У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді - Шимківа С.С.

суддів: - Бондаренко Н.В., Василевича В.С.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах малолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди завданої смертю, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року задоволено частково позов ОСОБА_3 в інтересах малолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5 до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про відшкодування шкоди завданої смертю.

Визнано подію, що мала місце 17 жовтня 2013 року страховим випадком відповідно до полісу № АВ/1266794.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_3 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 одноразово страхове відшкодування в розмірі 28635,84 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 6939,28 грн., а всього 35575,12 грн..

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_5 одноразово страхове відшкодування в розмірі 47 413,44 грн. та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 11 489,64 грн., 58 903,08 грн..

У задоволенні позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди - відмовлено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на користь держави 944,78 грн. судового збору.

________________________________________________________________________________

Справа № 564/2549/13-ц Головуючий в суді І інстанції - Грипіч Л.А.

Провадження № 22-ц/787/444/2015 Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Вважаючи рішення суду таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, приватне акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" оскаржило його в апеляційному порядку.

Вказує, що державні соціальні виплати, які були оформлені на ОСОБА_5 не можна вважати доходами вказаної особи. Як зазначено у Законі України "Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми" та Постанові КМУ № 1751, вказаний вид допомоги призначається на дітей та виплачується будь-кому з подружжя, чи то батьку чи то матері, в залежності від того, на кого з них було оформлено ці виплати.

Вказані соціальні виплати не є не отриманими, оскільки допомога виплачується на дітей та оформлюється на одного з батьків. Навіть у разі смерті того з батьків на кого була оформлена допомога, вона переоформлюється на іншого з батьків та у будь-якому випадку виплачується у повному розмірі.

Таким чином, відображена у довідках державна соціальна допомога при народженні дитини та допомога по догляду за дитиною до 3 років виплачувалася і після смерті ОСОБА_5 та фактично не залежали від даного факту.

Додає, що, зважаючи на те, що немає жодних правових підстав для стягнення страхового відшкодування, немає підстав і для нарахування пені.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

У запереченні на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_8 зазначає про законність та обгрунтованість оскаржуваного судового рішення. Просить про відхилення апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості підстав відшкодування малолітнім дітям ОСОБА_5 матеріальної шкоди, заподіяної її смертю, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Судом встановлено, що 17.10.2012 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки "Folkswagen LT-35", д.н.з. НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Городище-Рівне-Старокостянтинів на ділянці 71 км. + 74 м., не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, внаслідок неуважності до дорожньої обстановки, що призвело до з'їзду автомобіля з проїжджої частини вліво із подальшим перекиданням транспортного засобу в кювет.

Внаслідок вищезазначеного ДТП загинула ОСОБА_9 - дружина ОСОБА_3, матір двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 10 січня 2013 року ОСОБА_3 було визнано винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України (а.с. 16).

На момент вчинення ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - автомобіля марки "Folkswagen LT-35", д.н.з. НОМЕР_1, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1266794 (а.с. 16).

05.03.2013 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" із заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 19).

Листом від 17.06.2013 року за № 143-у ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" відмовила у виплаті страхового відшкодування ОСОБА_3 (а.с. 20).

Відповідно до п. 22.1. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин між сторонами), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/1266794 встановлено ліміт відповідальності страховика на одного потерпілого у розмірі 100000 грн. - за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю (а.с. 16).

Згідно ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", право на отримання відшкодування за шкоду, пов'язану із смертю потерпілого, мають особи, які знаходилися на утриманні потерпілого, та особи, які взяли на себе витрати з поховання.

У зв'язку із смертю годувальника відшкодовується частина неотриманих доходів потерпілого, яка кожному утриманцю належала б при його житті, за вирахуванням пенсій, наданих утриманцям внаслідок втрати годувальника.

Спростовуючи твердження апеляційної скарги про те, що державні соціальні виплати, які були оформлені на ОСОБА_5, не можна вважати доходами вказаної особи, варто зазначити наступне.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 31 грудня 2004 року № 1776 (була чинною на момент виникнення спірних відносин) "Про затвердження Порядку проведення розрахунку розміру страхового відшкодування утриманцям у зв'язку із смертю годувальника внаслідок дорожньо-транспортної пригоди" встановлено, що частина неотриманих доходів померлого годувальника, яка за його життя належала б кожному утриманцю, визначається із середньомісячного доходу померлого, який включає виплати, що підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб, пенсії, державну соціальну допомогу та щомісячні виплати за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, за останній календарний рік (за відрахуванням частки, яка припадала на померлого і працездатних осіб, та суми пенсій, виплачених утриманцям внаслідок втрати годувальника) шляхом ділення частини неотриманих доходів померлого годувальника, що припадає на зазначених осіб, на кількість цих осіб.

Отже, вищезазначеним Порядком державна соціальна допомога включена до доходів померлого годувальника, а також нормативно закріплено процедуру розрахунку відшкодування утриманцям шкоди у зв'язку із смертю годувальника внаслідок ДТП

Факт отриманої померлою ОСОБА_5 соціальної допомоги, а також її розмір за останній календарний рік, підтверджується довідками Управління праці та соціального захисту населення, що містяться в матеріалах справи (а.с. 129-130).

Відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Доводи ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" про відсутність правових підстав для нарахування пені за прострочення виплати страхового відшкодування є безпідставними, оскільки ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" необґрунтовано відмовило ОСОБА_3 у виплаті страхового відшкодування у зв'язку з настанням 17 жовтня 2013 року страхового випадку, а тому стягнення з пені за прострочення виплати страхового відшкодування є таким, що здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

ОСОБА_3, в інтересах малолітніх: ОСОБА_4, ОСОБА_5, рішення місцевого суду не оскаржено, а тому апеляційним судом вищезазначене рішення у частині відмови у відшкодуванні малолітнім утриманцям ОСОБА_5 моральної шкоди, спричиненої її смертю, не переглядається.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясувавши всі дійсні обставини спору сторін та виконавши інші вимоги цивільного судочинства, вирішив дану справу згідно із законом.

Підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає, оскільки ці доводи правильності зробленого судом першої інстанції висновку не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307-308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання нею чинності.

Головуючий-суддя Шимків С.С.

Судді: Бондаренко Н.В.

Василевич В.С.