Справа № 569/7986/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2015 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді Наумов С.В.

при секретарі Литвинюк Л.Ш.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом, -

В с т а н о в и в :

ОСОБА_3 (громадянин Польщі) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом.

Просив суд, ухвалити рішення, яким заборонити відповідачу -ОСОБА_4, усунути та не чинити будь-які перешкоди щодо користування жилим приміщенням в будинку по АДРЕСА_1, позивачу ОСОБА_3.

Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що 07.05.1992р.він зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 - матір відповідача, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. За час шлюбу вони спільно придбали домоволодіння за вказаною вище адресою.

За домовленості матері та сина було підписано два договори дарування будинковолодіння від 21.04.2004р..він погано володіє українською мовою та не орієнтується та не орієнтується щодо юридичних наслідків оформлення (підписання ) підписання будь яких документів. Будучи впевнений в порядності відповідача також написав відмову від спадщини після смерті дружини. Було домовлено із відповідачем та при житті із дружиною, що в нього залишається по життєве право користування частиною будинку по АДРЕСА_1.

У нього немає іншого житла крім названого. Після смерті дружини, відповідач змінив ставлення до нього, не дає можливості користуватися будинком. Тому змушений час від часу знаходитись в помешканнях своїх друзів та знайомих, звертався за допомогою до органу міліції. Між ним та відповідачем існує усна домовленість про користування жилим приміщенням. Він оплачував проживання

надаючи готівкові кошти відповідачу і готовий оплачувати їх надалі і відповідач не звертався до суду щодо участі його у витратах по утриманню будинку.

В судовому засіданні Позивач підтримав позов. Також суду пояснив, що вже тривалий час в будинку не проживає, оскільки забрав певні речі з частини будинку де проживав із дружино. В судових дебатах не виступив, оскільки для їх проведення не прибув. Представник позивача ОСОБА_1 також підтримав позов. Зазначив, що ОСОБА_3 має право користуватися названим приміщенням. Хоча позивач є гр.-м Польщі, але відповідно до чинного законодавства України зареєструвався безстроково за вказаною адресою на постійне місце проживання. Також суду пояснив, що позивач не оспорює право відповідача щодо посилення заходів охорони майна, однак при цьому створюються перешкоди в користуванні житлом позивачу. ОСОБА_3 не є членом сім»ї позивача, однак житлове законодавство України не позбавляє права користуватися останньому займаним приміщенням в якому зареєстрований. Вважає, що стороною позивача достатньо надано доказів для доведеності позову, а саме, надання доказів звернення в міліцію з приводу чинення перешкод та пояснення свідків в судовому засіданні.

Відповідач та його представник ОСОБА_2 проти позову ОСОБА_3 заперечили. Також відповідач суду пояснив, коли ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договорів дарування житлового, в той час він скасував заповіт, за яким останній заповідав йому та брату свої грошові заощадження в Р.Польща. В зв»язку із цим заповітом було досягнуто домовленості про довічне проживання позивача в будинку. ОСОБА_3 скасував заповіт обманним шляхом, користуючись довірою, отримав від нього 10000 доларів США, і захотів безоплатно проживати в його будинку. Він не заперечував та не заперечує на даний час щодо проживання позивача в будинку, однак за комунальні послуги по частині будинку яку займає позивач повинен сплачувати сам. З березня місяця 2014 року ОСОБА_3 не проживає в ? частині будинку. Частина будинку яку займає позивач закрита на ключ останнім і він як власник не може користуватись цією частиною будинку. Коли позивач останні рази приходив до будинку то без його відома виносив певні речі із будинку які є спадковим майном після смерті матері. Дійсно не заперечив того, що із березня 2014р. став закривати хвіртку на замок в зв»язку із останніми подіями в країні. При цьому не заперечив, щоб позивач проживав у тій частині будинку у якій він раніше проживав із його матір»ю. Вказав, що в будинку завжди є няня, позивачу необхідно лише натиснути на кнопку при вході, позивачу завжди відкриють хвіртку. На час розгляду справи йому відомо, що позивач створив нову сім»ю проживає із жінкою, інколи з»являється щоб забрати речі. Зауважив, що він як власник будинку та земельної ділянки має право оберігати своє майно. Поставив замок на хвіртці так як на території знаходиться авто транспорт, та інші предмети домашнього господарства які є цінними. ОСОБА_3 не зважаючи на його листи - пропозиції, не сплачує за комунальні послуги за ту частину житла з окремим входом від якої має ключи, таж не бажає укласти договір оренди житла.

Вважає, що інші факти викладені в позові та позивачем та його представником в судових засіданнях не відповідають дійсності. Мотиви викладені в позові є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 прибув з Польщі та згідно до посвідки на постійне проживання (Серія НОМЕР_2 від 03.07.2007р.) є зареєстрованим в АДРЕСА_1.

Позивач та мати відповідача ОСОБА_3 були подружжям.

Свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_1 від 10.01.2011р. стверджується, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1..

Між названими сторонами, раніше був спір та ухвалювались судові рішення з приводу визнання договорів дарування частини будинку недійсними. Зокрема, ухвалювались рішення від 01.10.2013р. колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29.10.2013р..

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стороною позивача в судовому засіданні не заперечувалось належність ОСОБА_4 на праві особистої власності будинковолодіння та земельної ділянки по АДРЕСА_1, та не заперечується, що власником визначено право займати для ОСОБА_3 частину будинку з окремим входом та мати ключ від вхідних дверей.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 згідно ст.64 ЖК України не був та не є членом сім»ї ОСОБА_4. Також встановлено, що ОСОБА_3 не проживає в будинку в якому зареєстрований з березня 2014 року.

Із перегляду в судовому засіданні дисків відеозапису наданого відповідачем, слідує, що позивач із незнайомими особами для ОСОБА_4 приходив до будинку та виносили з будинку речі (які належать до спадкового майна покійної ОСОБА_3), що не заперечувалось представником позивача.

Враховуючи встановлені обставини в судовому засіданні, зокрема тривалий час не проживання в будинку позивача, дії власника будинку ОСОБА_4. щодо закриття хвіртки на замок, на думку суду не є перешкодою в користуванні житлом для ОСОБА_3. У судовому засіданні були досліджені письмові документи (Висновки органу міліції по розгляду звернення ОСОБА_3) надані стороною позивача.

Із даних висновків не слідує, що відповідач чинить перешкоди для позивача в користуванні будинком.

Тому, суд відхиляє як доказ подані документи.

Суд також відхиляє як доказ свідчення свідків в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_8 оскільки їх пояснення не обґрунтовують вимоги позивача та відповідно не мають значення для вирішення цієї справи. Із свідчень ОСОБА_6 слідує, що позивач на даний час проживає із жінкою на ім.»я ОСОБА_9, тобто створив сім»ю та іноді з»являється до будинку на АДРЕСА_1 де проживає відповідач.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Доказів, які б підтверджували наявність обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги останнім не надано.

Отже, суд дійшов висновку що в задоволенні позову необхідно відмовити повністю за недоведеністю позовних вимог. Позивач в судовому засіданні не довів ті обставини на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Понесені позивачем судові витрати при зверненні із позовом до суду які складаються із судового збору в сумі 243 грн.60 коп. підлягають віднесенню за його рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,60,88,212,213,215,218 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні житлом, відмовити повністю.

Повідомити сторін, що із повним рішенням суду вони зможуть ознайомитись та отримати копію рішення в Рівненському міському суді 17 лютого 2015 року.

Сплачений позивачем ОСОБА_3 судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. суд відносить за його рахунок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Рівненськи міський суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Рівненського міського суду С.В. Наумов