АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1483/15 Головуючий 1 інстанції - Срокіна І.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Гуцал Л.В.,

суддів -Коростійової В.І., Крилової Т.Г.

за участю секретаря - Литвин О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 січня 2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, в якому просила визначити порядок користування земельною ділянкою за адресою: місто Харків, АДРЕСА_1, по фактичному користуванню.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 січня 2015 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою було закрито з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав, або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 30 жовтня 2014 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Судова колегія з таким висновком погоджується.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: місто Харків, АДРЕСА_1. Посилалась на те, що вона та відповідач є співвласниками житлового будинку та спірної земельної ділянки за зазначеною вище адресою. На даний час між сторонами виник спір щодо порядку користування земельною ділянкою, для вирішення якого відповідач ОСОБА_2 зверталась до суду. У ході розгляду справи була призначена судова будівельно-технічна експертиза, якою запропоновані два варіанти користування земельною ділянкою. З висновками експерта вона категорчно не згодна та вважає справдливим встановлення порядку користування спірною ділянкою по фактичному користуванню. Оскільки під час розгляду справи за позовом ОСОБА_2 вона (ОСОБА_1.), будучи юрично необізнаною, не використала своє право на призначення експертизи та подання зустрічного позову, вона вимущена подати новий позов.

Разом з тим, в матеріалах справи наявне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року, ухвалене у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, треті особи Харківська міська рада, Управління держземагенства у м. Харкові, про відновлення порушеного права користування земельною ділянкою, знесення самовільно побудованого паркану, встановлення порядку користування земельною ділянкою, яке після перегляду 22 грудня 2014 року апеляційним судом набрало законної сили.

З цього рішення вбачається, що судом вирішено спір між тими ж сторонами - ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з приводу встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою:місто Харків, АДРЕСА_1, і що ОСОБА_1 заперечувала проти позову ОСОБА_2 та проти варіантів користування земельною ділянкою, що були запропоновані експертом.

Зазначене дає підстави вважати, що спір, який вже розглядався судом є тотожним з даним позовом.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до непогодження позивача з судовими рішеннями, які були ухвалені за позовом ОСОБА_2 та посилання на процесуальні недоліки, які на думку позивача, були допущені при розгляді справи за позовом ОСОБА_2 судами першої та апеляційної інстанції і призвели до порушення її прав.

Разом з тим, такі доводи можуть бути підставою для оскарження судових рішень, ухвалених за позовом ОСОБА_2 в касаційному порядку, а не підставою для звернення до суду з новим позовом.

Слід зазначити, що ухалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 січня 2015 року було відкрите касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року та виконання рішення зупинено до закінчення касаційного провадження.

Посилаючись на зазначені обставини ОСОБА_1 просила суд зупинити провадження за її апеляційною скаргою до розгляду касаційною інстанцією її касаційної скарги, але у задоволенні такого клопотання їй було відмовлено.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки сторони, предмет і підстави обох позовів, в частині визначення порядку користування земельною ділянкою, збігаються.

Ухвала суду першої інстанції постановлена із дотриманням норм процесуального права і не може бути скасована з підстав, що викладені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 311, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий

Судді