Провадження № 6/344/473/15
У Х В А Л А

27 листопада 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.Р.

розглянувши подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

головний державний виконавець ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиціїРаковецький М.С. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа. Подання обґрунтовує тим, що на виконанні ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа №344/6053/15-ц від 20.07.2015 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 10.06.2012 року в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно до досягнення дитиною повноліття. 14.08.2015 року відкрито виконавче провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам. Боржником рішення по сплаті аліментів не виконується, відповідно нараховується заборгованість по аліментах. На виклики державного виконавця боржник не зявляється та не повідомляє причини неявки. Згідно відповідей з реєструючих право власності органів, у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення. Заборгованість по аліментах станом на 01.11.2015 року становить 4092,50 грн. У ході проведення виконавчих дій було отримано інформацію про те, що боржник має на меті покинути територію України та уникнути сплату аліментних платежів.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця

Згідно вимог подання заявник просив розглядати подання без участі представника ВДВС.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням.

На виконанні ВДВС Івано-Франківського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження №48449052 з виконання виконавчого листа №344/6053/15-ц від 20.07.2015 року, виданого Івано-Франківським міським судом про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 10.06.2012 року в розмірі 1/4 усіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.11 Закону України ,,Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 14.08.2015 року.

07.10.2015 року постановою головного державного виконавця накладено арешт на все майно, що належить боржнику та оголошено заборону на його відчуження в межах суми боргу.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази отримання боржником вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження. Відсутні будь-які дані, які б свідчили про те, що боржник взагалі обізнаний про наявність відкритого виконавчого провадження і необхідність погашення боргу.

Суду не надано доказу того, що державним виконавцем вичерпано усі існуючі засоби для примусового виконання.

Суду надано копії викликів на ім`я боржника, однак без доказів про їх вручення боржнику.

Суду також надано копії постанов про примусовий привід боржника через органи внутрішніх справ, однак не вказано, по якій причині вказані постанови не було виконано.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Тимчасове обмеження права боржника на пересування є винятковим засобом впливу на нього, полягає в обмеженні права на свободу пересування, що може бути застосовано після вичерпання усіх передбачених законом засобів примусового виконання.

Подання державного виконавця не містить обґрунтування необхідності застосування до боржника заходу впливу, що пов`язаний з обмеженням права особи на пересування.

Таким чином, подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

відмовити в задоволенні подання головного державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України ухвала про відмову у задоволенні подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Головуючий суддя С.О.Бородовський