Справа № 523/286/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" березня 2015 р. м. Одеса.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді - Погрібного М.О.

При секретарі - Олійник О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань №14, цивільну справу за позовом Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат за період навчання, -

В С Т А Н О В И В

Одеський державний університет внутрішніх справ (далі ОДУВС) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просить стягнути з нього 42 800 гривень 06 копійок, потрачених на нього державних коштів під час навчання в ОДУВС за період з 10 серпня 2009 року по 01 грудня 2012 року.

В обґрунтування позову, позивач посилався на те, що відповідач ОСОБА_1, відповідно до вимог Закону України «Про міліцію» та наказу МВС України від 14 травня 2007 року №150 «Про затвердження Типового договору про підготовку фахівців у вищому навчальному закладі МВС України», проходив службу в органах внутрішніх справ України з 10 серпня 2009 року по 01 грудня 2012 року. У 2009 році, ОСОБА_1 був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» до Одеського державного університету внутрішніх справ, де був поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання. З відповідачем був укладений Договір про підготовку фахівця. 29 листопада 2012 року, відповідач ОСОБА_1 звернувся до керівництва Університету з рапортом про звільнення за власним бажанням. На підставі наказу ОДУВС від 01 грудня 2012 року №124 о/с, відповідач був відрахований з Університету та звільнений з органів внутрішніх справ. Згідно пунктів 2.3.1, 2.3.2, 2.3.6, пункту 2.3 Договору, відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати на його підготовку, у зв'язку з достроковим розірвання Договору з підстав небажання продовжувати навчання.

Згідно розрахунку вартості утримання ОСОБА_1 за час його навчання в ОДУВС, він повинен відшкодувати витрати в зазначеній вище сумі, які були затрачені МВС України на його утримання під час навчання.

Представник позивача Ходоровський Я.В. у своїй письмовій заяві, поданій до загальної канцелярії суду, підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі. В разі неявки в судове засідання відповідача, просив розглянути справу в заочному порядку. Наслідки розгляду справи в заочному порядку, передбачені ст. 228 ЦПК України, йому відомі.

Відповідач ОСОБА_1 на неодноразові виклики в судові засідання не прибув. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, встановленому законом замовною поштою за місцем реєстрації його проживання. Причини неявки суду не повідомив.

За заявою представника позивача, суд розглянув справу в заочному порядку на підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України.

Вивчив матеріали справи, суд вважає, що на підставі встановлених фактів та досліджених доказів, позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно наказу №124 о/с від 10 серпня 2009 року, Одеського державного університету внутрішніх справ, відповідач ОСОБА_1 був зарахований курсантом 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів слідства та дізнання освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр» у галузі «Право», за напрямком підготовки «Правознавство», з постановкою на всі види продовольчого та речового утримання, з виплатою грошового забезпечення з 10 серпня 2009 року (л.с. №8).

08 вересня 2009 року, між ОСОБА_1, Головним управлінням МВС України в Одеській області та Одеським державним університетом внутрішніх справ було укладено письмовий договір про підготовку фахівця в Одеському державному університеті внутрішніх справ, в якому зазначені обов'язки та права сторін договору, з якими учасники договору ознайомилися, погодилися та підписалися (л.с.№ №10-13).

29 листопада 2012 року, ОСОБА_1 подав Ректору Одеського державного університету внутрішніх справ рапорт з проханням відрахувати його з університету та звільнити з органів внутрішніх справ за власним бажанням у зв'язку з небажанням в подальшому навчатися та нести службу (л.с. №14).

Після проведеної службового розслідування по факту подання рапорту курсантом 4-го курсу ОСОБА_1 з проханням відрахувати його з університету та звільнити з органів внутрішніх справ, наказом №124 о/с від 01 грудня 2012 року, тимчасово виконуючого обов'язки ректора університету, ОСОБА_1 був відрахований з університету та звільнений з органів внутрішніх справ (л.с. №№9, 15).

Відповідно до пункту 2.3.6, вказаного вище Договору, відповідач взяв на себе зобов'язання у разі його відрахування з навчального закладу чи звільнені з органів внутрішніх справ з підстав передбачених пунктом 3 Договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з його утриманням у навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком (л.с. №№10-13).

Згідно розрахунку фактичних витрат, пов'язаних з утриманням рядового міліції ОСОБА_1 у ОДУВС відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року №313, за період з 15 серпня 2009 року по 01 грудня 2012 року, він зобов'язаний відшкодувати позивачу 42 800 гривень 06 копійок, що підтверджується довідкою №294 від 03 листопада 2014 року Одеського державного університету внутрішніх справ, особовим рахунком відповідача, розгорнутою довідкою-рахунком витрат на продовольче забезпечення курсанта ОСОБА_1, розрахунком комунальних послуг наданих курсанту ОСОБА_1 за вказаний період (л.с. №№16,17-1819-20, 21-26).

Свої зобов'язання по відшкодуванню зазначених вище витрат, відповідач ОСОБА_1 не виконав.

Згідно ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 623 ЦК України - боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача правомірні, ґрунтуються на Договорі, укладеного між позивачем і відповідачем, зазначених вище нормах ЦК України, які регулюють виниклі правовідносини, тому підлягають задоволенню, оскільки відповідач порушив договірні зобов'язання, викладені вище.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Одеського державного університету внутрішніх справ, рахунок 0570 в Головному управлінні Державної казначейської служби України в Одеській області, МФО 828011, , 42 800 гривень 06 копійок (сорок дві тисячі вісімсот гривень 06 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеського державного університету внутрішніх справ 428 гривень судового збору.

Копію рішення направити сторонам по даній справі.

Рішення, як заочне, може бути переглянуто за заявою відповідача, яка подається до Суворовського районного суду м. Одеси протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку.

Суддя: