Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Колодійчука В.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставне майно; за зустрічним позовом ОСОБА_4, в інтересах якого діє опікун ОСОБА_5, до публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання недійсними договорів поруки та договору наступної іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року,

встановила:

У квітні 2009 року публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі- Банк) звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки за договором наступної іпотеки від 21 грудня 2007 року, а саме нежитлову будівлю (приватний клуб), що знаходиться по АДРЕСА_1, загальною площею 928,4 кв.м, що належить ОСОБА_4 на праві власності, для задоволення грошових вимог Банка за генеральною угодою від 21 грудня 2007 року та кредитними договорами від 31 березня 2008 року, від

21 грудня 2007 року, укладеними між Банком та ОСОБА_6, у розмірі 22 205 575,27 грн та визнати за позивачем право власності на вказане нежитлове приміщення.

У грудні 2009 року ОСОБА_4, в інтересах якого діє опікун ОСОБА_5, пред'явив зустрічний позов, у якому, з урахуванням доповнень, просив визнати недійсним договір наступної іпотеки від

21 грудня 2007 року, договори поруки від 21 грудня 2007 року і від

31 березня 2008 року, укладені між ним і Банком, та виключити з реєстру обтяжень нерухомого майна запис про заставу нежитлової будівлі (приватний клуб), що знаходиться по АДРЕСА_1.

Позов мотивовано тим, що укладаючи вказані правочини, він страждав на психічне захворювання, уклав угоди на вкрай невигідних для себе умовах; вчиняв правочини під впливом тяжких для себе обставин - смерті матері, яка померла в листопаді 2007 року, та загостренням психічного захворювання.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 липня 2014 року Банку відмовлено у задоволенні заявленого позову.

Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано недійсними договір наступної іпотеки від 21 грудня2007 року, договори поруки від

21 грудня 2007 року та від 31 березня 2008 року; виключено з реєстру обтяжень нерухомого майна запис про заставу нерухомого майна - нежитлову будівлю, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня

2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким Банку та ОСОБА_4 у задоволенні заявлених позовів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4, просить скасувати рішення апеляційного суду в частині відмови у задоволенні зустрічного позову, у цій частині залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову ОСОБА_4 у задоволенні зустрічного позову, апеляційний суд прийшов до правильного правового висновку про відсутність належних доказів для визнання оскаржуваних правочинів недійсними.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах недієздатного ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Полтавської області від 23 грудня 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4, в інтересах якого діє опікун ОСОБА_5, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

В. М. Колодійчук