У х в а л а

іменем україни

26 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Леванчука А.О.,Маляренка А.В.,Писаної Т.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2012 року ОСОБА_5 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на нерухоме майно.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 09 липня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 28 серпня 2012 року, позов задоволено. Визнано за ОСОБА_5 право власності на нерухоме майно - нежитлове вбудоване приміщення другого поверху площею 712,13 кв. м та вбудоване приміщення площею 102,2 кв. м на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28 листопада 2012 року вказані рішення суду скасовані, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 25 березня 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 13 травня 2013 року, позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_5 право власності на нежитлове вбудоване приміщення другого поверху загальною площею 712,13 кв. м та вбудоване приміщення площею 102,2 кв. м на першому поверсі в будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 листопада 2013 року касаційне провадження в справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно, за касаційною ОСОБА_4 на рішення Могилів-Подільського міськрайонного суду від 25 березня 2013 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 13 травня 2013 року, закрито.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся в суд із заявою про перегляд судового рішення в зв'язку з нововиявленими обставинами. Нововиявленою обставиною, він вважає виникнення такого доказу як висновок фізико-хімічної експертизи документа від 22 вересня 2014 року № 0954, яким був встановлений той факт, що договір комісії від 16 січня 2004 року, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_7 в особі її представника ОСОБА_8 є підробленим.

Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 05 грудня 2014 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 05 січня 2015 року, у задоволенні заяви відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду, а справу передати на новий розгляд до цього ж суду, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні заяви, обґрунтовано виходив із того, що обставини, на які посилається заявник не можуть бути визнані як нововиявлені і не можуть вплинути на сутність вирішення спору. Заявником не наведено підстав, передбачених ст. 361 ЦПК України, для задоволення заяви про перегляд судового рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 05 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.О. Леванчук А.В. Маляренко Т.О. Писана