Справа №477/3049/14-ц 05.03.2015 05.03.2015 05.03.2015
Провадження № 22ц/784/735/15 Суддя першої інстанції Саукова А.А.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

5 березня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Мурлигіної О.Я.,

при секретарі Горенко Ю.В.,

за участю: заявника - ОСОБА_2,

його представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення ,-

В С Т А Н О В И Л А:

16 грудня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України необхідного для підтвердження громадянства України.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року заяву повернуто заявнику на підставі п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просив скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву ОСОБА_2 з підстав недотримання підсудності, суд виходив з загальних приписів процесуального закону, визначених главою 1 ЦПК України, зокрема п. 9 ст. 110 ЦПК України , де пред'явлення позову, пов'язується з місцем знаходження майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного заняття (роботи).

Проте такі висновки місцевого суду не ґрунтуються на вимогах процесуального закону.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються

цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

З огляду на зазначені норми процесуального законодавства на правовідносини, що виникають з непозовного цивільного судочинства, не можуть застосовуватися процесуальні норми, що регулюють розгляд справ позовного провадження.

Згідно ч. 1 ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Підсудність справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначена законом з урахуванням інтересів заявника. Місце проживання фізичної особи визначається за правилами, встановленими ст. 29 ЦК України.

За положеннями ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 є особою, яка перебуває на обліку у Миколаївському обласному центрі обліку бездомних громадян. Оскільки останній немає громадянства України, він позбавлений можливості зареєструвати своє місце проживання за юридичною адресою цього центру (а.с. 34).

З даних довідки садового товариства «Вечірня зоря», що розташоване за адресою: с. Зайчевське Жовтневого району Миколаївської області, вбачається, що ОСОБА_2 з 2005 року мешкає на території садового товариства по вул. Березова 152 в будівлі, що відповідає ознакам жилого приміщення.

Отже, висновок судді про непідсудність заяви ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту Жовтневому районному суду Миколаївської області та з цих підстав повернення заяви, не відповідає положенням процесуального законодавства.

Оскільки ухвала судді постановлена з порушенням норм процесуального права, то у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею заяви на новий розгляд тому ж судді для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2014 року скасувати, а матеріали заяви ОСОБА_2 повернути до того ж суду для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді