АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8025/15 Головуючий 1 інст. - Божко В.В.
Категорія: договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Івах А.П.,

суддів Бобровського В.В., Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Каплоух Н.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 поданої в особі її представника ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ТОВ «Союз туристичних агентства ЮТА», ТОВ «Coral Travel» про розірвання договору про надання туристичних послуг та відшкодування збитків,-

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання договору про надання туристичних послуг та відшкодування збитків.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 14.05.2014 р. між ФОП ОСОБА_4 та нею було укладено Договір-поруки № 07/05 про надання туристичних послуг.

Відповідно до п. 1.1. вказаного договору Виконавець зобовязується від імені Замовника та осіб, що його супроводжують (ОСОБА_5), забронювати пакет туристичних послуг у туроператора у випадку виконання Замовником всіх умов цього Договору.

Виконавець зобов'язався надати замовнику послугу: перебування у Єгипті терміном 18.05.2014 - 01.06.2014 р., транспортні умови.

Вона на виконання договору сплатила відповідачу одночасно с укладанням договору 14.05.2014 р. вартість туру у сумі 21235,00 грн.

Відповідно до умов договору у випадку неможливості виконавця організувати послуги, виконавець зобов'язаний негайно повідомити Замовника та повернути замовнику всю вартість послуг, вказаних в п. 2.2 цього Договору, в термін не менше трьох днів з моменту встановлення відсутності необхідних можливостей виконавця. 17.05.2014 р., тобто за день запланованого вильоту відповідач повідомила про неможливість надати вказані в договорі послуги з причини відсутності підтвердження з боку туроператора.

До даного часту гроші їй не повернуті, хоча повинні були повернуті не пізніше 21.05.2014 р.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 поданої в особі її представника ОСОБА_2, який діє на підставі угоди про надання правової допомоги №3/14 від 22 вересня 2014 року, порушується питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги представник позивача вказує, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Суд не обґрунтував належним чином на підставі яких даних він встановив факт повернення туроператором частини вартості туру у розмірі 11080,00 грн. враховуючи той факт, що здійснення розрахунку має підтверджуватися конкретними доказами платіжними документами, які мають відповідати чинному законодавству України, зокрема Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національні валюті, затвердженої Постановою Правління Національного Банку України від 21 січня 2004 року №22.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що були заявлені сторонами у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного:

Відповідно до положень ст. ст. 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За положеннями ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання:

-чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та яким доказами вони підтверджуються;

-чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

-які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

-яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Вказаним нормам цивільного процесуального закону рішення суду відповідає не у повній мірі.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції повно та всебічно зясував та встановив дійсні обставини справи, дійшов висновку, що між сторонами було укладено договір на туристичне обслуговування, до якого застосовуються положення договору про надання послуг.

Суд вважав встановленими, що в розумінні Закону України «Про туризм» позивач ОСОБА_1 є туристом, а відповідач ФОП ОСОБА_3 є турагентом.

Туроператором в даній ситуації є ТОВ «Корал Тревел», яке створило туристичний продукт, придбаний туристом ОСОБА_1, та який було реалізовано туристу через туристичного агента ФОП ОСОБА_3.

13 травня 2015 року до ТОВ «Союз туристичних агентств «ЮТА» звернулася ФО-П ОСОБА_3.із дорученням на бронювання у туроператора ТОВ «Корал Тревел» для її туристів обраного туристичного продукту. Правовідносини, що склалися між Відповідачем та третьою особою ТОВ «Союз туристичних агентств «ЮТА» мають всі ознаки договору доручення.

Відповідач доручив ТОВ «Союз туристичних агентств «ЮТА» придбати у туроператора ТОВ «Корал Тревел» від її імені та для її туристів туристичний продукт - подорож до Єгипту, Шарм-ель-Шейх, виліт та приліт - Москва, період - 19.05.2015 року-02.06.2015 року. Відповідач надав повіреному необхідні для проведення електронного бронювання турпродукту дані туристів та перерахував грошові кошти.

В цей же день - 13.05.2014 року ТОВ «Союз туристичних агентств «ЮТА» здійснив онлайн-бронювання вищевказаного туристичного продукту на сайті ТОВ «Корал Тревел» - заявка №945262, туристи ОСОБА_1 та ОСОБА_5. До підтвердження заявки, на вимогу туроператора ТОВ «Корал Тревел», повіреною особою ТОВ «Союз туристичних агентств «ЮТА» було перераховано повну вартість туристичного продукту.

Після одержання відмови та офіційної ануляції туру туроператор ТОВ «Корал Тревел» не виконав ануляцію, а підтвердив заявку та застосував штрафні санкції, повернув лише 11080 грн. у звязку з анулюванням бронювання.

Факт надходження та отримання вказаної суми відповідачем ОСОБА_3 в ході апеляційного розгляду справи підтвердили представник останньої ОСОБА_6 та представник третьої особи ТОВ «Союз Туристичних Агенств «ЮТА» - ОСОБА_7.

За положеннями ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

За вимогами глави 5 Цивільного процесуального кодексу України «Докази» доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як передбачається вимогами ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Наявні матеріали справи не містять належних та допустимих, у розумінні ст. ст. 57-59 ЦПК України, доказів на підтвердження факту повернення відповідачем ОСОБА_3 суми 11080 грн. на користь ОСОБА_1.

Посилання відповідача в особі свого представника ОСОБА_6, на той факт, що вказана сума була передана позивачу у присутності свідків, не може бути прийняті до уваги та слугувати підтвердженням на заперечення проти позову.

За вимогами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухваленні рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На виконання вимог закону ОСОБА_3 не довела обставини, на які вона посилалася як на підставу своїх вимог і заперечень.

З висновком суду про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача повернутих туроператором 11080 грн. у звязку з анулюванням бронювання, які начебто не отримала від відповідача, задоволенню не підлягають судова колегія, з урахуванням дійсних обставин справи, погодитися не може та вважає, що саме ОСОБА_3, яка отримувала від ОСОБА_1 21350 грн. оплату за туристичний тур у відповідності до умов п. 2.2. договору-поруки №07/05 про надання туристичних послуг від 14 травня 2014 року (а.с.7-9), повинна повернути ОСОБА_1 вказану суму.

За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України невідповідність висновків суду обставинам справи є підставою для скасування рішення суду першої і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

З урахуванням особливості та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, дійсних обставин, встановлених у ході розгляду справи, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів у розмірі 11080 грн. підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині, яким позовні вимоги слід задовольнити.

З рішенням суду першої інстанції в іншій частині судова колегія погоджується, вважає його таким, що відповідає вимогам ст. ст. 213, 214 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 215 ЦПК України суд привів мотиви, з яких вважав встановленою відсутність фактів, якими позивач у цій частині позовних вимог обґрунтовував їх.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції, зміні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 09 жовтня 2015 року змінити, скасувати його в частині відмови у стягненні грошових коштів 11080 грн. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 суму у розмірі 11080 гривень.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді