Справа № 2/325/53/2015
РІШЕННЯ

Іменем України

26 лютого 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Пантилус О.П., за участю секретаря судового засідання Орманджи Д.К., розглянувши в смт. Приазовське у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

12 січня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Донецької області та земельну ділянку площею 0,0565 га для його обслуговування.

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача - ОСОБА_3. Після смерті батька відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 м. Новоазовськ Донецької області, яким померлий володів на підставі договору купівлі-продажу від 19.04.1984 року та на земельну ділянку площею 0,0565 га, розташовану за цією ж адресою для обслуговування будинку, яка належала померлому на праві власності на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року, кадастровий номер :01:001:2342. Позивач як спадкоємець першої черги за законом прийняла спадщину після смерті батька шляхом звернення із заявою до нотаріальної контори. Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є дружина померлого - ОСОБА_2, яка відмовилась від прийняття спадщини, про що подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Однак, нотаріальною конторою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, так як в договорі купівлі-продажу будинку відсутня печатка нотаріуса. Крім того, в державному акті на земельну ділянку допущена помилка в зазначенні площі земельної ділянки, саме вказано площу 0,1098 га, в той час як під час підготовки технічної документації на земельну ділянку в порядку присвоєння їй кадастрового номера було встановлено справжній розмір земельної ділянки - 0,0565 га. Письмову відмову Новоазовської нотаріальної контори в оформленні спадщини позивач надати не може, так як вона закрита у зв'язку з терористичною окупацією. Оскільки іншим чином позивач не може реалізувати своє право на спадщину, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок і земельну ділянку в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді від 15.01.2015 року відкрито провадження у справі, на підставі ст. 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 року № 2710/38-14.

Ухвалою суду від 26.02.2015 року задоволено клопотання позивача про заміну відповідача Новоазовської міської ради Донецької області на спадкоємця ОСОБА_2.

Позивач в судове засідання не з'явилася, проте надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій вказала про визнання нею позову, просить розглянути справу без її участі.

Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

На підставі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_3, згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 22.07.2013 року.

Згідно свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 03.07.1958 року та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 12.10.1985 року, яким прізвище позивача було змінено з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», померлий ОСОБА_3 був батьком позивача ОСОБА_1

На підставі ст. 1261 ЦК України позивач є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3

Крім позивача, спадкоємцем першої черги за законом є відповідач ОСОБА_2 - дружина померлого і мати позивача. Проте, відповідач ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 Вказані обставини визнані сторонами і ними не оспорюються.

Згідно довідки Новоазовської міської ради від 06.02.2015 року № 02-20/67, померлий ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1. Разом з ним проживали його дружина ОСОБА_2 та дочка ОСОБА_1.

За життя спадкодавець був власником житлового будинку АДРЕСА_1 Донецької області на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.1984 року та земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року.

Позивач посилається на те, що позбавлена можливості оформити спадщину в нотаріальній конторі через те, що в договорі купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.1984 року відсутня печатка нотаріуса, а в державному акті на землю неправильно зазначено площу земельної ділянки. Суд приймає до уваги, що позивач не має можливості надати письмову відмову нотаріальної контори в оформленні спадщини через те, що на території Донецької області проводиться антитерористична операція і м. Новоазовськ на цей час не контролюється українською владою.

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку від 19.04.1984 року ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок АДРЕСА_1 Донецької області разом з господарськими спорудами. У договорі вказано, що він посвідчений державним нотаріусом Щербіною В.М. Новоазовської державної нотаріальної контори. На договорі міститься підпис державного нотаріуса, відомості про стягнення державного мита за оформлення договору та про реєстрацію договору в нотаріальному реєстрі за № 508. Крім того, на договорі містяться відмітки про реєстрацію права власності на будинок в бюро технічної інвентаризації. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відсутність печатки на договорі є помилкою нотаріуса, і право власності спадкодавця на житловий будинок належним чином підтверджено.

Відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року, спадкодавець ОСОБА_3 отримав у власність земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1, площею 0,1098 га, для обслуговування житлового будинку і господарських споруд.

Проте, згідно наданої технічної документації на вказану земельну ділянку, виготовленої в 2013 році у зв'язку з присвоєнням земельній ділянці кадастрового номера :01:001:2342, площа земельної ділянки складає 0,0565 га.

У відповідності до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку від 12.12.2013 року № НВ-013, земельна ділянка розташована за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, кадастровий номер :01:001:2342, має площу 0,0565 га, її власником зареєстровано ОСОБА_3.

Таким чином, на переконання суду в державному акті на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН № 146589 від 26.02.1998 року було помилково вказано площу земельної ділянки 0,1098 га, так як при останніх геодезичних обмірах було встановлено розмір земельної ділянки 0,0565 га, і саме така площа зареєстрована в державному земельному кадастрі.

Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

В розумінні ст. 392 ЦК України, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд вважає, що оскільки позивачем було підтверджено належність померлому на праві власності спірного майна, і відповідно право позивача на спадкування, позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 81, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1218, 1220, 1222, 1261, 1268, 1269 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 Донецької області та на земельну ділянку за адресою: Донецька область, АДРЕСА_1, кадастровий номер:01:001:2342, площею 0,0565 га, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Новоазовськ.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Приазовський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали учать у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.П. Пантилус