Справа №583/225/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Ільченко В. М.
Номер провадження 22-ц/788/742/15 Суддя-доповідач - Білецький О. М.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

21 квітня 2015 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Семеній Л. І. ,

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації»

на рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2015 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації»

про стягнення заробітної плати, компенсації за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

28 січня 2015 року ОСОБА_3 звернувся з вказаним позовом.

Уточнені вимоги (а.с.26, 69) мотивував тим, що 24 жовтня 2014 року був звільнений з посади директора КП «Охтирське МБТІ» на підставі п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України (за згодою сторін), однак в день звільнення з ним не був проведений остаточний розрахунок.

Уточнивши вимоги, просив стягнути 7366 грн. 46 коп. заборгованості по заробітній платі, 40697 грн. 73 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні станом на 03 березня 2015 року та 4000 грн. моральної шкоди, заподіяної несвоєчасною виплатою вказаних коштів.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з КП «Охтирське МБТІ» на користь ОСОБА_3 29757 грн. 48 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та 500 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, а всього - 30257 грн. 48 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповноту з'ясування обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи і порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати це рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та моральної шкоди і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Доводить, що до свого середньомісячного заробітку позивач безпідставно включив нараховані собі надбавки та премії, стосовно законності отримання яких відкрите кримінальне провадження №0001018 за ч.3 ст.191 КК України, однак місцевий суд проігнорував клопотання про зупинення провадження в даній справі до закінчення розслідування.

Вважає, що 2689 грн. 20 коп. надбавки також не може включатися до середньомісячного заробітку, оскільки нараховувалася незаконно.

Також вказує, що виплата заробітної плати працівникам підприємства проводиться 22 числа кожного місяця, і у жовтні 2014 року позивач навмисно не отримав належну йому до виплати суму, щоб створити дану ситуацію.

Заслухавши заперечення позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом і вбачається із п.6.1, 6.2 статуту КП «Охтирське МБТІ» управління діяльністю підприємства здійснюється керівником, який призначається на посаду та звільняється з посади розпорядженням міського голови на контрактній основі (а.с.45-53).

Розпорядженням Охтирського міського голови від 07 лютого 2012 року №21-К ОСОБА_3 з 08 лютого 2012 року призначено директором КП «Охтирське МБТІ».

Згідно з п.2 даного розпорядження, оплата праці та надання щорічних і додаткових відпусток ОСОБА_3 здійснюється відповідно до трудового контракту, укладеного між органом управління та керівником (а.с.10).

08 лютого 2012 року між виконавчим комітетом Охтирської міської ради (орган управління) та ОСОБА_3 був укладений трудовий контракт на термін з 08 лютого 2012 року по 31 грудня 2012 року, за умовами якого (пп. 3.1) йому нараховується: заробітна плата в розмірі посадового окладу 5150 грн.; надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці в розмірі 40 % до посадового окладу; премія за високі досягнення у праці в розмірі до 70 % посадового окладу з урахуванням надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці (згідно колективного договору) (а.с.4-8).

07 грудня 2012 року між виконавчим комітетом Охтирської міської ради та ОСОБА_3 була укладена додаткова угода до цього трудового контракту, якою продовжено термін дії трудового контракту до 31 грудня 2020 року та викладено у новій редакції п.3.1 цього контракту, згідно з яким за виконання обов'язків, передбачених контрактом, керівникові нараховується: заробітна плата в розмірі посадового окладу кратному 4 мінімальним тарифним ставкам 1 розряду робітника, що складає 120% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом, до фактично відпрацьованого часу та з урахуванням коефіцієнту співвідношень мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду (місячної тарифної ставки) за невиробничі види послуг до встановленого галузевою угодою мінімальної тарифної ставки робітника 1 розряду у розмірі 1,15; надбавка за особливий характер роботи та інтенсивність праці в розмірі 40% до посадового окладу; премія за високі досягнення у праці в розмірі до 70% посадового окладу з урахуванням надбавки за особливий характер роботи та інтенсивність праці (згідно колективного договору). Дана угода набрала чинності 01 січня 2013 року (а.с.9).

Розпорядженням міського голови від 24 жовтня 2014 року №235-К ОСОБА_3 за його заявою від 24 жовтня 2014 року звільнено з посади директора КП «Охтирське МБТІ» Охтирської міської ради з 24 жовтня 2014 року за угодою сторін відповідно до п.1 ч.1 ст.36 КЗпП України та п.5.2 трудового контракту (а.с.11, 140).

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_3 був виданий наказ по КП «Охтирське МБТІ» від 24 жовтня 2014 року №16 про його звільнення з вказаних підстав, тимчасове покладення з 24 жовтня 2014 року обов'язків директора на старшого інженера Міняйло Л.В. (а.с.86).

Згідно з п.4.1 колективного договору КП «Охтирське МБТІ» на 2013-2014 роки заробітна плата сплачується за місцем роботи у валюті України - 7 та 22 числа кожного місяця (а.с.54-62).

Положенням про оплату праці, затвердженим директором КП «Охтирське МБТІ» 03 січня 2013 року, визначено, що заробітна плата на підприємстві складається із основної заробітної плати (посадового окладу) та додаткової заробітної плати (доплат, надбавок).

Встановлення розміру фонду додаткової заробітної плати для всіх працівників підприємства здійснюється на підставі даних бухгалтерського обліку, основним показником при цьому вважається місячний обсяг виробництва підприємтсва (а.с.63-66).

З розрахунково-платіжної відомості працівника за жовтень 2014 року та розрахункового листка по заробітній платі за жовтень 2014 року вбачається, що підприємство повинно було сплатити ОСОБА_3 при звільненні 4232 грн. 34 коп. (а.с.31, 32-33).

Згідно з платіжними дорученнями від 26 січня 2015 року №641 та від 04 лютого 2015 року №657, відомостями розподілу заробітної плати КП «Охтирське МБТІ» від 27 січня 2015 року та від 04 лютого 2015 року, ОСОБА_3 лише 27 січня 2015 року перераховано 500 грн. заробітної плати, а 04 лютого 2015 року решта - 3732 грн. 34 коп. (а.с.27, 28, 29, 30).

Правильно встановивши вказані факти, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в порушення вимог ст.ст.47, 116 КЗпП України роботодавець не провів з позивачем остаточний розрахунок у день звільнення, у зв'язку з чим на законних передбачених ст.117 КЗпП України підставах захистив порушенні права даного працівника шляхом стягнення з КП «Охтирське МБТІ» на його користь середнього заробітку за 69 робочих днів затримки розрахунку при звільненні, за період з 25 жовтня 2014 року по 04 лютого 2015 року.

Механізм цих розрахунків відповідач не оспорює. При їх проведенні суд належно застосував положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Правильними і такими, що узгоджуються з роз'ясненнями, наданими у п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці» від 24 грудня 1999 року №13, є і висновки місцевого суду про те, що відповідач не надав переконливих доказів відсутності своєї вини в несвоєчасному розрахунку з позивачем.

Так, сама по собі відсутність коштів у підприємства - суб'єкта господарської діяльності не є достатньою підставою для звільнення його від відповідальності за несвоєчасний розрахунок з працівником.

Позивач на час звільнення вже не вправі був розпоряджатися коштами підприємства, а відповідач не надав доказів наявності коштів у касі підприємства станом на 22 жовтня 2014 року чи на день звільнення, або перерахування їх на зарплатний картковий рахунок ОСОБА_3 у банку, а також не довів ухилення позивача від одержання заробітної плати, а навпаки КП «Охтирське МБТІ» посилалось на відсутність коштів і наявність значної заборгованості та збитковості (а.с.68, 84).

Порушення роботодавцем трудових прав ОСОБА_3 у вигляді невиплати при звільненні значної суми коштів певною мірою порушило звичний уклад його життя чим безумовно завдало моральної шкоди, обов'язок відшкодування якої суд в силу положень ст.237-1 КЗпП України обґрунтовано поклав на даного відповідача.

Наявність відкритого за заявою КП «Охтирське МБТІ» та незакінченого кримінального провадження №0001018 (внесене до ЄРДР 19 грудня 2014 року), відносно ОСОБА_3 за ч.3 ст.191 КК України (а.с.23, 24), не є належним доказом його вини у незаконному нарахуванні та отриманні надбавок і премій.

З огляду на положення п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України правильною є і відмова місцевого суду у зупиненні провадження у цивільній справі до розгляду органом досудового слідства цього кримінального провадження.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

У частині вирішення позовних вимог про стягнення заробітної плати рішення суду не оскаржується.

Таким чином рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Охтирське міське бюро технічної інвентаризації» відхилити.

Рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04 березня 2015 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -