У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Лесько А.О., Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом прокурора Корсунь-Шевченківського району Черкаської області в інтересах Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги за касаційною скаргою Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації на рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 7 квітня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2014 року прокурор Корсунь-Шевченківського району Черкаської області звернувся до суду в інтересах Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації з указаним позовом, в якому просив поновити строк звернення до суду та вилучити у відповідача автомобіль марки «ВАЗ-21093» та передати його Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 6 лютого 2004 року Головне управління соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації надало ОСОБА_2, інваліду війни І групи, зазначений автомобіль з правом передачі членам його родини, а саме онуку ОСОБА_1, права керування даним автомобілем. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Вказував, що право позивача на володіння спірним автомобілем є порушеним, оскільки ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 у добровільному порядку, відповідно до вимог чинного законодавства України, автомобіль не повернув.

Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 7 квітня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі Департамент соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судові рішення скасувати, вирішити питання по суті щодо повернення та вилучення предмету гуманітарної допомоги у ОСОБА_1

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом матеріального чи порушення норм процесуального права. Оскаржувані судові рішення зазначеним вимогам закону не відповідають.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що на момент ввезення автомобіля на територію України та передачі його інваліду ОСОБА_2, як гуманітарна допомога, був чинний «Порядок забезпечення інвалідів автомобілями», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року, за яким передбачено вилучення автомобілів, отриманих як гуманітарна допомога, після смерті інваліда, а тому вказаний автомобіль підлягає вилученню у відповідача. Однак, позивач звернувся з позовом з пропуском строку позовної давності, про застосування якої заявлено ОСОБА_1

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції.

Проте повністю погодитись з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що спірний автомобіль підлягає вилученню у відповідача, оскільки питання про вилучення після смерті інваліда в його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом як гуманітарна допомога, повинно вирішуватись на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда, якому надавався автомобіль як гуманітарна допомога, у даному випадку на підставі «Порядку забезпечення інвалідів автомобілями», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року № 6-118цс12, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Однак в частині застосування строку позовної давності ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням норм матеріального права.

Зі змісту статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтями 317, 319 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Власник майна, згідно ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позов власника про усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння (ст. 391 ЦК України) є негаторним.

Позовна давність до вимог за негаторним позовом не застосовується, оскільки правопорушення є таким, що триває у часі. Тому негаторний позов може бути пред'явлений позивачем доти, поки існує саме правопорушення.

Апеляційний суд, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, у порушення вимог ст. ст. 212 - 214, 303, 315 ЦПК України, на зазначені положення закону уваги не звернув і помилково застосував норму матеріального права (ч. 4 ст. 267 ЦК України), яка не підлягала застосуванню, та дійшов передчасного висновку про відмову у позові у зв'язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

За таких обставин ухвала апеляційного суду не може вважатись законною й обґрунтованою, тому відповідно до ст. 338 ЦПК України вона підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Черкаської обласної державної адміністрації задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 8 липня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Д.Д. Луспеник

Судді: О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко