АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 1506 /2015 р. Головуючий у 1 інстанції - Кушнір С.І.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.02.2015 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Дубик Ю.Г.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

представника Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк»

на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 р.

в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.С., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В с т а н о в и л а :

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 06 листопада 2014 р. відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Альфа- Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Альфа-Банк» просить це рішення скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, на те, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 27.06.2008 р. між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2632/0608/45-011.

Згідно п.п.1.1, 1.3 договору банк надає позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту в розмірі 121500 доларів США на строк до 27.06.2038 р. на умовах, передбачених у договорі, а позичальник зобов»язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,4 % річних за весь строк фактичного користування кредитом.

Згідно п.1.4 договору визначено, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири №21 в будинку № 17/19, що знаходиться по вул.Виборзькій у м.Києві.

Згідно п.3.1.1 кредитного договору починаючи з 11.08.2008 р. позичальник здійснює погашення кредиту та сплату процентів за період користування кредитом, нарахованих відповідно до п.3.2 договору, шляхом здійснення фіксованих платежів в сумі 1193,94 доларів США у чітко встановлений цим договором термін до 10 числа кожного місяця та в день закінчення кредитного договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 2632/0608/45-011, ПАТ "Сведбанк» та ОСОБА_1 27.06.2008 р. уклали іпотечний договір 2632/0608/45-011-Z-1, відповідно до якого ОСОБА_1 передала банку в іпотеку майно - квартиру № 21 загальною площею 45,10 м2, житловою площею 29,40 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, що належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, що посвідчений приватним нотаріусом КМНО 27.06.2008 р.

Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки, дорівнює 485715 грн.

25.05.2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

15.06.2012 р. між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором.

Згідно п.9.1 кредитного договору у випадку невиконання позичальником будь-яких зобов»язань за договором та/або умов договору іпотеки, та/або порушення позичальником строків платежів, встановлених п.3.1, 3.3 договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним, а позичальник зобов»язаний виконати зазначене зобов»язання в порядку, передбаченому п.9.2, 9.3 цього договору.

Згідно п.9.3 договору, у випадку невиконання позичальником письмової вимоги банку про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним у строк, визначений в п.9.2 договору, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки.

23.10.2013 р. позивачем відповідачу була надіслана вимога про дострокове повернення кредиту в сумі 122 122,21 дол. США, що за офіційним курсом НБУ становить 976 122,82 грн. в строк 30 календарних днів з моменту надіслання вимоги (а.с.30).

Як вбачається з матеріалів справи, у зв»язку із неналежним виконанням позичальником ОСОБА_1 умов кредитного договору № 2632/0608/45-011 від 27.06.2008 року, в неї утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 10.10.2013 р. в розмірі 976 122,82 грн., яка складається із заборгованості за кредитом - 117 593,22 дол. США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає - 939 922,6 грн.; заборгованості по відсотках - 4400,51 дол.США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 35173,28 грн.; пені - 128,48 дол.США, що за курсом НБУ на дату розрахунку складає 1026,94 грн. (а.с.29).

Для забезпечення погашення заборгованості, що утворилась перед банком, позивач звернуся суду із позовом у якому просить звернути стягнення на належну відповідачу квартиру.

Згідно ст.12 ЗУ «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем зв'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати строкового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути ягнення на предмет іпотеки.

Згідно ст. 33 ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або належного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Згідно довідки форми № 3 від 31.10.2014 р. виданої Центром обслуговування споживачів № 2 КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» в квартирі № 21 буд. № 17/19, що знаходиться по вул.Виборзькій в м.Києві реєстровані : відповідака ОСОБА_1 та малолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 7.06.2014 р., - не може бути примусово стягнуто (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно ст. 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно ст. 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

Таким чином, беручи до уваги, що квартира, яка відповідачем передана в забезпечення виконання зобов»язань по поверненню отриманого кредиту від позивача в іноземній валюті, що договір по якому отримані кредитні кошти є споживчим, що позивачем не (доведено наявності у власності відповідачів іншого нерухомого житлового майна, а своєї згоди на звернення стягнення на предмет іпотеки відповідачка не надавала, - суд правильно вважав, що дія даного закону поширюється на правовідносини, що виникли між сторонами, а позов не підлягає задоволенню.

До того ж, така позиція була викладена в ряді ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Згідно до ст.5 ЦК України акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом»якшує або скасовує цивільну відповідальність.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що суд обгрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд повно з"ясував обставини справи, дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» - відхилити, а рішення Солом»янського районного суду м.Києва від 6.11.2014 р. - залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :