АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаращенка Д.Р.

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Головне управління юстиції у м. Києві, про визнання заповіту недійсним і усунення від права на спадкування, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа №760/4635/14-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2857/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Козленко Г.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Гаращенко Д.Р.
Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року частково скасовано заходи забезпечення позову, що вжиті відповідно до ухвали Солом'янського районного суду м. Києва від 07 березня 2013 року, знято арешт, накладений на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

05 січня 2015 року представник ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу, у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив її скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування заявлених вимог апелянт вказав, що 09 грудня 2014 року ОСОБА_1 подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з хворобою свого представника, а тому суд першої інстанції не міг розглядати питання про скасування заходів забезпечення позову. Також апелянт зазначив, що спір між сторонами невирішений, а тому часткове скасування заходів забезпечення позову є передчасним.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник - адвокат ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримали і просили її задовольнити.

Представник ОСОБА_3 - адвокати ОСОБА_6 і ОСОБА_7 апеляційну скаргу просили відхилити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Представник Головного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, тому розгляд справи за апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України проведено за його відсутності.

Вислухавши доповідь судді Гаращенка Д.Р., пояснення осіб, які беруть участь у справі та з'явилися у судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.

06 березня 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, у якому з урахуванням уточнень просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_8, посвідчений 23 березня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (зареєстрований в реєстрі за № 1241), усунути ОСОБА_3 від права на спадщину 2/3 частин будинку АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 25 вересня 1997 року ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до умов якого на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1. 24 листопада 2004 року ОСОБА_8 продала належну їй 1/3 частину вказаного житлового будинку ОСОБА_10, який є батьком ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 07 березня 2013 року в порядку забезпечення позову накладено арешт на жилий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1.

16 вересня 2014 року представник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 подав клопотання, у якому просив скасувати арешт, накладений на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вказана частина будинку належить ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а тому ОСОБА_1 не може на неї претендувати.

Постановляючи ухвалу, що оскаржується, суд першої інстанції керувався ст. 154 ЦПК України та виходив з того, що необхідність у вжитих заходах забезпечення позову в частині накладення арешту на 1/3 частину житлового будинку відсутня.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як вбачається з матеріалів справи, 25 вересня 1997 року ОСОБА_8 склала заповіт, відповідно до умов якого на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 будинок АДРЕСА_1.

24 листопада 2004 року ОСОБА_8 продала належну їй 1/3 частину вказаного житлового будинку ОСОБА_10, який є батьком ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_10

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 28 квітня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 24 листопада 2004 року.

16 вересня 2014 року ОСОБА_1 уточнила свої позовні вимоги та просила визнати недійсним заповіт ОСОБА_8, посвідчений 23 березня 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 (зареєстрований в реєстрі за № 1241), усунути ОСОБА_3 від права на спадщину 2/3 частин будинку АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Отже, 1/3 частина житлового будинку по АДРЕСА_1 на момент смерті не належала ОСОБА_8, а тому не входить до складу спадщини та не є предметом спору. З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано скасував заходи забезпечення позову в цій частині.

Відхиляючи посилання апелянта на те, що спір між сторонами невирішений, колегія суддів виходить з того, що 1/3 частина будинку по АДРЕСА_1 належала ОСОБА_10 та не входить до складу спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_8, будь-яких вимог щодо цієї частини будинку ОСОБА_1 не заявляє.

Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки позивач була належним чином повідомлена про день, час та місце судового розгляду, а її неявка не перешкоджала розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову відповідно до ч. 5 ст. 154 ЦПК України. Отже, ухвала Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року є такою, що постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 218, 303-305, п. 1 ч. 2 ст. 307, ст. 308, п. 1 ч. 1 ст. 312, ст.ст. 314-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 10 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді