АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6840/15 Головуючий 1 інст. Богдан М.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«23» листопада 2015 року м. Харків

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді: Бурлака І.В.,

Суддів: Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря: Кривошеіної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа: Служба у справах дітей Комінтернівського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та залишення права на житло,-

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_1.

В обґрунтування свого позову посилалась на те, що ОСОБА_1 має неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, від виховання якої ухиляється. Батько ОСОБА_4 вказано зі слів матері.

Зазначила, що ОСОБА_3 перебуває на обліку служби у справах дітей, оскільки ОСОБА_1 не приділяє належної уваги вихованню дочки (самоусунулась від виховання та догляду), безвідповідально ставиться до долі дитини.

Вказала, що з дня народження дитини ОСОБА_1 проживала окремо від дочки, її вихованням та утриманням займалася вона, її старша дочка, і допомагали виховувати дочку ОСОБА_1 дід та баба.

ОСОБА_1 з дочкою не спілкувалась та участі у вихованні не приймала.

За інформацією адміністрації дитячої поліклініки № 1, ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в поліклініці з приводу дискінезії жовчовивідних шляхів, міопії слабкого ступеню, плоскостопості.

ОСОБА_1 до поліклініки за медичною допомогою з дочкою не зверталась.

За інформацією Поштамту ЦПЗ № 1 на імя ОСОБА_2 за період з липня 2013 року по січень 2014 року грошові перекази від ОСОБА_1 в оплаті не значаться.

Просила позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; призначити опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2; зазначити право проживання дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення нею 18 років за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено, позбавлено ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, призначено ОСОБА_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, залишено за малолітньою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, право на житло за адресою: АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, повернути виконання рішення суду шляхом скасування реєстрації малолітньої ОСОБА_3 у квартирі № 74 по пр. Героїв Сталінграда у м. Харкові, відновити реєстрацію малолітньої ОСОБА_3 за попереднім місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_3. При цьому посилалася на неповне зясування судом обставин справи, що мають значення для справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Вважала, що суд не надав належної оцінки доказам у справі, не звернув уваги на те, що вона не знаходиться на обліку в наркологічному диспансері, веде здоровий образ життя, придбала квартиру, зареєструвала себе та доньку ОСОБА_3 в цій квартирі; що працює в смт. Кирилівка, Якимівського району, Запорізької області; що її дочка ОСОБА_2 створює їй перешкоди у користуванні квартирою № 74 по пр. Героїв Сталінграда, № 7 у м. Харкові; що ОСОБА_2 не має свого власного житла та має заборгованість за комунальні послуги.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити частково; рішення суду скасувати. При цьому судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Позбавляючи ОСОБА_1 батьківських прав, призначаючи ОСОБА_2 опікуном над малолітньою ОСОБА_3, залишаючи за малолітньою ОСОБА_3 право на житло за адресою: АДРЕСА_2, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 умисно ухиляється від виконання батьківських обовязків по вихованню та утриманню дочки.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 має двох дочок: старшу ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та молодшу ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Із акта обстеження матеріально-побутових умов від 15 червня 2012 року та 10 вересня 2013 року вбачається, що з 30 вересня 1998 року по 11 березня 2001 року ОСОБА_1 було зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, яка належала їй на праві власності. В цій квартирі з 03 серпня 2005 року зареєстровано її старшу дочку ОСОБА_2 За договором купівлі-продажу зазначеної квартири № 556 від 19 березня 2014 року її власником є ОСОБА_5 Із витягу з наказу № 105 Департаменту у справах сімї, молоді та спорту від 29.07.2013 року вбачається, що за заявою ОСОБА_2 сімю ОСОБА_2 взято під соціальний супровід та закріплено за даною сімєю фахівця із соціальної роботи без категорії ОСОБА_6 Із витягу з наказу № 167 Департаменту у справах сімї, молоді та спорту від 30.12.2013 року вбачається, що у звязку з подоланням складних життєвих обставин за заявою ОСОБА_2 сімю ОСОБА_2 знято із соціального супроводу та справу закрито. Із висновку щодо недоцільності встановлення опіки та призначення опікуном ОСОБА_3 Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради № 578 від 30 грудня 2014 року вбачається, що встановлення опіки та призначення опікуном ОСОБА_3 є недоцільним та таким, що не відповідає інтересам дитини та з цього висновку не вбачається згоди Управління служб у справах дітей на позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав. Із довідки Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області № 719 від 13 серпня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_3 зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_5.

Із матеріалів справи вбачається, що з 13 травня 2015 року по теперішній час ОСОБА_2 працює продавцем продовольчих товарів в ТОВ фірма «Посад». З 29 квітня 2014 року по теперішній час ОСОБА_3 знаходиться в Харківському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Гармонія».

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини.

В пунктах 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав зазначено, що позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і грунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обовязків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, обєктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише до дитини, яка не досягла 18 років, і тільки на підставах, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що зазначені в п. п. 15, 16 вказаного Пленуму фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками.

Проте, доказів винної поведінки ОСОБА_1, свідомого нехтування ним своїми обовязками щодо виховання дитини матеріали справи не містять, і в суді апеляційної інстанції відповідно до ст. 60 ЦПК України їх не надано.

У звязку з чим судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, оскільки безспірних доказів, які свідчали б про ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обовязків щодо виховання дочки, про винну поведінку ОСОБА_1, про свідоме нехтування нею своїми обовязками, про вживання до неї заходів реагування або про попередження її про необхідність змінити ставлення до виховання дочки матеріали справи не містять.

Згідно принципу шостого Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року малолітня дитини повинна, коли це можливо рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, тому судова колегія вважає за необхідне попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки і покладення на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обовязків, виходячи з інтересів дитини та особистих непорозумінь, які склалися між матірю та старшою дочкою.

Інші позовні вимоги випливають з вимоги щодо позбавлення батьківських прав, тому не підлягають задоволенню з підстав, зазначених вище.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Згідно ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущений строк позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції на зазначені обставини та вимоги закону уваги не звернув та дійшов помилкового висновку щодо позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав, призначення ОСОБА_2 опікуном ОСОБА_3 та залишення права на житло за ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_4, яка згідно довідки від 13 серпня 2014 року Одноробівської Першої сільської ради Золочівського району Харківської області № 719 з 15 липня 2014 року зареєстрована разом з матірю в с. Івашки Золочівського району Харківської області.

Перевіряючи законність та обгрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія визнає, що рішення судом ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що є підставою для його скасування за недоведеністю.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.2.ч.1.ст. 307, п. 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 15 червня 2015 року скасувати і в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Попередити ОСОБА_1 про необхідність змінити ставлення до виховання дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Покласти на Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради контроль за виконанням ОСОБА_1 батьківських обовязків.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Судді колегії