№ производства 2/646/239/2015
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30.03.15 року м. Харків
Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі: судді Білінської О.В., за участю секретаря Жура О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом, зазначивши, що 25.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № HAXRFO17630270, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 7921,18 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» є правонаступником прав і обов'язків Закритого Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк».
Представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що в справі є достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наданих доказів, в межах заявлених позовних вимог, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
25.11.2007 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № HAXRFO17630270, відповідно до якого відповідачу було надано кредит у сумі 7921,18 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а.с. 10).
Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмір та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно з п. 3.2.2, п.3.2.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, позичальник зобов'язується погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви; сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1,4.2 даних Умов та тарифів.
Відповідно до п. 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник збов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.
П.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.
Ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.
Згідно вимог ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк.
Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.
Ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Ст. 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.
Згідно з ч.2 ст.615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.
Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Ст.599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором кредиту належним чином, тому є підстави для задоволення позовної заяви.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 214, 215, 218, 224 ЦПК України,
Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який ухвалив дане рішення, протягом десяти днів з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.В.Білінська