Номер провадження 2-о/404/30/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Байрашевої В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Кіровоградський обласний благодійний общинний єврейський центр «Хесед Шломо» про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявниця звернулася в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Просить встановити факт, що ОСОБА_2, у заміжжі - ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є її, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, рідною матір»ю.

Обґрунтовує свої вимоги тим що, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у

с Мулянка В-Мулінського району Молотовської (Пермської) області. Згідно свідоцтва

про народження НОМЕР_1, її батько - ОСОБА_4, мати -

ОСОБА_3. 27.02.1971 року вона вийшла заміж за ОСОБА_5 і змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3. Мати розповідала їй, що вона народилась у 1917 році у м. Черкаси, походить з роду ОСОБА_3, від народження її ім'я - ОСОБА_3, її батько - ОСОБА_6 і мати - ОСОБА_7. До початку Великої Вітчизняної війни, вона разом з батьками жила в с. Руська Поляна Черкаського району і була евакуйована на початку війни у місто Молотов (зараз - місто Пермь) Молотовської області Росії. Її батьки залишились на окупованій території і загинули від рук німецько-фашистських окупантів, брат ОСОБА_12 загинув на фронті і рідних після закінчення війни не залишилось. На час її народження в СРСР відбувалась запекла боротьба з національними меншинами, в тому числі з євреями, а саме, людей єврейської національності пригноблювали, саджали в тюрми та фізично знищували. Не кращим було ставлення до людей єврейської національності в роки Великої Вітчизняної війни, а також у післявоєнні часи. Вже після звільнення Черкаської області від німецько-фашистських окупантів, мати дізналась, що її батьків, як і багатьох інших жителів єврейської національності, німецьким карателям видавали їх же сусіди. ЇЇ батько ОСОБА_4 помер невдовзі після її народження і свідоцтво про його смерть також втрачено.

На початку 1950-х років її мати вже як ОСОБА_3 повернулась на Черкащину, мала намір повернути (викупити) батьківський будинок у с. Руська Поляна, але нові хазяї відмовилися його продати. З цієї причини, а також через тяжкі спогади, пов'язані із загибеллю батьків, вона не змогла жити у с Руська Поляна, а проживала у с. Білозір'я Черкаського району, разом зі мною та моєю сестрою ОСОБА_8. У 1973 році мати знову вийшла заміж за ОСОБА_9 і змінила своє прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_3. В їхній родині з дитинства дотримувались єврейських традицій, цікавились та поважали єврейську культуру, святкували єврейські свята. І хоча з огляду на обставини, що склалися в часи Радянського Союзу, ми не могли відверто говорити про свою національність, вона завжди відчувала себе членом єврейської громади. На даний час ситуація змінилася і потреба приховувати своє походження відпала. У неї з'явилась можливість мати спілкування у дусі єврейських традицій, отримувати моральну підтримку та матеріальну допомогу, зокрема медичне консультування, пільгове забезпечення ліками і реабілітаційним обладнанням, яких потребує через хворобу Паркінсона та два перенесених інсульти головного мозку, від Кіровоградського обласного благодійного общинного єврейського центру «Хесед Шломо».

Представник заявника в судовому засіданні вимоги підтримала в повному обсязі. Посилається на обставини викладені в заяві.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився. Надав заяву про розгляд справи без участі представника, в якій зазначив що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_3 є рідною матір»ю заявниці.

Заслухавши пояснення представника заявника, свідка, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

До компетенції суду віднесено встановлення факту, якщо: згідно із законом він породжує юридичні наслідки; заявник не може підтвердити його іншим шляхом (отриманням чи відновленням втрачених документів або внесення змін до актового запису тощо).

Тому по справі про встановлення родинних стосунків суди повинні вимагати від заявника надання доказів про те, що він не може іншим шляхом, ніж судовим, довести факт родинних відносин.

Родинні відносини повинні бути підтверджені будь-яким документом, зокрема, свідоцтвами, що видаються державними органами реєстрації актів громадського стану, але з будь-яких причин або їх втрачено, або допущені помилки, викривлення в цих документах.

В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, є донькою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с. 15).

ОСОБА_3 після укладенню шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 18).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 після укладення шлюбу взято прізвище ОСОБА_1 (а.с. 16).

Згідно свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 23).

Заявниця в своїх вимогах фактично просить встановити, що її мати, ОСОБА_3 та ОСОБА_3 є однією тією особою та саме ОСОБА_2 є її матір'ю.

Проте, в обґрунтування своїх вимог заявниця посилається на докази, які є дуже суперечливі.

Так, з огляду на архівну довідку державного архіву Черкаської області № Р-31/31/05-08 від 09.12.2014 р. вбачається, що у книзі про народження Черкаського повітового рабінату м. Черкаси Черкаського повіту Київської губернії є такі відомості: ім'я народженої: «ОСОБА_3». Звання, прізвище, ім'я, по батькові та їх віросповідання: батько - Золотоніський міщанин «ОСОБА_11», мати - «ОСОБА_7». Дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4. Ім'я «ОСОБА_3» виправлено на «ОСОБА_3» (літера «н» наведена іншим кольором) (а.с. 6).

Тоді як із свідоцтва про укладення шлюбу НОМЕР_2 між ОСОБА_9 та ОСОБА_3 вбачається, що мати заявниці, ОСОБА_3, народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Білозір»я, Черкаського району, Черкаської області (а.с. 18).

Крім цього, заявниця зазначає, що по батькові її мати була «ОСОБА_3», а в архівній довідці ім'я батька ОСОБА_3 зазначено як «ОСОБА_6».

Із роздруківки списку загиблих воїнів із відомостями про відправлення «похоронки» слідує, що похоронку відносно ОСОБА_12, 1915 року народження, направлено батьку - ОСОБА_6, АДРЕСА_1 (а.с. 10). Але в матеріалах справи відсутні докази, що у матері заявниці був брат ОСОБА_12 і те, що сім»я ОСОБА_3 мешкала саме в с. Р.Поляна.

Критично суд відноситься і до роздруківки виписки із списку евакуйованих громадян взятих з сайту Інтернету, джерелом якої є «List of evacuated persons…», оскільки невідомо хто вніс дану інформацію та із яких джерел (а.с. 9).

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що заявник не довела, що її померла мати ОСОБА_3 від народження була ОСОБА_3, оскільки не надала належних і достатніх доказів з числа перелічених в ст.ст. 57, 58 ЦПК України.

Документально підтвердити родинні відносини з померлою матір'ю, як з ОСОБА_3, заявник не змогла, а просила цей факт встановити лише на поясненнях свідків.

Проте, при відсутності документального підтвердження наявності споріднення, вимоги заявника неможна задовольнити лише на поясненнях свідків, яким відомо про ці обставини тільки від усних розповідей ОСОБА_3

Як вбачається з матеріалів справи свідки народилися значно пізніше померлої ОСОБА_3, якій на час смерті виповнилось 81 рік, про що зазначено в свідоцтві про смерть (а.с.23).

Свідок ОСОБА_10, 1971 року народження, є дочкою заявника ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_13, 1936 року народження, який надав письмові свідоцькі покази, перебуває в дружніх стосунках з заявницею.

Зважаючи на те, що зазначені особи заінтересовані в позитивному вирішенні питання на користь заявника, то суд критично відноситься до показів даних свідків. Свідків, які б знали, що померла ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 народження, від народження була ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, заявником не названо.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судами не встановлюється тотожність особи.

Судом досліджувались інші докази та доводи представника заявниці на обґрунтування вимог, їм дана правова оцінка, проте вони не дають підстав для задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного, суд аналізуючи заяву та її підстави, пояснення представника заявниці та свідків, матеріали справи вважає, що заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересована особа: Кіровоградський обласний благодійний общинний єврейський центр «Хесед Шломо» про встановлення факту, що має юридичне значення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда