Ухвала

іменем україни

16 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Лесько А.О., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з 1 листопада 1994 року по 27 серпня 2013 року він працював у публічному акціонерному товаристві «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» (далі - ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча»). Під час роботи йому не виплачувались суми індексації заробітної плати. Згідно з рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 8 вересня 2014 року його позов було задоволено частково та з товариства на його користь було стягнуто індексацію заробітної плати та компенсацію на суму 611 грн 82 коп. Оскільки повний розрахунок за вказаним рішенням суду відповідач не провів, позивач просив стягнути на його користь з відповідача середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день ухвалення рішення у розмірі 18 724 грн 68 коп. та моральну шкоду у розмірі 1 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Маріупольський металургійний комбінат ім. Ілліча» на корись ОСОБА_4 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 696 грн 89 коп. з утриманням з цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при її виплаті та моральну шкоду у розмірі 100 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку про те, що оскільки преюдиційним рішенням суду вимоги ОСОБА_4 про стягнення заборгованості із заробітної плати (індексація та компенсація) задоволено частково, то в силу ч. 2 ст. 117 КЗпП України суди правомірно врахували співмірність стягнутої суми із середнім заробітком. Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 24 жовтня 2011 року № 6 - 39 цс 11, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для усіх судів України.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 16 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 12 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник