Справа № 345/3744/14-ц
Провадження № 22-ц/779/723/2015
Головуючий у 1 інстанції Кардаш О. І.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Васильковського В.М., Девляшевського В.А.,

секретаря Яковин М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року про стягнення відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок пошкодження сільськогосподарських культур, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтував тим, що має у власності земельну ділянку площею 0,08 га, яка виділена йому на забудову садиби у 1981 році. Забудова дозволена виконкомом Калуської районної ради народних депутатів від 11.06.1980 і з того часу позивач розпочав будівництво житлового будинку та користуватися земельною ділянкою. Відповідач своїми неправомірними діями 21.06.2014 спричинив збитки, зайшов на його земельну ділянку та покосив городину. Такими діями позивачу була завдана матеріальна шкода у розмірі 1885,20 грн, оскільки було пошкоджено рослини кукурудзи та картоплі. Крім того, позивач вважає, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди в розмірі 5000 грн, які і просить стягнути в його користь з відповідача та судові витрати по справі.

Заочним рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 28 жовтня 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 1885,20 грн матеріальної шкоди, 500 грн моральної шкоди та 487,20 грн сплаченого судового збору, а всього 2 872,40 грн (а.с. 26-28).

Ухвалою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 23.12.2014 вищевказане заочне рішення скасовано, а справу призначено до розгляду в загальному порядку (а.с. 56-57).

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_4 1885,20 грн матеріальної шкоди, 500 грн моральної шкоди та 487,20 грн сплаченого судового збору, а всього 2 872,40 (дві тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 40 копійок) грн.

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 оскаржив вказане рішення в апеляційному порядку. Вважає його незаконним, оскільки судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи. Зі слів представника відповідача, суд першої інстанції зробив помилковий висновок, що він не вправі вирішувати питання щодо належності спірної земельної ділянки, оскільки такий спір вирішується між сторонами в адміністративному порядку. Апелянт зазначає, що Калуським міськрайонним судом розглядався спір за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Боднарівської сільської ради, третя особа ОСОБА_3 про визнання незаконним та скасування рішення землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі. Зі слів представника, суд фактично встановив відсутність у позивача законного права на спірну земельну ділянку, а, отже, і неможливість його порушення. Крім того, на думку апелянта, суд в порушення вимог ст. ст. 57, 212, 213 ЦПК України не оцінив показання свідків як докази у справі. Також представник апелянта вважає, що суд не дав належної оцінки тим правам і обов'язкам сторін, які вони мають щодо своїх земельних ділянок. Так, ОСОБА_3 як належний землекористувач має право самостійно господарювати на своїй землі,а позивач зобов'язаний не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів.

Просить рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні апеляційного суду представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити з указаних у ній мотивів

Позивач та його представник проти доводів апеляційної скарги заперечили, просили її відхилити з огляду на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши позивача та його представника, представника відповідача, суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_4 було виділено під забудову ділянку площею 0,08 га, земель, що знаходились в користуванні ОСОБА_5 відповідно до копії Свідоцтва НОМЕР_1 від 22.09.1981 (а.с. 10-11).

Межі земельної ділянки було відведено відповідною комісією, що підтверджується копією ОСОБА_1 відводу земельної ділянки, розбивки будівель в натурі та передачі проектної документації від 10.07.1990 (а.с.12).

Як вбачається з копії витягу із Рішення сесії Боднарівської сільської ради від 29.12.1993 позивачу передано у приватну власність земельні ділянки - 0,57 га в тому числі 0,19 га - для обслуговування жилого будинку, 0,38 га - для ведення особистого селянського господарства (а.с.15). Що також підтверджується копією Архівного витягу з протоколу 17 сесії Боднарівської сільської ради 21 скликання від 29.12.1993 (а.с. 14).

Згідно копії Рішення 17 сесії Боднарівської сільської ради 21 скликання від 29.12.1993 про виділення земельних ділянок жителям села Боднарів під присадиби та обмін земельних ділянок окремих громадян ОСОБА_3 надано 0,08, ур. Коло Лужної, 0.05 Очеретки (а.с. 38-39).

З копії Рішення 3 сесії Боднарівської сільської ради 3 скликання від 29.06.1998 про внесення доповнень до рішення від 07.12.1994 та від 29.12.1994 «Про передачу земель у приватну власність» (а.с. 40) надано ОСОБА_7 0,79 га відповідно до копії Списку громадян, які увійшли в безоплатну приватизацію по с. Боднарів (а.с. 40 - зворот).

На а.с. 41, 41 наявні копії Кадастрових планів ОСОБА_4

Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на жилий будинок ОСОБА_4 належить житловий будинок з по господарськими будівлями і спорудами на праві особистої власності, про що зроблено запис в реєстровій книзі за № 372 (а.с.16).

Заявою позивача ОСОБА_4 № 76 від 23.06.2014 було повідомлено голову Боднарівської сільської ради Калуського району про неправомірні дії 21.06.2014. на його земельній ділянці (а.с.5).

Згідно копії Висновку дільничного інспектора Калуського МВ УМВС від 26.06.2014 в ході перевірки встановлено, що 21.06.2014 близько 04.00 год. громадянин ОСОБА_3 скосив городну ділянку громадянина ОСОБА_4 Висновком рекомендовано звернутися до місцевого суду для вирішення питання по суті (а.с. 7).

Управлінням агропромислового розвитку Калуської РДА наданий орієнтовний розрахунок від втрат незібраної сільськогосподарської продукції всього збитків від 30.07.2014 на суму 1885,20 грн (а.с. 9).

Згідно копії повідомлення Калуської ОДПІ № 1972/10/190 від 03.07.2014 ОСОБА_7 за період з 01.01.2009 по 31.12.2013 сплатила 118,26 грн земельного податку (а.с. 76).

Відповідно до копії повідомлення Боднарівської сільської ради за гр. ОСОБА_4 числиться 0,57 га земельної ділянки, на час звернення сільська рада не приймала рішення щодо надання дозволу на розроблення технічної документації на земельні ділянки гр. ОСОБА_4 (а.с. 77).

При ухваленні рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції, враховуючи приписи ст. 1166 та ч. 2 ст. 1192 ЦК України дійшов обґрунтованого висновку, задовольнивши вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення матеріальної та частково моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки мова йде не про право на земельну ділянку, щодо якої існує спір в іншому провадженні, а про відшкодування шкоди, яку ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_4 пошкодженням його майна - сільськогосподарських культур.

Колегія суддів знаходить, що судом першої інстанції було правильно визначено розмір стягненої на користь позивача моральної шкоди в сумі 500 грн відповідно до вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України та приписів Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами), керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості.

Заперечення апелянта щодо того, що відсутня вина, так як відповідач вважав свої дії правомірними - даних про належність городини ОСОБА_4 у відповідача не було - колегія суддів не приймає, оскільки ОСОБА_7 скошені ним сільськогосподарські культури не належали. Він точно знав, що це чуже майно, а не його, і скосив, заподіявши шкоду. При цьому, у нього були всі дані вважати, що це майно ОСОБА_4, з яким у нього спір з приводу землі, на якій росли пошкоджені культури.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13 лютого 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий А.Ю. Малєєв

Судді: В.М. Васильковський

В.А. Девляшевський