Справа № 755/3275/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"11" березня 2015 р.Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Марцинкевича В.А.

при секретарі Бовкун О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

10 лютого 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Мотивуючи свої вимоги тим, що 20 червня 2014 року сторони розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.10.2014 року було визначено місце проживання сина ОСОБА_3 з матір'ю ОСОБА_1

Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провести розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до ст. 169 ч. 4 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 червня 2014 року сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвали зареєстрований шлюб, від якого мають малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, неповнолітню доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.10.2014 року було визначено місце проживання сина ОСОБА_3 з позивачкою.

Діти перебувають на повному утриманні позивачки. Відповідач на утримання дітей гроші не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї (ст.150 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Виходячи з вищевикладеного, діючи в межах заявлених позовних вимог враховуючи майновий стан сторін, суд приходить до висновку, що за обставин, що склалися, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.130, 174, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст.180-183, 191 СК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітньої доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 щомісячно в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного починаючи з 10.02.2015 року і до досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття.

Після досягнення донькою ОСОБА_4 повноліття, стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно в розмірі 2000 грн., але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 243, грн.. 60 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я: