АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4442/15 Справа № 201/387/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Лаченкова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську

апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3

на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2015 року позовну заяву публічного акціонерного товариства "Фідобанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інд. номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (МФО 300175, ОКПО 14351016) заборгованість за кредитним договором з фізичною особою № 014/14113/2/20293 від 21 липня 2008 року станом на 19 листопада 2014 року в розмірі 1 208 927,86 грн., а саме:

175 869,68 грн. - прострочені нараховані проценти;

1378,5 грн. - нараховані проценти за період з 15 листопада 2014 року по 19 листопада 2014року;

23 865,72 грн. - пеня за період з 16 липня 2013 року по 19 листопада 2014 року;

42 864,46 грн. - борг за несплаченою частиною кредиту;

964 949,5 грн. - залишок строкової заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, інд. номер НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_2, інд. номер НОМЕР_2) на користь публічного акціонерного товариства "Фідобанк" (МФО 300175, ОКПО 14351016) понесені судові витрати в розмірі 1 827 грн. з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель доручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст. ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом. У разі солідарного обов'язку боржників частково або в повному обсязі як від всіх боржників разом, так і від будь-якого з них окремо. Солідарну відповідальність перед кредитором несуть і боржник, і поручитель, якщо інше не встановлено договором поруки відповідно до ч.1 ст. 554 ЦК України.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2008 року між ВАТ "Ерсте Банк", правонаступником якого є ПУАТ "Фідобанк", та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір з фізичною особою № 014/14113/2/20293, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в сумі 100 000 доларів СІЛА, строком до 20 липня 2028 року, зі сплатою 12,5 % річних, комісією за розрахунково-касове обслуговування 0,99 % від суми кредиту, комісією за видачу готівки з поточного рахунку в розмірі 0,5 % від суми кредиту.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 21 липня 2008 року між ВАТ "Ерсте Банк" (правонаступником якого є ПУАТ "Фідобанк") та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки № 014/14113/2/20293/1, відповідно до якого предметом іпотеки є двокімнатна житлова квартира № 91, загальною площею 50,7 м.кв., що знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Телевізійна, буд. 1-А.

Крім того, в забезпечення виконання умов за кредитним договором з фізичною особою №014/14113/2/20293 21 липня 2008 року між ВАТ "Ерсте Банк"(правонаступником якого є ПУАТ Фідобанк") ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 014/14113/2/20293/2, відповідно до якого поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобов'язань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник.

Банк на адресу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надсилав вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором (а.с. 20-21). Проте вимоги залишилися без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позичальником систематично порушувалися умови кредитного договору щодо своєчасного відповідно до графіку сплати щомісячних платежів в погашення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка станом на 19 листопада 2014 року становила 1 208 927,86 грн., яка складається з: 175 869,68 грн. - прострочені нараховані проценти;1 378,5 грн. - нараховані проценти за період з 15 листопада 2014 року по 19 листопада 2014 року; 23 865,72 грн. - пеня за період з 16 липня 2013 року по 19 листопада 2014 року; 42 864,46 грн. - борг за несплаченою частиною кредиту; 964 949,5 грн. - залишок строкової заборгованості,а оскільки відповідно до договору поруки, який укладений між банком , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в забезпечення виконання боржником зобов"язань за кредитним договором, то поручитель повинен нести солідарну відповідальність разом з боржником.

Доводи в апеляційній скарзі відповідачів на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ПУАТ "Фідобанк" є правонаступником ВАТ "Ерсте Банк", колегія суддів вважає необґрунтованими,оскільки в матеріалах справи є статут ПАТ "Фідобанк" і п.1.1 підтверджується правонаступництво позивача (а.с.23-24).

Приведені в апеляційній скарзі доводи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ч. 1 ст. 218, ст.ст. 303, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вікторовича- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий судя ОСОБА_4

Судді О.П.Варенко

ОСОБА_5