затвердження загальними зборами акціонерів, не за ринковою вартістю та кошти за реалізацію майна на рахунок товариства не надходили, чим було порушено права акціонерів товариства. З цього приводу вона, як посадова особа ГО «Комітет захисту прав міноритарних акціонерів ЗАТ «Полярна Зірка» та правозахисник інтересів 68 осіб, які працювали в товаристві та у яких після ліквідації товариства виникли проблеми з отриманням довідок про середню заробітну плату, зверталась до різних інстанцій з відповідними скаргами на дії ОСОБА_5 У результаті таких дій останній висловлював в її адресу погрози та принижував її, чим завдав моральну шкоду у розмірі 200 тис. грн, яку вона просила стягнути на її користь з відповідача.

У лютому 2013 року ГО «Комітет захисту прав міноритарних акціонерів ЗАТ «Полярна зірка» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_5 та просило стягнути з нього на користь акціонерів ЗАТ «Полярна Зірка» моральну шкоду у розмірі 200 тис. грн.

21 лютого 2013 року Малиновським районним судом м. Одеси у судовому засіданні було вирішено питання про приєднання позову ГО «Комітет захисту прав міноритарних акціонерів ЗАТ «Полярна зірка» до розгляду у даному провадженні.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2013 року позов ГО « Комітет захисту прав мінори тарних акціонерів ЗАТ «Полярна зірка» залишено без розгляду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2013 року позовну заяву ОСОБА_5 залишено без розгляду.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що відповідач ОСОБА_5, як фізична особа, не може відповідати за дії АТЗТ «Полярна Зірка», коли дії ним вчинялись як генеральним директором товариства, тобто як органом управління юридичної особи.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 7 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник