№2-756/478/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарях: Субіну М.О., Добровановій О.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2014 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що з ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилося двоє дітей донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

24.10.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розлучилися.

За твердженням ОСОБА_1 діти залишились проживати із нею та перебувають на її утриманні, при цьому ОСОБА_2 проживає окремо та не приймає участі у виховані та утриманні дітей, жодної допомоги не надає.

Таким чином, вказуючи про значні систематичні витрати на утримання дітей ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 по 2 000 грн. щомісячно на утримання кожної дитини до досягнення доньками повноліття, а також 5 000 грн. витрат пов»язаних із юридичними послугами.

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив вказуючи на те, що обоє дітей проживали разом із ним до того часу доки старша донька ОСОБА_3 не вирішила проживати разом із матір»ю, при цьому ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на даний час залишається проживати разом із батьком і перебуває саме на його утриманні. Заперечуючи проти позову ОСОБА_2 вказував, що матеріально утримує також і доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, хоча погодився, що не має постійного стабільного доходу.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі від якого у них народилися донька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

24.10.2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розлучилися.

Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

У відповідності до ч.2 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Зі змісту ст.ст. 180, 181 СК України вбачається, що обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері так і батька, при цьому право на стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дитина.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено сторонами, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із батьком і на даний час ОСОБА_1 лише ініціює в судовому порядку питання про визначення місця проживання дитини разом із нею.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про стягнення на її користь аліментів у розмірі 2000 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 є безпідставною, оскільки дитина не проживає із позивачем і не перебуває на її утриманні.

Також, сторони підтвердили та не заперечували у судовому засіданні, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 переїхала до матері і на даний час дійсно проживає разом із ОСОБА_1

Відповідач як однією із підстав своїх заперечень проти розміру аліментів на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 вказував, що систематично надає дитині кошти, більше того хоча офіційно працевлаштований, однак має нестабільний і нерегулярний дохід.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Таким чином, вимога ОСОБА_1 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною та обґрунтованою.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, крім іншого, стан здоров»я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків.

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, вказуючи про систематичну передачу коштів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження вказаних обставин.

Позивач пояснюючи розмір бажаних аліментів зазначала, про щомісячні витрати на утримання дитини у досить великому розмірі - близько 5 000 грн., хоча сама ж згодом повідомила, що на даний час ніде не працює та не може цілковито матеріально утримувати дитину .

Таким чином, з огляду на зазначене та наявні докази у справі, суд вважає необхідним і достатнім стягнути із ОСОБА_2 аліменти лише на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1000 грн. щомісячно.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

У відповідності до ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. Таким чином, граничний розмір компенсації витрат, пов»язаних із розглядом цивільної справи становить 487 грн. 20 коп. за годину роботи. Натомість як слідує із позову, позивачем сплачено витрати на правову допомогу у сумі 5000 грн., що еквівалентне понад 10 годинам роботи по наданню юридичних послуг.

При цьому, позивач не в повній мірі обґрунтував зазначений розмір витрат на правову допомогу, більше того, до матеріалів позову не було долучено необхідного пакету документів для можливості вирішення питання про стягнення аліментів. У зв»язку із цим, з огляду на положення Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», реальний час участі представника позивача в судових засіданнях, та якість наданих послуг, суд вважає достатнім стягнути із відповідача на відшкодування вказаних витрат 500 грн.

Також, у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 243 грн. 60 коп., судового збору на користь держави.

Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 191 СК України, ст. ст. 10, 60, 130, 213-215, 224-227 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини - доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1000 (однієї тисячі) грн. щомісячно починаючи з 18.09.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 500 грн. в рахунок оплати отриманих юридичних послуг.

В решті позивних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний податковий номер: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. в дохід держави.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в десятиденний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні при проголошенні судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук