Справа № 509/5272/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Шестопаловій О.Ю.,

за участю позивачки - ОСОБА_1,

представника позивачки - ОСОБА_2,

відповідачки - ОСОБА_3,

представника відповідачки - ОСОБА_4.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт.Овідіополь цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про вселення та виселення без надання іншого приміщення та стягнення витрат на правову допомогу, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про вселення ОСОБА_1 у житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1, виселення ОСОБА_3 з вказаного будинку без надання іншого приміщення та стягнення судового збору та витрат на правову допомогу.

Позивач у судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, позов просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що проживає у житловому будинку за згоди ОСОБА_5, який зареєстрований та проживає у будинку, та вважає саме його власником будинку.

Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 07 жовтня 2014 року, виданого державним нотаріусом Овідіопольської районної державної нотаріальної контори, Кураловою Т.Д., та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, належить житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. За вказаною адресою позивач зареєстрований, що підтверджується відміткою у паспорті ОСОБА_1 та домовою книгою.

З 2010 року та на момент розгляду дійсного позову, у вказаному вище будинку проживає без реєстрації ОСОБА_3 Договору найму житлового приміщення ОСОБА_3 не укладала ані з ОСОБА_1, ані з попередньою власницею будинку - ОСОБА_7, яка заповіла зазначений житловий будинок ОСОБА_1

Своїм безпідставним проживанням у житловому будинку ОСОБА_3 завдає матеріальних збитків позивачу, а саме, відповідач проживає та користується усіма комунальними послугами, однак не сплачує за них, сплату комунальних послуг провадить ОСОБА_1

Отже, ОСОБА_3, яка безпідставно та без згоди ОСОБА_1 проживає у будинку, який їй не належить, та в якому вона не зареєстрована, порушує право власності та користування позивача щодо свого нерухомого майна, та завдає їй матеріальних збитків.

Згідно ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 316 та 317 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, розпорядження своїм майном.

Згідно ч.1, 2 ст.84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає позов підлягаючим задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст.386, 391 ЦК України, ст.ст.150, 158 ЖК України, ст.41 Конституції України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з належній ОСОБА_1 на праві власності житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, без надання іншого приміщення.

Вселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, у житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у сумі 1500 (тисячу п'ятсот) гривень та судові витрати у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку ч. 4 ст.295 ЦПК України.

Суддя: В.К.Кочко