Справа № 340/658/14-ц
Провадження № 22-ц/779/388/2015
Головуючий у 1 інстанції Атаманюк Р.І.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Ковалюка Я.Ю., Матківського Р.Й.

секретаря Петріва Д.Б., Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки, третя особа - служба у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Верховинського районного суду від 18 грудня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» ( далі ПАТ КБ «Приватбанк») звернулось в суд з указаним позовом і зазначало, що 22 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IFVWGA00000112 строком до 28 жовтня 2017 року згідно якого, банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США з сплатою 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за користуванням кредитом. У забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, 22 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № IFVWGA00000112 згідно якого, відповідач передав в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,1222 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та незавершений будівництвом житловий будинок. Позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору внаслідок чого станом на 21 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 85096,88 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ на момент подачі позову до суду становить 991378,77 грн. і складається: 24178,27 доларів США - заборгованість за кредитом; 20294,01 доларів США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3240,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33311,94 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 21,46 доларів США - штраф (фіксована частина); 4051,21 доларів США - штраф (процентна складова), в погашення якої , просив звернути стягнення на ? частину житлового будинку загальною площею 139,4 м.кв., що належить ОСОБА_2 та ? частину, яка належить ОСОБА_3 і знаходиться за адресою - АДРЕСА_1.

Рішенням Верховинського районного суду від 18 грудня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено в задоволені позову.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права й ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що в даному випадку не може бути застосовано Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки зазначений закон прийнятий після звернення позивача до суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім цього, суд не зазначив на підставі чого прийшов до висновку відсутність у відповідачів іншого житла.

Сторони в судове засідання не з'явився, хоч про час та місце розгляду справи були в установленому порядку повідомлений, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги частково з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при нарахуванні заборгованості за кредитним договором № IFVWGA00000112 від 22.10.2007 року станом на 21.07.2014 року в розмірі 85096,88 доларів США позивачем без будь-яких обґрунтувань до цієї суми повторно включено заборгованість в розмірі 56634,58 доларів США в рахунок погашення якої вже звернуто стягнення на предмет іпотеки згідно рішень Верховинського районного суду від 12.07.2013 року та апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2013 року. Крім цього, в житловому будинку загальною площею 139,4 м.кв. по АДРЕСА_1, що належить відповідачам і перебуває в іпотеці,разом з ними проживає троє їх неповнолітніх дітей і в силу Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника).

Висновок суду є передчасним і погодитись з ним не можна.

Відповідно до ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом установлено, що 22 жовтня 2007 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № IFVWGA00000112 строком до 28 жовтня 2017 року згідно якого, банк надав, а позичальнику отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США з сплатою 11.04% на рік на суму залишку заборгованості за користуванням кредитом.

Відповідно із умовами зазначеного кредитного договору сплата основної суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється щомісячно.

Згідно довідки - розрахунку позичальник належним чином не виконує умови кредитного договору внаслідок чого станом на 21 липня 2014 року виникла заборгованість за кредитом в розмірі 85096,88 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ на момент подачі позову до суду складає 991378,77 грн., а саме: 24178,27 доларів США - заборгованість за кредитом; 20294,01 доларів США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 3240,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 33311,94 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 21,46 доларів США - штраф (фіксована частина); 4051,21 доларів США - штраф (процентна складова).

Відповідно рішення судової палати в цивільних справах апеляційного суду Івано-Франківської області від 03 вересня 2013 року за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IFVWGA00000112 від 22 жовтня 2007 року в сумі 56634,58 доларів США, що еквівалентно 452510 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - земельну ділянку загальною площею 0,1222 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.111).

Отже, заборгованість за кредитним договором № IFVWGA00000112 від 22 жовтня 2007 року становить в розмірі 30538,35 доларів США, що за курсом Національного банку України 11,65 станом на 21.07.2014 року - 355771,77 грн. і складається: 10688,52 доларів США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2220,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 17474,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 1355,81 доларів США - штраф (процентна складова), що підтверджується довідкою-розрахунком від 23.02.2015 року поданим представником позивача.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № IFVWGA00000112 від 22 жовтня 2007 року укладеним між банком та ОСОБА_2 строком до 28 жовтня 2017 року згідно якого, банк надав, а позичальник отримав кредит у розмірі 30 000 доларів США з сплатою 11,04% на рік на суму залишку заборгованості за користуванням кредитом, 22 жовтня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № IFVWGA00000112 згідно якого, відповідач передав в іпотеку земельну ділянку загальною площею 0,1222 га та незавершений будівництвом житловий будинок - готовністю 65%, які розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Після завершення будівництва, житловий будинок зданий в експлуатацію за адресою - АДРЕСА_1 та поділений між подружжям, що підтверджується поясненнями відповідача ОСОБА_2

Згідно рішення Верховинського районного суду від 06 березня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 належать кожному по ? частині житлового будинку і знаходиться за адресою - АДРЕСА_1, який є предметом іпотеки та житлового будинку загальною площею 67,2 кв.м. з господарвськими спорудами, які знаходяться за адресою - АДРЕСА_2 (а.с.36).

За положеннями ст. 16 Закону України "Про іпотеку" передача в іпотеку об'єктів незавершеного будівництва здійснюється шляхом передачі в іпотеку прав на земельну ділянку, на якій розташований об'єкт незавершеного будівництва, об'єктів незавершеного будівництва та майнових прав на них.

Після завершення будівництва будівля (споруда), житловий будинок або житлова квартира залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

За змістом ст. 23 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Отже, за положеннями зазначеної норми права передбачено збереження іпотеки на предмет іпотеки при переході прав на нього до іншої особи.

Відповідно до пп. 18.8.1,18.8.2,18.9. договору іпотеки іпотекодержатель має право з метою задоволення своїх вимог звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо в момент настання термінів виконання будь-якого із зобов'язань, передбачених кредитним договором, вони не будуть виконані.

Згідно з п. 24 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється у випадках, передбачених пп. 18.8.1,18.8.2,18.9. цього договору, відповідно до розділу V Закону України "Про іпотеку" на підставі рішення суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься у цьому договорі.

За змістом ст.33 Закону України «Про іпотеку» та вимог ст.589 ЦК України у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі: 1) рішення суду; 2) виконавчого напису нотаріуса або 3) згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що іпотекодержатель не реалізував спосіб позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та звернувся до суду з метою звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень ст. 39 цього Закону.

Як роз'яснив Пленум ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.9 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК).

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що відповідно Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", який набрав чинності 7 червня 2014 року та згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, оскільки у позичальника знаходиться інше нерухоме - житловий будинок в АДРЕСА_2 (а.с.36).

За правилами п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, допустив порушення норм матеріального і процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з підстав встановлених п.п.1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ПАТ КБ «Приват Банк».

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 307, 309,313, 314,316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" задовольнити частково. Рішення Верховинського районного суду від 18 грудня 2014 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Верховинської районної державної адміністрації про звернення стягнення за кредитним договором на предмет іпотеки задовольнити частково.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № IFVWGA00000112 від 22 жовтня 2007 року укладеного між Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та ОСОБА_2 в розмірі 30538,35 доларів США, що за курсом Національного банку України 11,65 станом на 21.07.2014 року становить 355771,77 грн. і складається: 10688,52 доларів США - заборгованість по процентам за користуванням кредитом; 2220,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 17474,02 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором; 1355,81 доларів США - штраф (процентна складова), звернути стягнення на ? частину житлового будинку загальною площею 139,4 м.кв., що належить ОСОБА_2 та ? частину, яка належить ОСОБА_3 і знаходиться за адресою - АДРЕСА_1 шляхом продажу вказаного предмета іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" з укладанням від імені відповідачів договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з застосуванням процедури продажу встановленою ст.38 Закону України «Про іпотеку» , та встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки , проведеної суб'єктом оціночної діяльності / незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення дій спрямованих на виконання рішення суду на стадії реалізації іпотекодержателем вищевказаного предмету іпотеки , з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з несенням даних про правочин купівлі-продажу предмету іпотеки у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, наданням всіх необхідних повноважень щодо предмету іпотеки в органах державної реєстраційної служби , з проведенням дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з проведенням дій щодо оформлення та з отриманням кадастрового номеру земельної ділянки, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 5481 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий- суддя В.Д. Фединяк

Судді Я.Ю.Ковалюк

Р.Й.Матківський