Дата документу 18.02.2015
Справа № 2-3298/07
Провадження № 6/334/125/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Дубини Л.А.,

при секретарі Філіпповій Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина-боржника ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

Державний виконавець Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з поданням (погодженим з начальником Ленінського ВДВС ЗМУЮ) про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина-боржника ОСОБА_2, до виконання ним своїх зобовязань, покладених рішенням суду.

Заявник в поданні вказує, що на виконанні в Ленінському ВДВС ЗМУЮ знаходиться виконавче провадження № 43863476 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3298/07 виданого 01.07.2014 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя, згідно, якого з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 280355,63 грн.

Вказана заборгованість боржником не сплачена, що дає підстави вважати, що він ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього судовим рішенням, може виїхати за кордон, щоб не виконувати рішення суду та не сплачувати борг, тому заявник просить тимчасово обмежити громадянина-боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх обовязків, покладених рішенням суду.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що в задоволенні подання необхідно відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Стаття 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України» передбачає, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених п.1-9 ст. 6 вказаного Закону, в тому числі, коли діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобовязання до виконання зобовязань, або розвязання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

За змістом наведених вище норм чинного законодавства, тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише при наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням та її намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Дослідивши матеріали подання та надані докази, суд не може погодитись з висновками заявника про те, що факт існування боргу і його несплати є підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання своїх зобовязань. Суду не надано доказів про повідомлення боржника про факт відкриття виконавчого провадження, не має підтверджень, що ОСОБА_2 отримував хоча б одне повідомлення про необхідність зявитись до державного виконавця.

Крім того, не надано доказів, які саме дії ОСОБА_2 свідчать про ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням. І які є підстави вважати, що ОСОБА_4 може виїхати за кордон за для того, щоб уникнути виконання покладених на нього обовязків. Заявник не надав суду відповідних документів, які б підтверджували факт повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та не навів доказів, існування можливості у боржника виконати обовязки покладені на нього рішенням суду і свідомого ухилення від їх виконання.

У відповідності до п.2 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо підвищення ефективності виконання рішень судів" від 24.03.2008р. № 261/08 стосовно врегулювання порядку виїзду за кордон осіб, які мають не виконані зобовязання, покладені на них рішенням судів, та на виконання спільного листа Міністерства юстиції України та адміністрації Прикордонної служби України від 27.05.2008р. № 25-32/463, № 25/5347, а також з метою роз`яснення окремих норм законодавства Міністерством юстиції України, та відповідно до Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України" наявність в особи невиконаних зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, є підставою для обмеження її виїзду за межі України, питання щодо такого обмеження вирішується судом.

Таким чином, без перевірки обставин щодо ухилення боржника від виконання судового рішення, доведення яких є обов`язковою умовою для встановлення щодо боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, подання не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано доказів ухилення ОСОБА_2 від їх виконання.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України, ЗУ "Про порядок виїзду з України та вїзд в Україну громадян України", суд -

у х в а л и в :

В поданні державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 відмовити.

Ухвалу довести до відома Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Запорізької області протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Дубина Л. А.