АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/731/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Фанди В.П., Купельського А.В.,

при секретарі - Дорощук О.М.

за участю: апелянта - ОСОБА_1,

представників апелянтів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, поданою її представником - ОСОБА_2, та ОСОБА_4 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання дочки та додаткових витрат,

встановила:

В грудні 2014 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом та після уточнення позовних вимог просила стягнути з відповідача ОСОБА_4 на свою користь аліменти на повнолітню дочку - ОСОБА_5, на період навчання, до досягнення нею двадцяти трьох років, тобто до 18.12.2018 року в розмірі 1/3 усіх його доходів та додаткові витрати на навчання дочки у сумі 6250грн.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що з 31.07.1994 року по 14.01.2003 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_4, від якого мають дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Хмельницького міського суду Хмельницької області відповідача зобов'язано сплачувати аліменти в розмірі 1/3 усіх видів заробітку на утримання дітей до досягнення ними повноліття. З серпня 2010 року по січень 2012 року ОСОБА_6 навчалась у Хмельницькому професійному ліцеї сфери послуг, за навчання в якому позивачкою було сплачено 7200грн. З 01.09.2014 року дочка продовжила навчання у Хмельницькому національному університеті, за що позивачка сплачує кошти. Вважає, що відповідно до ст.185 СК України з відповідача підлягає стягненню половина коштів, сплачених нею за навчання дочки. Посилається на те, що у зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, а відповідач ухиляється від участі в утриманні дочки. 25 вересня 2014 року ОСОБА_6 змінила ім'я на «ОСОБА_6».

_________________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції - Карплюк О.І.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія:48,50

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2015 року позов задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/4 із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 2 грудня 2014 року і до закінчення навчання в Хмельницькому національному університеті, але не пізніше, аніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 половину вартості навчання в Хмельницькому національному університеті в сумі 1325грн. В решті позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про стягнення судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення в частині відмови у стягненні витрат на навчання скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт посилається на порушення норм матеріального права та зазначає, що судом не враховано, що ОСОБА_1 надавала дочці кошти для сплати за навчання.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить рішення скасувати в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт вказує, що судом першої інстанції не було враховано при визначенні розміру аліментів його матеріальне становище та наявність у нього можливості надавати таку допомогу повнолітній дочці. Зазначає, що навчання дитини має бути основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов'язку батьків утримувати таку дитину не виникає.

Апелянт- позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали, вважають, що апеляційну скаргу ОСОБА_4 слід відхилити.

Апелянт- відповідач ОСОБА_4 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Представник апелянта ОСОБА_4- ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримала, вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід відхилити.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підлягають задоволенню частково.

Відповідно до п. п. 1,4 ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов в частині стягнення аліментів на повнолітню дочку суд виходив з того, що ОСОБА_4 не надає коштів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, яка навчається та потребує матеріальної допомоги. Задовольняючи частково позов в частині стягнення додаткових витрат на навчання суд виходив з того, що ОСОБА_5 самостійно сплачувала кошти за своє навчання, що підтверджується квитанціями про оплату коштів.

Оскаржуване рішення не відповідає зазначеним вимогам закону в повній мірі.

Встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі з 31.07.1994 року по 14 січня 2003 року.

Сторони ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студенткою 1 курсу Хмельницького національного університету заочної форми навчання (а.с.9-10).

25 вересня 2014 року ОСОБА_6 змінила ім'я на «ОСОБА_6».

Відповідач ОСОБА_4 не надає матеріальної допомоги на утримання повнолітньої дочки.

Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження, свідоцтвом про розірвання шлюбу, свідоцтвом про зміну імені, договором про надання освітних послуг від 14.08.2014 року та довідкою Хмельницького національного університету від 08.10.2014 року

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Частинами 1, 3 статті 199 СК України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, незалежно від форми навчання, і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати їм матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 досягла 18 років та продовжує навчання, вона не працює та перебуває на утриманні матері ОСОБА_1, яка оплачує це навчання.

Відповідач ОСОБА_4 працює головним спеціалістом відділу цивільної та промислової забудови в Управлінні архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів та має постійний дохід.

Оцінивши в сукупності надані сторонами докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що ОСОБА_5 продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач спроможний надавати дочці таку допомогу.

Доводи апелянта про те, що потреба ОСОБА_5 у матеріальній допомозі не доведена, а він не спроможний надавати останній таку допомогу, не ґрунтуються на фактичних обставинах справи.

При цьому суд врахував, що обов'язок утримувати свою повнолітню дочку, яка продовжує навчатися після досягнення нею повноліття, покладається на обох батьків, а відмова в позові ОСОБА_1 призведе до того, що цей обов'язок буде покладений лише на позивачку.

Разом із тим, визначаючи розмір аліментів, суд припустився помилки.

При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню на користь позивача, судом першої інстанції не було враховано наявність на утриманні відповідача іншої неповнолітньої дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.н., стан здоров'я відповідача, його захворювання. Разом з тим колегія суддів приймає до уваги, що на утриманні відповідача перебуває інша неповнолітня дочка, на яку він сплачує аліменти, захворювання відповідача, що підтверджується довідкою Хмельницької міської поліклініки №4 від 17.02.2015 року, та приходить до висновку, що розмір аліментів на повнолітню дочку слід зменшити до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу).

В період з 01 вересня 2010 року по січень 2012 року ОСОБА_5 на підставі укладеного 25.08.2010 року між Хмельницьким професійним ліцеєм сфери послуг та ОСОБА_1 договору №47 на підготовку спеціаліста за рахунок коштів відповідних фізичних та юридичних осіб навчалася у Хмельницькому професійному ліцеї сфери послуг. Згідно з п.4.2 вказаного договору вартість навчання становить 7200грн.

Як вбачається з поданих позивачкою квитанцій плату за навчання дочки від імені ОСОБА_5 було здійснено у період з вересня 2010 року по січень 2012 року, тобто в період неповноліття дочки ОСОБА_5, у сумі 7200грн.

Також, після досягнення ОСОБА_5 повноліття за її навчання у Хмельницькому національному університеті позивачкою було сплачено 5300грн., що підтверджується квитанціями.

Свідок ОСОБА_5 показала, що кошти на навчання сплачувала її мати- Коржан С.М.

Відповідно до частини 1 статті 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття (ч. 1 ст. 6 Сімейного кодексу України).

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Вказана правова позиція передбачена постановою Верховного Суду України від 24.12.2014р. №6-186цс14.

За таких обставин на користь позивача слід стягнути половину вартості навчання у розмірі 3600грн.(7200грн.:2), сплаченого у період з вересня 2010 року по січень 2012 року, тобто в період неповноліття ОСОБА_5

Посилання апелянта ОСОБА_4 на те, що він надавав дочці кошти для сплати за навчання не заслуговують на увагу, оскільки належних та допустимих доказів відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України ним не надано.

Враховуючи вищевикладене, оскільки кошти за навчання ОСОБА_5 у Хмельницькому національному університеті були сплачені після досягнення нею повноліття підстав для задоволення позову в цій частинні не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2015 року в частині стягнення аліментів змінити, в частині стягнення та відмови у стягненні додаткових витрат на навчання скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітню дочку - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1/6 усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 2 грудня 2014 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на навчання у сумі 3600грн.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення вартості витрат на навчання в Хмельницькому національному університеті.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: підпис Судді: підписи

З оригіналом згідно : суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова