АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2990/15 Справа № 208/2396/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Нельга Д. В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В,

За участі секретаря - Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі по тексту ПАТ «Фінанси та Кредит»),

на рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 грудня 2014р. за позовом ПАТ «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014р. ПАТ «Фінанси та Кредит» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 01.07.2008р. між Банком та відповідачем було укладено договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки. 11.07.2008р. між Банком та відповідачем укладено договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії №050/08-Фл/02, згідно якого Банк на умовах забезпеченості, повернення, сплати процентів за користування кредитом, надав в користування відповідачу кредит у сумі 6 000грн., а відповідач зобов'язався повернути кредитні кошти шляхом вчинення щомісячних виплат. Оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, станом на 28.10.2009р. утворилась заборгованість у розмірі 6 714,38грн., яка була стягнута з відповідача за рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.08.2010р. В подальшому відповідач також не виконував умови договору, у зв'язку з чим станом на 28.02.2014р. виникла заборгованість за кредитним договором яка складається з: заборгованості за кредитом - 648,57грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 255,80 грн.; заборгованості по відсотках за несанкціонований овердрафт - 36 482,24; пені - 100 775,20 грн. яку позивач просив стягнути з відповідача в судовому порядку.

Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 05.12.2014р. ПАТ «Фінанси та Кредит» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Фінанси та Кредит» просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення позовних вимог Банку у повному обсязі, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду скасуванню з наступних підстав.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив, що 01.07.2008р. між АТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є позивач по справі, та ОСОБА_2 укладено договір № 040-Р/002716, за яким Банк відкрив відповідачу картковий рахунок, та надав для використання платіжну картку. 11.07.2008р. між Банком та відповідачем укладено договір №050/08-Фл/02, за яким позивач відкрив відповідачу кредитну лінію, та надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, та сплати процентів кредит у сумі 6 000грн., а відповідач зобов'язався повернути отримані від позивача кредитні кошти до 05.05.2010р. у розмірі та порядку, встановленому вказаним договором.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.08.2010р. за позовом ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 з відповідача було стягнуто достроково заборгованість за кредитним договором, у зв'язку з порушенням останнім умов укладеного договору в сумі 6 714,38грн.

Згідно постанови державного виконавця від 14.05.2013р., виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_2. на користь Банку за вказаним рішенням суду було закінчено у зв'язку з фактичним виконанням.

Звернувшись у квітні 2014р. до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, Банк зазначав, що заборгованість у відповідача за кредитним договором за період з 29.10.2009р. по 28.02.2014р. складається з: заборгованості за кредитом - 648,57грн.; заборгованості по відсотках за користування кредитом - 255,80 грн.; заборгованості по відсотках за несанкціонований овердрафт - 36 482,24; пені - 100 775,20 грн.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, спеціальна позовна давність в один рік встановлено п.1 ч.2 ст.258 ЦК України відносно неустойки.

В ході розгляду справи відповідач подав заяву про застосування до виниклих правовідносин строків позовної давності.

Оскільки договір про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки від 11.07.2008р. було укладено на строк до 05.05.2010р., а тому з вказаної дати розпочався відлік строку позовної давності в три роки який закінчився відповідно, 05.05.2013р.

Разом з тим з матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором 02.04.2014р., тобто з пропуском встановленого Законом строку для пред'явлення позову, і поважної причини пропуску цього строку Банк не навів, та питання про його поновлення не ставив.

Встановивши вказані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог у зв'язку з пропуском строку позовної давності, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ПАТ «Фінанси та Кредит» в апеляційній скарзі про незаконність судового рішення, з посиланням на те, що судом не було враховано, що відповідач фактично визнавав заборгованість за кредитним договором, оскільки ним було виконано рішення Заводського районного суду м. Дніпропетровська від 04.08.2010р., що підтверджується постановою державного виконавця від 14.05.2013р., яка міститься в матеріалах справи, не можуть свідчити про переривання перебігу строку для звернення до суду в розумінні ч.1, ст. 264 ЦК України, оскільки відповідно до вказаної статті перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, тоді як вчинення дій на примусове виконання судового рішення не може свідчити про добровільне визнання відповідачем боргових зобов'язань.

Доводи ПАТ «Фінанси та Кредит» про незаконність судового рішення з посиланням на те, що сторонами не було визначено кінцевого строку закінчення кредитного договору, а тому кредитний договір діє до фактичного виконання безпідставні, та спростовуються матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить підстав для скасування судового рішення, оскільки її доводи не спростовують встановлених судом обставин, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст. 303,304,308,315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» відхилити.

Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 5 грудня 2014р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді