Справа № 524/8047/15-ц
26.11.2015 року Автозаводський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Предоляк О.С.
при секретарі Коваль Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременчуці цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
До суду звернулось ПАТ "Акцент-Банк" з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Зазначали, що відповідно до договору № ACTMRX22480235 від 07 серпня 2008 року, укладеного між банком та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 8 111,22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до умов вищевказаного договору відповідач ОСОБА_1 взяв на себе зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування у встановлені строки, але взятих на себе зобов'язань не виконала, кредитні кошти не повернуті, відсотки за користування не сплачені.
Представник позивача ПАТ "Акцент-Банк" просив задовольнити позовні вимоги у повному об"ємі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не прибув, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суд не повідомляв.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі й на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит і виплатити відсотки.
Згідно ст.ст. 1049, 1050 Цивільного Кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк і в порядку, встановленому договором.
У відповідності до ст. 536 цього Кодексу, за користування чужими коштами, боржник зобов'язується виплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 625 цього Кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також не звільняється від відповідальності за неможливість виконання їм грошового зобов'язання, якщо інший розмір відсотків не установлений договором.
У відповідності ст. 1052 ЦК України, у разі невиконання позичальником обовязків, встановлених договором позики, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів.
Судом встановлено, що відповідно до договору № ACTMRX22480235 від 07 серпня 2008 року, укладеного між позивачем ПАТ "Акцент-Банк" та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 8111,22 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Банк виконав зобовязання перед відповідачем шляхом надання кредитних коштів.
Відповідач допускає прострочення виконання зобовязання щодо сплати грошових коштів. Крім того, згідно п. 5.3 вказаного договору за прострочку повернення кредитних коштів та/або сплати процентів, позичальник сплачує банку штраф із розрахунку 500 грн. та 5 % від суми позову.
Відповідач не надав суду належних і допустимих доказів на спростування позову.
Відповідно до ч. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
Відповідачем не заявлялось клопотання про застосування строків позовної давності.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 та ст. 549 ЦК України виконання зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня та штраф і є грошовою сумою або іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України).
Суд бере до уваги розрахунок пені, наданий представником позивача, який становить 271912,55 грн., однак погодитись з ним не може.
За змістом статті 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума. Розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Так, банк просив суд стягнути заборгованість, яка майже в 20 раз, перевищує борг по кредитним платежам. Зважаючи на те, що розмір заборгованості значно перевищує заборгованість позивальника по кредитним платежам, суд приходить до висновку про зменшення розміру стягнутої неустойки до загального розміру заборгованості - 10 000 грн.
Судові витрати підлягають розподілу згідно ст.. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. 536, 625, 551, 1049, 1050 ЦК України ст.ст. 14, 57-59, 61, 174, 208, 209, 212-215, 218, 223, 224-228, 233 ЦПК України,
Позов публічного акціонерного товариства "Акцент - Банк" - задовольнити.
Заочне рішення суду може бути переглянуте судом після подання заяви про перегляд рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного Суду Полтавської області через Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів.

Рішення набирає законної сили після закінчення строків подання апеляційної скарги або розгляду справи Апеляційним судом, якщо рішення не скасовано.

Суддя: О.С. Предоляк