УХВАЛА

іменем україни

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 5 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що під час перебування у шлюбі з ОСОБА_4, який розірвано ІНФОРМАЦІЯ_2, у них народилась дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з нею та перебуває на її утриманні. З 1 вересня 2012 року їх з відповідачем дочка навчається у Куп'янському медичному коледжі ім. М. Шкарлетової на денній формі навчання на контрактній основі та стипендії не отримує. Загальна вартість усього навчання дочки становить 16 250 грн. Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 серпня 2013 року з відповідача було стягнуто аліменти на час навчання дочки та додаткові витрати в межах сум, сплачених нею на час розгляду справи. Зазначала, що з моменту ухвалення цього рішення по теперішній час нею знову понесені витрати на навчання дочки, проїзд, проживання у гуртожитку та лікування у період навчання у розмірі 10 231 грн 78 коп.

Ураховуючи наведене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь половину понесених витрат, пов'язаних з навчанням дочки.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 6 жовтня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на повнолітню дочку, ОСОБА_6: оплату на навчання 3 282 грн 50 коп.; за проживання в гуртожитку 1 109 грн 35 коп., за проїзд до місця навчання 426 грн 79 коп., за придбання ліків та медпослуг 297 грн 25 коп., а усього 5 115 грн 89 коп.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 5 листопада 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права й порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що згідно зі ст. 185 СК України відповідач зобов'язаний брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що правила ст. 185 СК України поширюються на правовідносини щодо обов'язку батьків по утриманню неповнолітніх дітей. Обов'язок утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 СК України, однак норми цієї глави не поширюють дію положень ст. 185 СК України на правовідносини, які виникають між батьками з приводу участі у додаткових витратах на дитину.

Такі висновки апеляційного суду є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та нормам матеріального права, які апеляційним судом вірно застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов'язку сплати аліментів, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186 цс 14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, що під час перебування у шлюбі ОСОБА_3 з ОСОБА_4, який розірвано ІНФОРМАЦІЯ_2, у них народилась дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після розірвання шлюбу залишилась проживати з ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні. З 1 вересня 2012 року ОСОБА_5 навчається у Куп'янському медичному коледжі ім. М. Шкарлетової на денній формі навчання на контрактній основі та стипендії не отримує. Загальна вартість усього навчання дочки становить 16 250 грн.

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 12 серпня 2013 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на час навчання ОСОБА_5 та додаткові витрати в межах сум, сплачених нею на час розгляду справи.

Апеляційний суд на підставі доказів, поданих сторонами, що належним чином оцінені, (ст. ст. 57-59, 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, а не шляхом стягнення додаткових витрат.

Встановивши такі обставини апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови позову в частині стягнення додаткових витрат на навчання повнолітньої дочки.

Доводи касаційної скарги про те, що суд першої інстанції на підставі ст. 185 СК України правильно стягнув додаткові витрати на дитину є необґрунтованими, оскільки дитина сторін є повнолітньою, а правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). А оскільки аліменти на навчання дочки сторін уже були стягнуті зазначеним рішенням суду, то позивачка не позбавлена права на зміну або збільшення розміру аліментів, а не шляхом стягнення додаткових витрат.

Під час розгляду справи апеляційним судом не були порушені норми матеріального й процесуального права, а наведені в скарзі доводи є необґрунтованими та правильність висновків суду апеляційної інстанції не спростовують, тому колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 5 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко