Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4047/14-ц

номер провадження 2/695/77/15

30 листопада 2015 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2,
за участю представників: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Золотоноша цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_6 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_7 про встановлення факту спільного проживання однією сімєю чоловіка та жінки без укладення шлюбу, визнання права спільної сумісної власності та поділ майна.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2000 року почали проживати разом з відповідачкою однією сімєю як чоловік і жінка без реєстрації шлюбу та вести спільне господарство. За час спільного проживання народились дочка ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 В період спільного проживання було придбано майно, що належить сторонам на праві спільної сумісної власності: комплект меблів шафи вартістю 11925 грн., унітаз -770 грн., біде - 580 грн., умивальник 1242 грн., тумбочка під умивальник 1995 грн., душова кабіна гідро бокс - 4200 грн., кутова ванна - 4500 грн., газовий котел «Арістон» - 4200 грн., газовий конвектор - 900 грн., палас - 980 грн., телевізор Самсунг - 4500 грн., телевізор «ДжиВіСі» - 3000 грн., мікрохвильова піч «Самсунг» - 860 грн., мікрохвильова піч «Превілег» -1500 грн., праска - 380 грн., пилосос «Самсунг» - 790 грн., холодильник «Ханса» - 3509 грн., ліжко «Крістіна» - 4800 грн., кухонний куточок - 12000 грн., меблевий куточок - 15000 грн., електростанція - 3000 грн., ізопрес -800 грн., пральна машина «Деу» -3850 грн., кондиціонер «Декер» - 2960 грн., кондиціонер «Куперхантер» - 3200 грн., електропилка - 600 грн., перфоратор «Протон» - 880 грн., перфоратор -1250 грн., болгарка «Мастер» - 430 грн., набор інструментів «Макіта» - 500 грн., 4 бухти мідної труби - 7000 грн., стіл металік срібний - 2800 грн., коробка дверного пройому - 1200 грн., 10000 цегла червона - 10000 грн., швелер довжиною 6 м -16 шт. -15360 грн., двигун автомобільний ВАЗ 2107 1,6 - 8000 грн., двигун автомобільний 1,3 - 4000 грн., коробка передач до автомобіля ВАЗ 2107 - 1000 грн., газоблок 200 шт. - 6000 грн., олійниця - 10000 грн., профнастил - 1500 грн., кондиціонер б/у « самсунг» - 2000 грн., кондиціонер б/у «Куперхантер» - 2000 грн., компресор холодильника 20 шт. по 150 грн.-3450 грн., линолеум площею 3,5 Х4,0 м - 14 м 2 -1120 грн., морозильна камера «АЕО» -3400 грн., супутникове обладнання 02 шт. - 1520 грн., будівельні матеріали для водопостачання та газопостачання - 9917 грн., станція водопостачання - 1915 грн., мотокоса «Дніпро» - 1500 грн., двері -03 шт. по 2500 грн. - 7500 грн., двері 02 шт. по 1500 грн. - 3000 грн., компютер 01 шт. та принтер-02 шт. -10220 грн., та просив суд провести розподіл майна подружжя між ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Крім того, збільшивши позовні вимоги під час судового слухання позивач зазначив, що у відповідності до договору дарування житлового будинку від 05 жовтня 2007 року посвідченого державним нотаріусом Золотоніської районної нотаріальної контори ОСОБА_9 № 4422 інвентаризаційна вартість житлового будинку по вул. Гагаріна. 6 с. Новодмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області з надвірними спорудами становить 80631 грн.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 18/15-23 460/15-23 від 17 червня 2015 року виконаного експертом Черкаського відділення КНДІСЕ ОСОБА_10 ринкова вартість будинковолодіння по вул. Гагаріна, 6 с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської області без урахування земельної ділянки що знаходиться під цим будинком з урахуванням поліпшень та ремонтно-будівельних робіт за період з 05 жовтня 2007 року по 01 січня 2014 року складає 397000 грн.

Згідно згаданого вище висновку судової будівельно-технічної експертизи визначити вартість ремонтно-будівельних робіт в будинку по вул. Гагаріна, 6 с. Нова Дмитрівка за період з 05.10.2007 року по 01.01.2014 року неможливо у звязку з відсутню переліку та обєму проведених робіт підтверджених документально.

За таких умов позивач вважає визначення вартості поліпшень та ремонтно-будівельних робіт у вказаному будинку повинна проходити шляхом визначення різниці між вартістю будинку на час початку таких робіт тобто 05 жовтня 2007 року та час припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами по справі по 01 січня 2014 року, а саме 1=316369 грн.) та з урахуванням рівних часток осіб які перебували у фактичних шлюбних відносинах частка позивача складає половину від вартості поліпшень, тобто (316369 грн./2=158184 грн.) саме така сума підлягає стягненню з відповідача по справі.

Позивач та її представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні позовних вимог.

Відповідачка в судове засідання не зявилась, а її представники в судовому засіданні заперечували проти позову в повному обсязі як не недоведеному.

Суд вислухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Більш того, ч. 2 ст.60 СК України передбачає презумпцію спільності прав на майно набуте за час перебування в шлюбі, а саме вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Пленумом Верховного Суду України, в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

У Пленумі також зазначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати не лише обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, а й з'ясовувати джерело і час його придбання.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази про отримання доходів або будь яких належних сум прибутку позивачем ОСОБА_6

Як вбачається з ОСОБА_10 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 04.09.2015р. відомості про ОСОБА_6 в реєстрі відсутні.

Як вбачається з відповіді, наданої Золотоніською обєднаною державною податковою інспекцією Головного Управління ДФС у Черкаській області на запит про отримання публічної інформації, що знаходиться у володінні органів ДФС України, ОСОБА_6 на обліку Золотоніської ОДГІІ як фізична особа-підприємець не перебуває та жодного доходу за період з 2000р. по 2014р. не задекларував.

Безпосередньо сам позивач не надав суду жодного доказу отримання ним доходу з будь яких джерел, таким чином позивач ОСОБА_6 не довів належними і допустимими доказами свою грошову участь у придбанні майна, що є предметом спору, так само як і не довів факту придбання вказаних речей за спільні кошти.

Водночас, в справі знаходяться письмові докази про те, що за період з 2000р. по 2014р. відповідач ОСОБА_7 отримувала від своїх батьків, що проживають в Португалії, грошові перекази на загальну суму близько 14000 Євро, які вона використовувала як для придбання майна, що є предметом спору, так і для покращення умов проживання.

Верховний Суд України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі 6-1026цс15 висловив правову позицію: «Майно, надуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об'єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім'ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об'єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету); 2) інше не встановлено письмовою угодою міме ними.

У зв'язку із цим суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім'єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці.»

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Верховний Суд України в постанові від 01.07.2015 року у справі №6-6126цс15 висловив наступну правову позицію: «Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими: майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності: майно, набуте коленим із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до п.3 ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто. Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходити з наведеного для правильного застосування ст.60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.»

Судом також встановлено, що дійсний обсяг майна, який був набутий відповідачкою в період її перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_6 можна встановити не з переліку, на який посилається позивач у позові, а з Постанови ДВС, в якій вказано перелік наявного та описаного майна.

Крім того позивач в перелік майна, яке він вважає об'єктом права спільної сумісної власності, та бажає поділити, включає серед іншого «Комплект меблів шафи вартістю 11295грн.» та «Комплект меблів вартістю 26265грн.», при цьому не надаючи підтверджуючих доказів, щодо їх придбання.

Проте, як вбачається, з Накладної № 9 від 13.09.2010р. Комплект меблів шафи вартістю 11.295грн. був придбаний навіть не ОСОБА_7, а її матір'ю ОСОБА_11. Від так зазначене майно належить ОСОБА_11 та не може бути предметом спору і поділу між сторонами по справі не підлягає.

Як вбачається з Замовлення № 178, Гарантійного талону № 178/02/10, Накладної № 8 від 21.01.2011р. Комплект кухонних меблів вартістю 25.265грн. був придбаний такожОСОБА_11, а тому також належить ОСОБА_11 та не може бути предметом спору і поділу між сторонами по справі не підлягає.

В той же відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи № 18/15-23 460/15-23 від 17 червня 2015 року виконаного експертом Черкаського відділення КНДІСЕ вартість доведених та узгоджених перед експертом поліпшень та ремонтнобудівельних робіт будинку №6 по вул. Гагаріна, с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської обл., складає 904 грн. 70 коп., що є спільними витратами подружжя, а тому 1/2 частина витрат підлягає стягненню з відповідачки.

Факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без укладення шлюбу в період часу з 01 січня 2000 року до 01 березня 2014 року фактично сторонами не оспорюються, а тому в силу ст.61 ЦПК України є доведеним.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, виходячи з відповідного розрахунку щоь мається у матеріалах справи, суд стягує з відповідачки на користь позивача частину судового збору, сплаченого ним при подачі позову.

Керуючись, ст.ст. 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Визнати факт спільного проживання однією сімєю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 без укладення шлюбу в період часу з 01 січня 2000 року до 01 березня 2014 року.

Стягнути з ОСОБА_7, 19700, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 6, і.п.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, 17000, с. Нова Дмитрівка, вул. Центральна, 69, і.п.н НОМЕР_2, 452 грн. 35 коп. вартості поліпшень та ремонтнобудівельних робіт будинку №6 по вул. Гагаріна, с. Нова Дмитрівка, Золотоніського району, Черкаської обл.

Стягнути з ОСОБА_7, 19700, Черкаська обл., Золотоніський р-н, с. Нова Дмитрівка, вул. Гагаріна, 6, і.п.н. НОМЕР_1, на користь ОСОБА_6, 17000, с. Нова Дмитрівка, вул. Центральна, 69, і.п.н НОМЕР_2, - 46 грн. 10 коп. судових витрат.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Заходи забезпечення позову у даній справ, визначені ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 29 вересня 2014 року скасувати.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Таратін В.О.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2015 р.

Суддя В.О. Таратін.