Справа №2/489/694/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Ґ., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2014 р. ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» звернулася до суду з позовом, вимоги якого надалі зменшувало та остаточно просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користь 2292,31 грн., з яких 1214,92 грн. заборгованості за комунальні платежі та користування житловими приміщеннями кімнат АДРЕСА_1 станом на 18 лютого 2015 р., 1009,24 грн. інфляційних втрат за період січень - листопада 2014 р. та 68,15 грн. в якості 3% річних за період з 01 січня 2014 р. по 22 грудня 2014 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачка проживає та зареєстрована у кімнатах гуртожитку, що є власністю позивача, з 1987 р., платежі по оплаті комунальних послуг за користування житлом з врахуванням пільг сплачуються нею систематично із запізненням. З 2010 р. договору, щоб регулював відносини між власником житла та відповідачкою не існує, відповідачка відмовляється переукладати новий договір.

Заборгованість за вирахуванням суми пільг складається з сум нарахувань по квартирній платі, опалення, електроенергія, водовідведення і водопостачання холодної води. На прострочені платежі нараховані інфляційні втрати та 3% річних.

В судовому засіданні представник позивача остаточні позовні вимоги підтримав.

Відповідачка позов визнала частково, пояснила, що заборгованість виникла внаслідок не надання їй послуг з опалення належної якості, внаслідок чого у двох з трьох кімнат її квартири неможливо проживати взимку.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, встановив наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до виписки з рішення виконкому Миколаївської міської ради від 26 червня 2009 р. №1401 затверджений тариф на утримання будинків для населення, яке мешкає у гуртожитку по АДРЕСА_1, що належить ВАТ БФ «Миколаївбуд» виходячи з оплати квадратного метру в користування жильців (а.с.22). Ці послуги включають прибирання прибудинкової території, вивезення ТПВ, електроенергія на освітлення місць загального користування, витрати на технічне обслуговування внутрішньо будинкових мереж, витрати на поточний ремонт, інші витрати.

Відповідно до розрахунку позовних вимог та пояснень осіб, які беруть участь в справі заборгованість по опаленню, електроенергією, водопостачання та водовідведенню холодної води нараховується за показами лічильників (індивідуальних або будинкових) підприємству, а потім розподіляється пропорційно мешканцям. Незмінним параметром є вартість щомісячно послуг на утримання будинку.

Цей розрахунок відповідачкою належним чином не спростовано.

Оплата наданих послуг здійснюється ОСОБА_1 не систематично.

Її доводи про надання послуг з опалення житла неналежної якості не підтверджені - лише у серпні 2014 р. вона письмово зверталася до позивача з проханням перевірити опалення в кімнатах, де вона мешкає (а.с.20), а 08 грудня 2014 р. ОСОБА_1, в складі комісії працівників позивача підписала акт про те, що її система опалення підключена до зворотнього напрямку теплоносія, претензій до якості теплоносія в акті відсутні (а.с.21).

У відповідності до положень ст. 1, 13, 20, 32 Закону України «Про житлово - комунальні послуги» ПАТ «Будівельна фірма «Миколаївбуд» - власник житла має право отримати від споживача, який зобов'язаний укласти договір на надання житлово - комунальних послуг, плату за комунальні послуги та за утримання будинків та прибудинкових територій.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачена статтею 625 ЦК України відповідальність застосовується до правовідносин зобов'язального характеру, які виникають з приводу грошових зобов'язань.

У силу положень статей 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є будь-яке зобов'язання зі сплати коштів.

Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставою застосування відповідальності, передбаченої частиною другою статті 625 ЦК України, є прострочення боржником виконання грошового зобов'язання (постанова Верховного Суду України від 25 червня 2014 р. у справі 6-25цс14).

Таким чином, позивач правомірно нарахував відповідачці відповідальність у вигляді інфляційних втрат та 3% річних, розрахунок яких не спростовано належними доказами також.

Відтак позов слід задовольнити повністю.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн. оплачений при пред'явленні позову до суду.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути на користь публічного акціонерного товариства «Будівельна фірма «Миколаївбуд» ОСОБА_1 заборгованість в сумі 2292,31 грн. і судовий збір в сумі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький