АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№22ц/796/3961/15 Головуючий у 1 інстанції Сіромашенко Н.В.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2015 року м.Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м.Києва у складі:

головуючого - Панченка М.М.

суддів - Кирилюк Г.М., Вербової І.М.

при секретарі - Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», 3-я особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» і просила винести рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 11.02.2014 року за реєстровим №1185, вчинений 3-ю особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачці, в рахунок погашення кредитного боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк».

Позивачка послалась на порушення нотаріусом ст.88 Закону України «Про нотаріат» при вчиненні ним виконавчого напису, оскільки нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, і не врахував, що між позичальником та Банком існують спірні питання щодо розміру боргу.

Крім того, позивачка послалась на те, що вона не отримувала повідомлення від банку про усунення недоліків за кредитною угодою.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року у позові відмовлено /а.с.79-82/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року, як ухвалене з порушенням вимог матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення про задоволення позову /а.с.89-91/.

Заслухавши доповідь по справі, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи 6.05.2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір за №10-29/6799, згідно якого позивачка, як позичальниця отримала кредитні кошти у сумі 120.400 дол.США на термін до 6.05.2033 року під 13,5% річних.

Того ж дня, 6.05.2008 року, між сторонами укладено договір іпотеки за №10-29/6799, згідно якого, на забезпечення указаних кредитних зобов»язань ОСОБА_1 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1.

Згідно ст.589 ЦК України у разі невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов»язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», ст.33 Закону України «Про іпотеку», постановою КМ України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29.06.1999 року №1172, а також положенням Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004 року №20/5, а також Наказом Міністерства юстиції України від 31.12.2008 року №2368/5.

Згідно ст.87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Так, для одержання виконавчого напису нотаріусу передаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов»язань.

Згідно до ст.33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, та виходив з того, що сторонами в іпотечній угоді передбачено право банку задовольнити свої вимоги шляхом вчинення виконавчого напису, в разі невиконання позичальником умов основного договору з погашення кредиту.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про іпотеку» уразі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його

невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно п.4.4. кредитної угоди сторонами передбачено, що у разі неналежного виконання позичальником обов»язків з погашення тіла кредиту та відсотків (п.п.3.3.7, 3.3.8) протягом більше ніж 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, Позичальник зобов»язаний протягом одного робочого дня погасити Кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції.

А, відповідно до п.4.1 іпотечного договору сторони передбачили, що у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем основного зобов»язання Іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки.

У зв»язку з неналежним виконанням позичальницею договірних умов щодо погашення кредиту та відсотків, 17.10.2012 року Банком надісланий позивачці рекомендований лист від 10.09.2012 року, в якому висувалась вимога про повне погашення кредитної заборгованості за порушення строків погашення платежів за договором.

Однак, оскільки позивачка не з»явилась на пошту для отримання цього рекомендованого листа, вимоги, викладені в цьому листі позивачкою не були виконані.

Колегія суддів вважає, що позивачка належним чином була повідомлена про дострокове погашення кредиту та сплату заборгованості, оскільки в силу п. 7.2. кредитної угоди передбачено, що усі повідомлення за цим Договором будуть вважатися зробленими належним чином, у випадку, якщо вони здійснені у письмовій формі та надіслані рекомендованим листом, кур»єром, телеграфом або вручені особисто за зазначеними адресами сторін. Датою отримання таких повідомлень буде вважатися дата їх особистого вручення, або дата поштового штемпеля відділення зв»язку одержувача.

У зв»язку з неналежним виконанням позичальницею зобов»язань за кредитним договором, строк платежу якого настав 10.09.2012 року, Банк звернувся до нотаріуса про вчинення виконавчого напису про примусове стягнення кредитного боргу з позичальниці за період з 7.10.2011 року по 10.09.2012 року у сумі 172.553,15 дол.США.

На підставі указаного звернення приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 вчинено виконавчий напис від 11.02.2014 року за реєстровим №1185, яким запропоновано звернути стягнення на квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві власності позивачці, в рахунок погашення кредитного боргу перед ПАТ «Укрсоцбанк» у сумі 172.553,15 дол.США /а.с.7/.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів. Згідно указаного Закону одним із виконавчих документів є виконавчий напис нотаріуса, який підлягає примусовому виконанню державною виконавчою службою.

01.08.2014 року постановою Відділу Деснянського районного управління юстиції у м.Києві відкрите виконавче провадження з виконання вище зазначеного виконавчого напису №1185 вчиненого 17.02.2014 року щодо примусового стягнення з боржниці на користь банку 172.553,15 дол.США.

Згідно п.284 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 3.03.2004 року №20/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Заперечуючи правомірності вчинення виконавчого напису щодо стягнення вище зазначеної суми, позивачка посилається на те, що сума, яка пропонується для звернення стягнення не відповідає дійсному боргу, однак, в той же час, не спростувала суму боргу, визначену у виконавчому написі і не навела суду своїх аргументованих розрахунків своєї заборгованості.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалене на повно з»ясованих обставинах з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 25 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з моменту проголошення шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Головуючий

Судді