Справа №491/1534/14-ц
09 лютого 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді: Дорош В. В.
при секретарі Гула О. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області про примусового виселення,
ОСОБА_1 27 листопада 2014 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1. У вказаному будинку він мешкає разом із хворою, лежачою дружиною ОСОБА_3, відповідач по даній справі є їхнім дорослим сином, який протягом всього часу зловживає спиртними напоями та тероризує їх, робить спільне з ним проживання неможливим. .
Позивач вказує, що протягом тривалого часу відповідач ніде не працює, порушує їхній спокій, за що неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності з накладенням стягнення у вигляді штрафу та адміністративного арешту.
Також позивач зазначає, що вже двічі звертався до суду з позовними заявами про усунення перешкод у користуванні житловим будинком та виселення відповідача. Такі рішення судом виносились 06 лютого 2008 року та 26 грудня 2011 року, останнє рішення суду 18 травня 2012 року було виконано державною виконавчою службою, про що винесені акт про примусове виконання та постанова про закінчення виконавчого провадження. Однак через деякий час відповідач знову повернувся до їхнього будинку і продовжує неналежно поводитись, порушувати їхній спокій та псує йому з хворою дружиною життя, навіть застосовує фізичну силу.
Крім того, позивач вказує, що він неодноразово звертався до правоохоронних органів про прийняття відповідних мір до його сина, але в основному отримує відписку про те, що той попереджений та зобов'язується добровільно виселитись з будинку, однак обіцянки так і залишаються невиконаними, в зв'язку з чим звернувся до суду та просить задовольнити позовні вимоги.
Позивач по справі в судове засідання, на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с28), відповідно до якої справу просить розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач по справі в судове засідання також не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча сповіщався належним чином про день, час та місце розгляду справи відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення (а.с.21,26).
Представник заінтересованої особи, Державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції, в судове засідання не з'явився, однак начальник відділу надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у відсутність представника ДВС(а.с.27)
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд взявши до уваги заяву позивача, неявку відповідача та вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом також встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно копії паспорту, позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с.Михайлівка Ананьївського району Одеської області та мешканець АДРЕСА_1 (а.с.3).
З копії заочного рішення №2-61/2008р., винесеного 06 лютого 2008 року Ананьївським районним судом Одеської області вбачається, що на підставі вказаного рішення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, виселено з будинку АДРЕСА_1, без надання іншого жилого приміщення (а.с.4).
Згідно копії заочного рішення №2-374/2011р., винесеного 26 грудня 2011 року Ананьївським районним судом Одеської області вбачається, що на підставі вказаного рішення зобов'язано ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності та користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, належним йому на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_2 з нього.(а.с.5-6).
Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 12 липня 2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-374, виданого 18 травня 2012 року Ананьївським районним судом Одеської області «зобов?язання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності та користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, належним йому на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_2 з нього». Закінчено (а.с.7).
З наданих копій листів-повідомлень Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області вбачається, що звернення позивача щодо неправомірної поведінки його сина ОСОБА_2 розглянуто та встановлено, що він дійсно відмовляється висилитись з домоволодіння позивача,, його притягнуто до адміністративної відповідальності, а також проведено профілактичну бесіду, попереджено про недопустимість в подальшому вчинення насильства відносно членів сім'ї позивача (а.с.8-14).
Відповідно до ст. 157 ЖК України членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою ст. 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення.
Згідно ст.116 ЖК України, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.
Відповідно до ст. 316 ЦК України передбачено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Стаття 386 ЦК України передбачає, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб?єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Таким чином, встановлено, що позивачу, на праві приватної власності, належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1. ОСОБА_2, який є сином позивача: ніде не працює, зловживає спиртними напоями, зчиняє сварки та навіть застосовує до батька фізичну силу, однак не бажає в добровільному порядку звільнити належне позивачеві житлове приміщення, на неодноразові прохання позивача виселитись з вказаного будинку він відповідає погрозами та зчиняє сварки. А тому належно оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову і зобов?язання ОСОБА_2 не чинити перешкод у здійсненні права власності і користуванні житловим приміщенням шляхом виселення з домоволодіння позивача.
Керуючись ст.ст. 116, 150, 157 ЖК України, ст.ст. 311, 316, 319, 386 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 15, 30, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224- 226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Відділ державної виконавчої служби Ананьївського районного управління юстиції Одеської області про примусового виселення - задовольнити повністю.
Зобов?язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності та користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1, належним йому на праві приватної власності, шляхом виселення ОСОБА_2 з нього, без надання іншого житла.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили „___" ____________ 20__ року.

Оригінал судового рішення знаходиться в матеріалах судової справи № 491/1534/14-ц Ананьївського районного суду Одеської області.