Справа №642/9049/14
№2/642/76/15
Р ІШ Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2015 року

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Клименко О. І.

при секретарі - Шаповал Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Харкові, ОСОБА_3 про визнання права власності на об'єкт нерухомості , суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати за ним, ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) право власності на 380/400 частин приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з : літ.»А-1»- житловий будинок, загальною площею 28,8 кв.м., літ. «А1-1» - житлова прибудова, загальною площею 67,3 кв.м., літ а2- ганок, літ «Е» - льох, літ.»Л» - гараж, літ. «М» - сарай, літ. «Н» - навіс, літ. «О» - вбиральня, літ. «П» - душ, №2 - огорожа, №4 - ворота, №6 - огорожа, №5 - зливна яма,І -вимощення. Свою вимогу позивач обґрунтував тим, що на підставі договору будівництва житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 12 квітня 1951 року його батьку ОСОБА_4 належало домоволодіння по АДРЕСА_1, що складалось з: житловий будинок літ «А-1» загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 22,6 кв.м, надвірними будівлями: літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» та літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - уборна, № 1,2 - паркан, № 3 - колодязь, будівництво домоволодіння здійснено в період з 1951-1955 років та прийнято до експлуатації на підставі рішення виконкому Ленінської районної Ради м. Харкова від 10.01.1956 року. Згідно рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 02 вересня 1970 року здійснено розділ домоволодіння по АДРЕСА_1, з встановленням порядку користування домоволодінням. Так, ОСОБА_5 виділено в користування: в літ. «А-1»: приміщення 1-2, площею 5,7 кв.м, частка приміщення 1-4, площею 8,5 кв.м, та 1А частину надвірних будівель. В користування ОСОБА_4 виділено в користування: в літ. «А-1»: приміщення 1-3, площею 6,1 кв.м, частка приміщення 1-4, площею 8,1 кв.м, та ? частину надвірних будівель, витрати, пов'язані з переобладнанням частки, а саме встановлення кухонного очагу, влаштуванням нового дверного пройму та прибудовою тамбуру покладено на ОСОБА_4 (вказані дії, пов"язані з переобладнанням не було вчинено, у зв'язку з мешканням ОСОБА_4 за іншим містом мешкання). Після смерті ОСОБА_4,який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 липня 1979 року, виданого , старшим державним нотаріусом другої Харківської державної нотаріальної контори Д'яченко О. Л., номер спадкової справи № 258.1977. зареєстровано в реєстрі за № 2-2998, спадкоємцями за законом визнані: ОСОБА_5, йому - ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_8, в рівних долях кожному на приміщення 1-3, площею 6,1 кв.м, частка приміщення 1-4, площею 8,1 кв.м, та ? частину надвірних будівель. У 1985 році, у зв'язку з приходом дому до стану не придатного для мешкання, ним на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради м. Харкова № 52/29 від 02.04.1985 року було отримано дозвіл на здійснення прибудови до будинку АДРЕСА_1 та будівництво нового гаражу та сараю. ІНФОРМАЦІЯ_2 помирає ОСОБА_5, яка за заповітом залишила у спадщину ОСОБА_1 все належне їй майно, а саме ? частину в літ. «А-1» та ? частину надвірних будівель, які належали їй на підставі рішення народного суду Ленінського району м. Харкова від 02.09.1970 року,1/4 частину в ? частині літ. «А-1»,яка належала їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.07.1979 року. В період з 1988-1990 років позивачем, за власний кошти господарським засобами, зроблено реконструкцію житлового будинку літ. «А-1», розташованого по АДРЕСА_1, здійснено прибудову до літ. «А-1», збудовано гараж та інші надвірні будівлі. Після проведення перебудови та реконструкції, домоволодіння складається з : літ.»А-1»- житловий будинок, загальною площею 28,8 кв.м., літ. «А1-1» - житлова прибудова, загальною площею 67,3 кв.м., літ а2- ганок, літ «Е» - льох, літ.»Л» - гараж, літ. «М» - сарай, літ. «Н» - навіс, літ. «О» - вбиральня, літ. «П» - душ, №2 - огорожа, №4 - ворота, №6 - огорожа, №5 - зливна яма,І -вимощення, загальна вартість домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 стала становить 207842 грн. Відповідач ОСОБА_3 є співвласником вказаного будинку та їй належить по 20/400 частки будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 липня 1979 року та договору дарування нерухомого майна від 16 липня 2013 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2011 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_3 визнано на підставі свідоцтва на спадщину за законом право власності на 10/400. Але судом не враховано, що частку 10/400 суд визнав в новоствореному будинку «А-1» та «А1-1», загальною площею 58,6 кв.м., а не в існуючому на час прийняття спадщини будинку літ. «А-1», загальною площею 32,1 кв.м. Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2012 року, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_8 визнано на підставі свідоцтва на спадщину за законом право власності на 10/400. Але судом також не враховано, що частку 10/400 суд визнав в новоствореному будинку «А-1» та «А1-1», загальною площею 58,6 кв.м., а не в існуючому на час прийняття спадщини будинку літ. «А-1», загальною площею 32,1 кв.м. Відповідно до договору дарування нерухомого майна від 16 липня 2013 року, посвідченого ОСОБА_9, приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, зареєстрованому у реєстрі за № 597, ОСОБА_8 подарувала ОСОБА_3 10/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_8 на підставі рішення суду Ленінського району м. Харкова від 18 грудня 2012 року. Таким чином, суд, визначаючи частку третьої особи не встановив права власності позивача на належну йому частку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1. Частина 3 ст. 376 ЦК України передбачає, що суд може визнати право власності на самовільно побудоване нерухоме майно за особою, що його здійснила. Відносини права власності на самовільно змінені (реконструйовані) житлові приміщення прямо не регулюються цивільним законодавством України. Таким чином, у цьому випадку діють норми, що встановлені ст. 8 ЦК України, тобто норми, що встановлені для подібних цивільних відносин, а саме ст.376 та ст. 383 ЦК України. У відповідності до частини 2 статті 328 ЦК України право власності вважається набутим якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено.

Позивач та представник позивача в судове засідання з»явились. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснення надали аналогічно обставинам викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_3 та представник відповідача в судове засідання з»явились. Проти задоволення позову заперечували. Посилаючись на той факт, що на підставі рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2011 року, за позовом за ОСОБА_3 визнано на підставі свідоцтва на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 10/400 частин житлового будинку АДРЕСА_1. Таким чином, відповідач ОСОБА_3 має законну частину належну їй на праві власності в спірному домоволодінні. У зв'язку з чим вважають незаконними застосування норм ст. 376 ЦК України для визнання права власності за позивачем ОСОБА_1 на перебудовані та реконструйовані ним будівлі до зазначеного домоволодіння, які входять в склад спірного домоволодіння. Так як дані будівлі були ним перебудовані та реконструйовані без дотримання чинного законодавства та узгодження з відповідними службами.

Представник відповідача Харківської міської ради в судове засідання з»явився. Проти задоволення позову заперечував, посилаючись на той факт, що позивачем ОСОБА_1 не було отримано необхідних документів на земельну ділянку, на якій здійснювалась перебудова та реконструкція зазначених ним будівель, а саме відсутня державна реєстрація, яка підтверджує що земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить йому на праві власності. Крім того, відсутні належним чином оформлені, з дотриманням норм чинного законодавства документи про прийняття вказаних будівель до експлуатації. У зв'язку з чим відсутні законні підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на зазначені перебудови та реконструкції домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Представник відповідача інспекції державного архітектурно -будівельного контролю у м.Харкові в судове засідання не з»явився. Про день та час слухання справи повідомлений своєчасно і належним чином. Причини не явки суду не повідомив,у зв'язку з чим суд визнає їх не поважними та вважає можливим заслухати справу в відсутність представника.

Суд вислухавши пояснення представника позивача, позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3, представника відповідача, представника відповідача Харківської міської ради, свідка ОСОБА_8, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Так, в судовому засіданні встановлено, що на підставі договору будівництва житлового будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 12 квітня 1951 року ОСОБА_4, який є батьком позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_3 належало домоволодіння по АДРЕСА_1, що складалось з: житловий будинок літ «А-1» загальною площею 32,1 кв.м, житловою площею 22,6 кв.м, надвірними будівлями: літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» та літ. «Г» - сарай, літ. «Д» - вбиральня, № 1,2 - паркан, № 3 - колодязь, будівництво домоволодіння здійснено в період з 1951-1955 років.

Після чого, як не заперечували сторони в судовому засіданні, житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями на праві спільної часткової власності належав їх батькам - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по ? частині кожному .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

04.07.1979 року Другою Харківською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4,відповідно до якого спадкоємцями померлого у рівних частках є : дружина -ОСОБА_5,син - ОСОБА_1, доньки - ОСОБА_3 та ОСОБА_8.

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 02.04.1985 року № 52/29 про дозвіл на будівництво, було дозволено ОСОБА_1 та гр.. ОСОБА_5 повести добудову двох житлових кімнат площею 21 кв.м., та 15 кв.м., кухню площею 10 кв.м., коридор площею 5 кв.м., кладочку площею 3 кв.м., побудувати гараж розміром 3,8*7 м., та сарй розміром 2*3 м., в домоволодінні АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5. При цьому, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_5 усе своє належне майно, яке складалось з ? частини в літ. «А-1» та ? частини надвірних будівель, та 1/4 частини в ? частині літ. «А-1», заповіла позивачу ОСОБА_1.

Таким чином, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім»я ОСОБА_1 за ним було зареєстровано ? частина будинку АДРЕСА_1 після смерті матері ОСОБА_5,виданого 01.11.2011 року 2-ю ХДНК, р.№1-1665.

В свою чергу рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 23.05.2011 року, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_3 визнано на підставі свідоцтва на спадщину за законом право власності на 10/400 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_4

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 18.12.2012 року, за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_1 про визнання права власності за ОСОБА_8 визнано на підставі свідоцтва на спадщину за законом право власності на 10/400. Але судом також не враховано, що частку 10/400 частин житлового будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що у 1985 році, у зв'язку з приходом дому до стану не придатного для мешкання, ним, на підставі рішення виконкому Ленінської районної ради м. Харкова № 52/29 від 02.04.1985 року було отримано дозвіл на здійснення прибудови до будинку АДРЕСА_1 та будівництво нового гаражу та сараю.

На підставі договору дарування нерухомого майна від 16 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованому у реєстрі за № 597, ОСОБА_8 подарувала на користь ОСОБА_3 10/400 часток житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_8 на підставі Рішення суду Ленінського району м. Харкова від 18 грудня 2012 року.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача ОСОБА_1 в період часу з 1988 року по 1990 рік він за власні кошти господарським засобами, зроблено реконструкцію житлового будинку літ. «А-1», розташованого по АДРЕСА_1, здійснено прибудову до літ. «А-1», збудовано гараж та інші надвірні будівлі. Після проведення перебудови та реконструкції, домоволодіння стало складатись з : літ.»А-1»- житловий будинок, загальною площею 28,8 кв.м., літ. «А1-1» - житлова прибудова, загальною площею 67,3 кв.м., літ а2- ганок, літ «Е» - льох, літ.»Л» - гараж, літ. «М» - сарай, літ. «Н» - навіс, літ. «О» - вбиральня, літ. «П» - душ, №2 - огорожа, №4 - ворота, №6 - огорожа, №5 - зливна яма,І -вимощення.

Відповідно до висновків технічного висновку про стан будівельних конструкцій прибудов до житлового будинку, надвірної будівлі, можливості побудови надвірної прибудови за адресою: АДРЕСА_1, від 2007 року, яке здійснено ТОВ « Модулор» експлуатація прибудов до вказаного житлового будинку, перебудованого приміщення, надвірних будівель, а також будівництво надвірних будівель по АДРЕСА_1 можливо. Будівництво надвірних будівель будинку здійснюється для покращення житлових умов. Дефектів в несучих конструкціях та фундаментах будівлі не виявлено. Подальша експлуатація будівлі можлива.

Згідно з ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони побудовані або будуються на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети, або без необхідного дозволу або необхідним чином затвердженого проекту, або з суттєвими порушеннями будівельних норм та правил. Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього.

На підставі ч.3, 5 ст.376 ЦК України, за особою, яка здійснила самочинне будівництво, право власності на самочинно побудоване нерухоме майно, може бути визнано на підставі рішення суду, якщо це не порушує прав інших осіб.

Частина 3 ст. 375 ЦК України передбачає право власника на забудову здійснюється ним при умові додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних норм та правил.

За п.п.6 п. б ч. 1 ст. 31 Закону України ,,Про місцеве самоврядування в Україні " зазначено, що вирішення відповідно до законодавства спорів з питань містобудування належить до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів.

На території м. Харкова повноваження з розпорядження, передачі, надання, вилучення та викупу земельних ділянок на підставі ст.12 ЗК України здійснює Харківська міська рада.

Згідно «Порядку вирішення питань, пов'язаних із самочинним будівництвом», затвердженим рішенням сесії Харківської міської ради №90/04 від 23 червня 2004 року з змінами від 28.09.2005 року, якщо самовільне будівництво об'єкту вже завершено, то необхідно надати технічний висновок спеціалізованої проектної організації, яка має відповідний дозвіл, щодо відповідності стану будівельних конструкцій ДБН та правилам з обов'язковим зазначенням відсотку готовності об'єкту та можливості подальшої експлуатації. Також повинно надати висновки державних служб нагляду відносно відповідності об'єкту вимогам санітарних, пожежних, екологічних норм і правил.

Стаття 24 Закону України ,,Про планування i забудову територій " передбачає, що дозвіл на будівництво об'єктів містобудування фізичні та юридичні особи, які мають намір здійснити будівництво об'єктів містобудування, зобов'язані отримати від виконавчих органів відповідних рад у разі делегування їм таких повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи дані прибудову та реконструкції позивачем ОСОБА_1 були здійсненні на підставі рішення виконавчого комітету Ленінської районної ради народних депутатів від 02.04.1985 року № 52/29 про дозвіл на будівництво.

Під наданням земельної ділянки слід розуміти рішення компетентного органу влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування або передачу права користування земельною ділянкою на підставі цивільно - правових договорів із фізичною чи юридичною особою, як передбачено Постановою № 6 Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України».

Відповідно до договору на право будівництва будинку та безстрокове користування земельною ділянкою від 20.09.1969 р. , посвідченого нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 житлове управління виконкому Ленінської міської районної ради депутатів працюючих відвело забудовнику ОСОБА_4 ділянку комунальної землі, площею 6000 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку.

Таким чином, до пояснення представника відповідача Харківської міської ради, стосовно того, що позивачем ОСОБА_1 не отримано відповідних документ про набуття права власності та права користування земельною ділянкою, на якій здійсненні зазначені прибудови та реконструкція, не можуть бути прийняті судом до уваги.

Крім того, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 зазначила, що на момент будівництва даних прибудов ОСОБА_1 у неї ні яких заперечень щодо прибудов та реконструйованих будівель не було.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні не надала доказів в підтвердження того факту, що здійсненні прибудови та реконструйовані будівлі порушують її права та здійсненні з порушенням будівельних норм і правих.

Також, суд враховує той факт, що на момент надання дозволу на будівництво позивачу ОСОБА_1 і на час здійснення ним спірних перебудов та реконструкцій відповідач ОСОБА_3 та ОСОБА_8 не були власниками на будь-які частки в домоволодінні по АДРЕСА_1. У зв'язку з чим їх дозвіл на здійснення даних дій був не потрібен.

На підставі чого суд приходить до висновку, що здійсненні позивачем ОСОБА_1 перебудови та реконструкція домоволодіння АДРЕСА_1 здійснення з дотриманням будівельних норм і правил без істотних порушень, при цьому зазначені будівлі не загрожують здоров»ю та життю іншим особам, які є співвласниками в даному домоволодінні.

Згідно ст.61 ЦПК України обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Також, суд приймає до уваги той факт, що на момент розгляду цивільних справ за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_8 до ОСОБА_1 та ухвалення рішень по даним справам від 23.05.2011 року та від 18.12.2012 року переобладнання та реконструкція домоволодіння АДРЕСА_1, яка полягала в реконструкції житлових будинків літ. «А-1» та літ. «А1-1» та перебудов та добудов надвірних будівель здійсненні ОСОБА_1 існували, однак будь-яких питань чи заперечень даний факт у відповідача ОСОБА_3 не виникало.

Розташовані на земельній ділянці поряд із житловим будинком господарсько - побутові будівлі й споруди: сараї, гаражі, літні кухні, тощо відповідно до положень ст. 186,381 ЦК України є приналежністю головної речі, тобто житлового будинку чи домоволодіння.

Згідно ст.376 ч.5 ЦК України на вимогу власника ( користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З огляду на вказане, враховуючи, що проведені ОСОБА_1 переобладнання та реконструкції не порушують прав інших осіб та здійсненні без істотних порушень будівельних норм і правил, суд приходить до висновку, що позивачем ОСОБА_1 доведено обставини, на які він посилається у позовних вимогах, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України, ст.ст.328, 375, 376, 392 ЦК України , Постанови № 6 пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року « Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України» суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у м. Харкові, ОСОБА_3 про визнання права власності на об'єкт нерухомості - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( іпн НОМЕР_1,який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1) право власності на 380/400 частин приватного домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, що складається з : літ. «А-1»- житловий будинок, загальною площею 28,8 кв.м., літ. «А1-1» - житлова прибудова, загальною площею 67,3 кв. м., літ а2- ганок, літ «Е» - льох, літ. «Л» - гараж, літ. «М» - сарай, літ. «Н» - навіс, літ. «О» - вбиральня, літ. «П» - душ, №2 - огорожа, №4 - ворота, №6 - огорожа, №5 - зливна яма,І -вимощення.

Рішення по справі може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя О. І. Клименко