справа № 208/1772/15-ц
№ провадження 2/208/1059/15
УХВАЛА

30 листопада 2015 р. м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України, заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Заводського районного суду м. Дніпродзержинська знаходиться цивільна справа за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором», у якій позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору № DZHCGK00770421, укладеному 23.03.2007р. між позивачем та відповідачем ОСОБА_1

25.11.2015р. до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів, у якій останній, посилаючись на те, що: «докази, які знаходяться у позивача, та, доказують законність укладання та виконання позивачем кредитного договору» можуть бути надані тільки на вимогу суду, просить суд зобов'язати позивача надати суду оригінали і належним чином завірені копії наступних документів:

- доказ про видачу відповідачу кредитних коштів у валюті США;

- детальний розрахунок заборгованості відповідача з урахуванням всіх метод та формул, на підставі яких виникла сума у розмірі 1 200 622,02 грн.;

- повноваження ОСОБА_4 особи, яка підписувала кредитний договір № DZHCGK00770421 від 23.03.2007р.;

- статут ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, який діяв на день підписання кредитного договору 23.03.2007р.

В судове засідання сторони, присутність яких не є обов'язковою, не з'явились, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Вивчивши заяву представника відповідача ОСОБА_2 про забезпечення доказів, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, згідно ст.58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Враховуючи положення ст.ст.57, 58 ЦПК України, суд дійшов висновку, що, зазначені у вищевказаній заяві документи, а саме: повноваження ОСОБА_4 особи, яка підписувала кредитний договір № DZHCGK00770421 від 23.03.2007р.; та, статут ПАТ КБ «Приватбанк» в повному обсязі, який діяв на день підписання кредитного договору 23.03.2007р. не є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування по даній цивільній справі.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч.2 ст.133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

Згідно ст.1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта. Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам.

Як встановлено судом, позивач, для виконання відповідачем кредитного договору № DZHCGK00770421 від 23.03.2007р., відкрив відповідачу рахунок для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту.

З вищенаведеного суд вбачає, що, відповідач, як сторона кредитного договору, та, водночас, клієнт банку, має право самостійно отримати від банку зазначені відповідачем у даній заяві докази.

Дослідивши обгрунтування даної заяви, суд дійшов висновку, що, вказана заява не містить передбачених ст.137 ЦПК України відомостей про неможливість отримання особисто відповідачем зазначених у даній заяві доказів.

Таким чином, враховуючи встановлений ст.10 ЦПК України принцип змагальності сторін, а також, враховуючи, що, згідно ст.60 ЦПК України, обов'язок доказування покладається на сторони, які беруть участь у справі, суд, встановивши, що, вказана заява не містить відомостей, з яких можливо встановити, що, у сторони кредитного договору та клієнта банку існують труднощі або складнощі у поданні доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування по даній цивільній справі, суд, керуючись ст.ст.10, 60, 137 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення доказів у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 «Про стягнення заборгованості за кредитним договором» відмовити.

Копію ухвали суду направити учасникам процесу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Нельга Д. В.