АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Прохоровій В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» ПантіноїЛюбові Олександрівни про забезпечення позову у справі за позовом Тимчасової адміністрації ПАТ «Старокиївський банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання правочинів недійсними,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року,

встановила:

06 листопада 2014 року ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва заяву Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» Пантіни Любові Олександрівни про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти в розмірі 191 000 грн. 00 коп., які обліковуються на поточному (на вимогу) рахунку ОСОБА_3 на виконання умов договору банківського рахунку від 16 квітня 2014 року № 7556, укладеного між ОСОБА_3 та ПАТ «Старокиївський банк».

Заборонено Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії спрямовані на відшкодування коштів за вказаним вкладом ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу суду з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Розглянувши справу в межах доводів поданої заяви, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Проте погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд(суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, предметом спору між сторонами є визнання недійсним договору банківського рахунку № 7556 та договору банківського вкладу № 05/1073-2014, укладені між банком та ОСОБА_3

Колегія суддів не знаходить підстав для висновку про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову, оскільки відсутність арешту на грошові кошти не може призвести до реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про визнання правочинів недійсними.

Крім того, забезпечення позову у вигляді заборони Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вчиняти дії спрямовані на відшкодування коштів за вкладом, не відповідає положенням ч. 6 ст. 152 ЦПК України.

Протилежний висновок суду першої інстанції з цього приводу є помилковим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду від 06 листопада 2014 року підлягає скасуванню з постановленням ухвали з цього питання.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 листопада 2014 року скасувати.

У задоволенні заяви Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Старокиївський банк» про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Болотов Є.В.

Судді: Білич І.М.

Поліщук Н.В.