печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 жовтня 2015 року Печерський районний суд м. Києва в складі : головуючого - судді Цокол Л.І. за участі секретаря Сторожук Є.Ю. розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення збитків,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1) звернувся до суду з позовом до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач, КМУ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Державного казначейства України (далі - третя особа, Держказначейство), в якому просить стягнути з державного бюджету України на користь позивача завдані збитки в розмірі 423 338,68 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.09.2012 року було вжито заходів забезпечення позову шляхом, в тому числі, заборони ОСОБА_1 проводити будь-які сільськогосподарські роботи, в тому числі, збору посіяного ТОВ «Долинівське» урожаю соняшника на земельній ділянці площею 50,00 га, яка знаходиться в межах Соболівської сільської ради до вирішення спору по суті. Ухвалою апеляційного суду від 20.11.2012 року вказану ухвалу суду про забезпечення позову було скасовано та в задоволені заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.03.2013 року клопотання ОСОБА_1 про прийняття заяви до спільного розгляду з первісним позовом залишено без задоволення. В результаті таких ухвал суду від 13.09.2012 року та від 19.03.2013 року позивачеві завдано збитки в розмірі 423 338,68 грн., внаслідок заборони зібрати врожай соняшника.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України третя особа Державне казначейство України про стягнення збитків та призначено до судового розгляду.

В судовому засідання представник позивача підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив в позові відмовити та надав письмові заперечення в яких зазначив, що позивачем не доведено протиправність дій відповідача та причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та заподіяною шкодою.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.09.2012 року було вжито заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ТОВ «Долинівське» до Брусилівської районної ради, треті особи ОСОБА_1, відділ Держкомзему у Брусилівському районі Житомирської області про визнання недійсним державного акта серії НОМЕР_1 на право постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га, виданого ОСОБА_1 26.04.2000 року, якою користується ТОВ «Долинівське» на жданий час відповідно до договору оренди від 28.04.2011 року. Так, вказаною ухвалою від 13.09.2012 року заборонено відділу Держкомзему у Брусилівському районі Житомирської області поводити державну реєстрацію державного акта серії НОМЕР_1 на право постійного користування земельною ділянкою площею 50,00 га, виданого ОСОБА_1 26.04.2000 року, до вирішення спору по суті; заборонено ОСОБА_1 проводити будь-які сільськогосподарські роботи, в тому числі, збору посіяного ТОВ «Долинівське» урожаю соняшника на земельній ділянці площею 50,00 га, яка знаходиться в межах Соболівської сільської ради до вирішення спору по суті; заборонено ОСОБА_1 проводити будь-які дії по відчуженню земельної ділянки площею 50,00 га, наданої для ведення селянського (фермерського) господарства згідно державного акта серії НОМЕР_1 на право постійного користування землею, яка знаходиться в межах Соболівської сільської ради до вирішення спору по суті.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 20.11.2012 року вказану ухвалу Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.09.2012 року про забезпечення позову було скасовано, відмовлено ТОВ «Долинівське» в задоволені заяви про забезпечення позову.

Ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.03.2013 року клопотання представника ОСОБА_1 прийняття заяв ОСОБА_1 про встановлення в судовому порядку площі земельної ділянки на якій ТОВ «Долинівське» посіяло соняшник, та про встановлення в судовому порядку особи, що зібрала соняшник на його земельній ділянці площею 38,00 га до спільного розгляду з позовною заявою ТОВ «Долинівське» до Брусилівської районної ради, ОСОБА_1, третя особа відділ Держкомзему у Брусилівському районі Житомирської області про визнання недійсним державного акта залишено без задоволення.

Позивач вважає, що внаслідок ухвали Брусилівського районного суду Житомирської області від 13.09.2012 року ОСОБА_1 було заборонено збирати урожай, а ухвалою Брусилівського районного суду Житомирської області від 19.03.2013 року не прийнято до розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення в судовому порядку площі земельної ділянки на якій ТОВ «Долинівське» посіяло соняшник, та про встановлення в судовому порядку особи, що зібрала соняшник на його земельній ділянці площею 38,00 га, він не зібрав урожай соняшника та поніс збитки.

Як визначено у ст.. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Згідно ст.. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

При цьому, суд зазначає, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. При чому, для відшкодування шкоди необхідна наявність усіх цих елементів складу правопорушення. За відсутності хоча б одного з них цивільно-правова відповідальність не настає.

Посилання позивача на завдання шкоди судовим рішенням не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Кабінет Міністрів України діє на підставі Закону України «Про Кабінет Міністрів України», у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, в тому числі, указами Президента України, постановами Верховної Ради України.

Позивачем не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України на підтвердження протиправності дій КМУ, порушення останнім норм законодавства, не доведено причино-наслідковий зв'язок між заподіяною шкодою та діями відповідача, отже, правові підстави для відшкодування шкоди відсутні.

За таких обставин, позов ОСОБА_1 до КМУ про стягнення збитків є необґрунтованим та в його задоволені слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 79, 88, 209, 213 - 215, 223 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: Державна казначейська служба України про стягнення збитків,- залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення ,- в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Цокол Л.І.