У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

26 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Полісся», товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Полісся», ТОВ «Енергія ЛТД» про стягнення заборгованості за кредитним договором, обґрунтовуючи вимоги тим, що 16 травня 2006 року між ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» було укладено кредитний договір з подальшими додатковими угодами до нього, за умовами якого останньому було видано кредит на загальну суму в розмірі 4 441 473,56 Євро, з терміном повернення до 16 травня 2013 року. На забезпечення виконання умов кредитного договору 16 травня 2006 року були укладені договори поруки між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія «Полісся» та ТОВ «Енергія ЛТД», які поручились за зобов'язаннями ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів». У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» умов кредитного договору, станом на 05 травня 2010 року утворилась заборгованість, яка складала 5 384 309,09 Євро, з яких: 4 441 473,56 Євро - по тілу кредиту; 904 258,19 Євро - заборгованість по відсоткам, 36916,86 Євро - пеня за прострочення сплати кредиту, 1 660,46 Євро - пеня за прострочення сплати процентів.

Вказував, що постановою Господарського суду Чернігівської області від 05 травня 2010 року ТОВ «Чернігівський завод будівельних матеріалів» було визнано банкрутом і розпочато процедуру ліквідації, у зв'язку з чим із зазначеної дати проценти та штрафні санкції позивачем більше не нараховувались.

Враховуючи вказане, позивач просив стягнути солідарно з поручителів заборгованість за кредитним договором, проценти та пеню.

Заочним рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року, у задоволенні позову було відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «Надра» просить скасувати ухвалені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, дійшли вірного висновку щодо безпідставності позовних вимог.

Так, суди вірно встановили, що строк виконання позичальником зобов′язання з повернення кредиту у повному обсязі настав у лютому 2009 року, у зв'язку з надісланням банком боржнику та поручителю вимог про дострокове повернення кредиту, а до суду ПАТ КБ «Надра» звернувся лише 14 березня 2014 року, в зв'язку з чим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України порука вважається припиненою.

При цьому, суди дійшли вірного висновку про те, що умови договору поруки про його дію до повного погашення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251 ЦК України, ч. 4 ст. 559 ЦК України, у зв'язку з чим, в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» відхилити.

Заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова