Справа № 219/5242/2014-ц
Артемівський міськрайонний суд Донецької області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.03.2015 м. Артемівськ

Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючої судді Шевченко Л.В.,

при секретарі Бурикінінй Я.Д.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Артемівську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3., в якій просить стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 57405,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 574,05 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 зазначив, що в 2008 році він мав рахунок у національній валюті України у відділенні ПАТ КБ ПриватБанк» в м.Артемівську Донецької області. Відповідач на той час працював керуючим відділення ПАТ КБ ПриватБанк» в м. Артемівську Донецької області, з яким й нього були приятельські стосунку. В травні 2008 року ОСОБА_3 запропонував йому здійснити інвестиційний вклад в розмірі 4500 доларів США в іноземну фірму «Swiss capital investments» на три роки та після чого отримати дохід в розмірі 2500 доларів США та вкладену суму в розмірі 4500 доларів США. Відповідач запевнив його, що він давно користується послугами вказаної інвестиційної компанії, знає де вона знаходиться і куди необхідно перерахувати гроші та запропонував зайнятися в його інтересах цим питанням, за свої послуги він просив 50 доларів США. В період 28.05.2008 -29.05.2008 року він передав відповідачу 4450 доларів США для переводу ним грошових коштів в інвестиційну іноземну фірму «Swiss capital investments» та 50 доларів США за послуги по переводу грошових коштів в інвестиційну компанію. ОСОБА_3 запевнив його, що гроші він буде переводити в інвестиційну іноземну фірму, яка начебто знаходиться в Болгарії, через відділення ПАТ КБ «ПриватБанк».

Документів, які б підтверджували, що він дійсно є інвестором фірми, а також документів, які визначають порядок зарахування фірмою його грошових коштів на свій рахунок та порядок нарахування процентів від «Swiss capital investments» за адресою його реєстрації та місця проживання не надходило. В 2010, 2011, 2012 роках він звертався до відповідача з проханням роз'яснити йому з якої причини він не отримую від іноземної фірми ніяких документів та процентів, на що відповідач відповів йому, що треба почекати три роки з моменту переведення грошових коштів в компанію, а потім він отримає всі свої гроші. В травні 2012 року він знов звернувся до відповідача з вимогою повернути йому грошові кошти і проценти, однак відповідач відмовив йому, посилаючись на те, що компанія не може виконати свої зобов'язання у зв'язку з тяжким матеріальним становищем. На його вимогу повернути грошову суму у розмірі 4450 доларів США відповів відмовою. 14.02.2013 року він звернувся до міліції із заявою про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України. Постановою від 13.08.2014 року кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Розраховуючи суму боргу, позивач зазначив, що відповідно до виданої Артемівським відділенням № 1 ПАТ «Дельта Банк» від 17.09.2014 р. за № 05-2401417 курс валют станом на 15.09.2014 року складає 12,9 грн., таким чином грошова сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 57405 грн. (4450 доларів США*12,9=57405 грн.).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні наполягав на задоволенні позову, оскільки вважав себе ошуканим.

Представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомив, що дійсно в 2008 році ОСОБА_1 передав йому кошти, точну суму він не пам'ятає, але оскільки фірмою був виданий сертифікат, то можливо саме цю суму позивач йому й передав. Разом з тим, відповідач заперечував проти позовних вимог, тому що кошти, які йому передав ОСОБА_1 він перерахував на рахунок «Swiss Сapital Іnvestments LTD», що підтверджується сертифікатом. Він особисто вклав у інвестиційну компанію 1000 доларів США і отримав аналогічний сертифікат.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні не визнала позовні вимоги та зазначила, що позивач був обізнаний про те, що кошти вкладаються у інвестиційну компанію «Swiss Сapital Іnvestments LTD», при підписанні доручення про інвестування № 1003733 він заявив, що він прочитав, зрозумів та прийняв Загальні умови для обраного в п.1 продукту. В судовому засіданні представник відповідача пояснила, що гроші в сумі 4280 доларів США, які отримав ОСОБА_3 на виконання доручення від 02.06.2008 року № 1003733, останній передав представнику «Swiss Сapital Іnvestments LTD», коли той приїжджав до Артемівська. На той час ОСОБА_3 був керуючим філії Приватбанку і не в його інтересах було вводити в оману своїх клієнтів, у тому числі й ОСОБА_1, який також був клієнтом Приватбанку. Він тільки намагався допомогти ОСОБА_1 вкласти гроші так, щоб той міг отримати будь-який дохід. При цьому, він і сам залишився і без грошей, і без доходу.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 27.05.2008 р. зняв зі свого рахунку в ПАТ КБ «ПриватБанк» грошову суму в розмірі 8542,50 грн., 28.05.2008 р. грошову суму в розмірі 11055,00 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.7).

Згідно наданих до матеріалів справи Загальних умов для інвестиційного продукту SWI-RE сторонами є: «Swiss Сapital Іnvestments LTD» та клієнт, ідентифікований згідно доручення про інвестування, яке є невід'ємною частиною взаємовідносин сторін (а.с.23-25).

Загальними умовами для інвестиційного продукту SWI-RE визначено, що доручення про інвестування це заява-зразок, підписана Клієнтом та має наступні реквізити: ідентифікаційні дані Клієнта, вид валюти, розмір інвестиційної суми, декларацію про походження грошових коштів, згоду Клієнта з цими загальними умовами. Сертифікат - посвідчення на кожну внесену інвестиційну суму клієнта. Сертифікат містить всі параметри продукту (інвестиційна сума, строк, вид валюти, дані клієнта, дата видачі, номер доручення) та підписується офіційною особою компанії. Адміністративні витрати включають брокерські комісійні, податки по відношенню до надзорних та інших органів, операційні банківські витрати та складають 7% від інвестиційної суми, сплачуються Клієнтом одноразово та вносяться Клієнтом окремо. Витрати /компенсації/ з управління інвестиційною сумою покривають щорічні внески з управління інвестиційною сумою, оплачуються щорічно, в кінці кожного календарного року всього строку дії договору у розмірі 1,5% від поточного балансу на рахунку Клієнта. Компанія зобов'язується відображати інвестиційну суму, а також результат роботи цієї суми на особистому рахунку клієнта щорічно. Клієнт своїм підписом на дорученні про інвестування підтверджує, що він ознайомлений та приймає не тільки очікуваний прибуток, але й передбачувані ризики, які несе в собі набутий ним продукт.

Разом з тим, з доручення про інвестування (арк.с.26) вбачається, що позивач обрав продукт SWI -1 з мінімальним строком на 1 рік, але у дорученні вказується обраний строк 3 роки. Загальними умовами для обраного в п.1 продукту його ніхто не ознайомив, оскільки в судовому засіданні були надані Загальні умови для інвестиційного продукту SWI-RE, тоді як позивач начебто обрав собі продукт SWI -1. Відповідач вказує, що позивач при підписанні доручення про інвестування № 1003733 він заявив, що прочитав, зрозумів та прийняв Загальні умови для обраного в п.1 продукту. При цьому, Загальні умови, на підставі яких позивач начебто є Клієнтом «Swiss Сapital Іnvestments LTD», викладені на англійській та українській мові, проте вірність перекладу ніким не засвідчена. Надані в судове засідання Загальні умови щодо обрання продукту інвестування не відповідають умовах доручення про інвестування.

Згідно копії доручення про інвестування № 1003733 ( а.с.26) ОСОБА_1 передав ОСОБА_3 суму 4280 доларів США, у тому числі 4000 доларів США та начебто адміністративні витрати 7% в сумі 280 доларів США, про що свідчить його підпис у вказаному дорученні та не спростовується відповідачем, оскільки вказане доручення також підписав і відповідач ОСОБА_3 в якості консультанта (а.с.26).

Представником відповідача наданий лист від компанії «Swiss capital investments LTD» роздрукований з Інтернет ресурсу на ім'я ОСОБА_1, щодо неможливості проводити виплати по минулим та припиненим договорам (а.с.29).

14.02.2013 року позивач звернувся до міліції із заявою про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.190 КК України.

Постановою від 13.08.2014 року кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Позивач у позовній заяві вказує, що відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, просить стягнути борг керуючись ст.ст. 625, 629, ч.2 ст.651, 1046, 1047, ч.1 ст.1049, 1050, 1051 ЦК України.

Суд вважає, що спірні правовідносини між сторонами склалися у сфері позики, відповідно до якої позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно статті 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України - кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

В судовому засіданні відповідач підтвердив, що отримав від позивача суму, на яку «Swiss Сapital Іnvestments LTD» був виданий сертифікат. Проте, сертифікат виконаний на англійській мові, підписаний невідомою особою.

Відповідачем жодним доказом не підтверджено, що він є консультантом «Swiss Сapital Іnvestments LTD», що він був уповноважений на оформлення такого доручення та переведення грошей до інвестиційної компанії, відповідачем також не надано доказів взагалі існування «Swiss Сapital Іnvestments LTD», відкриття рахунку на ім'я ОСОБА_1 для вкладу грошей на депозит, факту переведення коштів на рахунок «Swiss Сapital Іnvestments LTD» та їх зарахування на рахунок ОСОБА_1, відповідності Загальних умов та доручення від 02.06.2008 року на про інвестування щодо обрання продукту позивачем.

Тому, суд дійшов до висновку, що кошти, отримані ОСОБА_3 від ОСОБА_1 в сумі 4280 доларів США (сума не заперечується відповідачем), були використані відповідачем для власних цілей.

Суд, враховуючи викладене вище, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в сумі 55212 грн., що станом на дату подання позову в еквіваленті становить 4280 доларів США за курсом Національного Банку України, в іншій сумі -2193 грн. у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, оскільки не доведено факт їх передачі відповідачу.

Судові витрати стягнути з відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. ст. 11, 60, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу - відмовити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, паспорт серії НОМЕР_3, виданий Артемівським МВ УМВС України у Донецькій області 01.03.2001 року, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2, суму 55212 грн. , що станом на дату подання позову (26.09.2014 року) в еквіваленті по курсу НБУ становила 4280 доларів США, а також судовий збір в сумі 552,12 грн.

В іншій сумі позовних вимог - відмовити.

Рішення ухвалено одноособово суддею в нарадчій кімнаті, вступну та резолютивну частині рішення проголошено в судовому засіданні 03.03.2015 року. Повне рішення виготовлено 05.05.2015 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів до Апеляційного суду Запорізької області через Артемівський міськрайонний суд Донецької області з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Головуючий суддя Л.В.Шевченко