Ухвала

іменем україни

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Хопти С.Ф., Гулька Б.І., Луспеника Д.Д.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» про стягнення грошової винагороди за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» на рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2013 року його було призначено арбітражним керуючим у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю «Брокер Актив» з встановленою виплатою грошової винагородою у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок заявника публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Конкорд» (далі - ПАТ «АКБ «Конкорд»), яка здійснюється шляхом авансування заявником (кредитором). Зазначав, що 3 березня 2014 року між ПАТ «АКБ «Конкорд» та ОСОБА_5 було укладено договір поруки, за умовами якого останній зобов'язався нести відповідальність за невиконання ПАТ «АКБ «Конкорд» обов'язку зі сплати грошової винагороди йому, як розпоряднику майна, в межах суми у розмірі 100 грн. Оскільки ПАТ «АКБ «Конкорд» не виплачувало йому грошову винагороду за виконання повноважень розпорядника майна, у період з грудня 2013 року по квітень 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 10 194 грн 52 коп.

Ураховуючи наведене, позивач просив стягнути на його користь з ПАТ «АКБ «Конкорд» вказану заборгованість та із ОСОБА_5 100 грн.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2014 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 100 грн у рахунок погашення заборгованості за договором поруки від 3 березня 2014 року. Стягнуто з ПАТ «АКБ «Конкорд» 10 194 грн 52 коп. у рахунок погашення заборгованості з оплати послуг арбітражного керуючого-розпорядника майна. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «АКБ «Конкорд», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовити.

Інші сторони судові рішення не оскаржили, тому в іншій частині судові рішення не переглядаються (ч. 2 ст. 335 ЦПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов, суди на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням положень ст. 115 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», правильно виходили із того, що позивач здійснював повноваження розпорядника майна ТОВ «Брокер Актив» згідно ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2013 року, тоді як ПАТ «АКБ «Конкорд», заявник до господарського суду, кредитор, не виконало зобов'язання щодо сплати позивачу грошової винагороди та допустило заборгованість.

Доводи касаційної скарги направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 332, 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерний Комерційний Банк «Конкорд» відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 10 вересня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 8 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

Б.І. Гулько

Д.Д. Луспеник