Справа № 630/45/15-ц
Провадження № 2/630/121/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2015 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

Головуючого судді Малихіна О.О.

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Люботин Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментах, -

встановив:

Позивачка, ОСОБА_1, звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 заборгованість по аліментах на доньку Маріанну за період з 24 жовтня 2013 року по 31 січня 2015 року в розмірі 8030,00 грн. В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказувала на те, що з липня 2009 року проживала разом з ОСОБА_2 та у них ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилась донька ОСОБА_4, яка проживає разом з нею. За рішенням суду відповідач аліменти на доньку не сплачує, хоча інших дітей у нього немає.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала позовну заяву та просила її задовольнити повністю; пояснила, що після прийняття судом в 2013 році рішення про стягнення аліментів з відповідача, вона отримала виконавчого листа та пред'явила його до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби. Але ОСОБА_2 аліменти не сплачує, до відділу ДВС не з'являється та розрахунок заборгованості не оскаржував. У неї не вистачає власних коштів на утримання та лікування дитини, тому й просить стягнути заборгованість по аліментах, яка виникла на 31 січня 2015 року.

Представник відповідача ОСОБА_3 проти позову заперечував і просив відмовити в його задоволені. В своїх поясненнях ОСОБА_3 посилався на те, що його син, ОСОБА_2, фактично перебуває на його утриманні, оскільки за станом здоров'я не має змоги влаштуватися на роботу. Тому відповідач не має доходів, за рахунок яких міг би сплачувати аліменти. До того ж у нього, ОСОБА_3, виникають сумніви у кровному спорідненні між відповідачем та дитиною.

В судовому засіданні, заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонам докази, суд з'ясував наступне.

Згідно з ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Так, рішенням Люботинського міського суду Харківської області по справі № 630/1033/13-ц від 02 грудня 2013 року за позовом ОСОБА_1 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь позивача на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2013 року і до повноліття дитини.

Як вбачається з розрахунку від 06 лютого 2015 року, складеного державним виконавцем ВДВС Люботинського міського управління юстиції Харківської області, на підставі рішення Люботинського міського суду Харківської області по справі № 630/1033/13-ц від 02 грудня 2013 року здійснюється примусове виконання виконавчого листа, виданого 14 липня 2014 року Люботинським міським листом Харківської області, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Державним виконавцем визначена заборгованість з боку ОСОБА_2 за період з 24 жовтня 2013 року по 31 січня 2015 року в розмірі 10992,65 грн.

Умови і порядок виконання рішень судів у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України «Про виконавче провадження». При цьому обов'язок вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії по примусовому виконанню рішень судів покладено на державного виконавця. Порядок стягнення аліментів встановлений ст. 74 цього Закону.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позивач фактично не погоджується з тим, що під час примусового виконання рішення суду з боку ОСОБА_2 виникла заборгованість зі сплати аліментів. Але така заборгованість має бути стягнута саме державним виконавцем шляхом здійснення ним заходів примусового виконання рішення суду, та у разі незгоди позивача з діями або бездіяльністю державного виконавця вона має право на захист своїх прав як стягувача шляхом оскарження його діяльності.

Оскільки суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача виниклої заборгованості, то слід відмовити позивачу в задоволенні її вимоги про стягнення заборгованості по аліментах.

Керуючись ст.ст. 194-196 СК України, ст.ст. 2, 74 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Люботинського міського суду Харківської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. О. Малихін