АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 193/155/15-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22-ц/774/809/К/15 суддя Патинка А.Г.
Категорія - 47 (І) Доповідач - Бондар Я.М.
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Зубакової В.П., Соколан Н.О.,

при секретарі - Петренко К.І.,

за участі - представника позивача ОСОБА_1, представника відповідача Панкєєва Ярослава Володимировича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1 на рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1, яка дії від імені ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове", третя особа - відділ Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі, -

ВСТАНОВИЛА:

В лютому 2015 року ОСОБА_1, діючи від імені ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Степове" (далі - ТОВ "Степове"), третя особа - відділ Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області про розірвання договору оренди землі.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ОСОБА_3, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 10.10.2005 року, є власником земельної ділянки площею 8,97 га, розташованої на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області.

20 лютого 2006 року між ОСОБА_3 та ТОВ "Степове" було укладено договір оренди земельної ділянки, який було змінено та доповнено згідно договору від 10.05.2012 року. Умовами зазначеного договору було передбачено, що орендна плата за користування земельною ділянкою вноситься до 31 грудня кожного року протягом всього строку оренди у розмірі 5 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки на перше січня кожного року, за який нараховується орендна плата, що відповідає 8 110,19 грн.

Станом на 04.02.2015 року відповідач не сплатив ОСОБА_3 орендну плату в повному обсязі, у зв'язку з чим існує заборгованість у розмірі 6893,66 грн.

Враховуючи, що несплата орендної плати має систематичний характер, представник позивача просила суд розірвати укладений договір оренди земельної ділянки, стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість по орендній платі за 2014 рік, а також судові витрати по справі.

Під час розгляду справи представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, зменшила позовні вимоги 02.03.2015 року та просила суд розірвати договір оренди земельної ділянки від 20.02.2006 року № 318, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ "Степове", а також стягнути з відповідача на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 487 грн. 20 коп.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про розірвання договору оренди землі відмовлено.

Позовні вимоги про стягнення судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Степове" на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 243,60 грн. В іншій частині позовних вимог про стягнення судових витрат відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, поставила питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, яким просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначила, що судом першої інстанції не враховано, що позивач два роки поспіль був змушений звертатись до суду, оскільки відповідач добровільно не бажав сплачувати орендну плату. ТОВ "Степове" сплатило орендну плату тільки після звернення з даним позовом до суду. Судом першої інстанції не було досліджено питання щодо систематичної несплати орендної плати за минулі роки та не враховано, що сам відповідач не заперечує затримку у виплаті орендної плати за 2013 рік на 8 місяців та сплату орендної плати за 2014 рік тільки у лютому 2015 року, що в свою чергу є порушенням істотної умови договору оренди земельної ділянки та є підставою для його розірвання. Представник позивача, вважає, що суд першої інстанції невірно трактує поняття "систематична несплата" і невірно застосовує п. д ч.1 ст.141 ЗК України. Крім того, на думку представника позивача, під час розгляду справи, судом першої інстанції були допущені численні порушення норм процесуального права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 8,97 га, яка розташована на території Першотравенської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, що підтверджується Державним актом про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 10 жовтня 2005 року (а.с.7)

Між ОСОБА_3 та ТОВ "Степове" 20 лютого 2006 року укладено договір оренди земельної ділянки, який було змінено та доповнено згідно договору від 10.05.2012 року (а.с.8-11). Термін дії договору до 02 листопада 2017 року та він зареєстрований у відділі Держкомзему в Софіївському районі Дніпропетровської області 02 листопада 2012 року № запису 02164.

Пунктом 9. Договору встановлено розмір орендної плати за землю, що складає у грошовому виразі 5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки станом на 01 січня кожного року, за який нараховується орендна плата. (а.с.11)

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що умовами договору не передбачено його розірвання у зв'язку із несвоєчасною сплатою орендної плати, виплата орендної плати відповідачем за 2013, 2014 роки була виплачена із затримкою, доказів щодо систематичного порушення виплати орендної плати позивачем не надано.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1,2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

За змістом ст. 21 Закону України "Про оренду землі" розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному, на час укладення договору оренди, законодавству.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до вищезазначених норм матеріального права договір оренди землі може бути розірваний за умови систематичної несплати орендної плати.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року справа № 6-146 цс 12 , і відповідно до ст.360-7 ЦПК України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів приймає до уваги, відомості про виплату орендної плати за 2013 - 2014 роки у натуральній та грошовій формі: відповідно до відомості виплати паїв № 4603 від 18 лютого 2015 року позивач отримав 6853,66 грн., згідно платіжної відомості № 2103 від 20.09.2013 року позивач отримав 4000,00 грн., згідно відомості виплати паїв № 3219 від 06.08.2014 року позивач отримав 2853,66 грн., згідно списку пайщиків на оранку городів за 2014 рік, списку пайщиків на оранку городів за 2013 рік, списку пайщиків на культивацію городів (а.с. 70,72-76).

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що докази про систематичну несплату орендної плати відповідачем ТОВ "Степове" у матеріалах справи відсутні.

Навпаки, відомості виплати свідчать, що відповідачем виплачувалась позивачу ОСОБА_3 протягом спірних 2013-2014 років орендна плата за користування землею, як у натуральній формі так і в грошовій формі, але осточний розрахунок було проведено із запізненням.Так, остаточний розрахунок за 2014 рік здійснено із орендодавцем у лютому 2015 року, із порушенням строків визначених в договорі оренди. На думку колегії суддів, дані порушення несвоєчасної виплати орендної плати у повному обсязі, не може бути визначено, як істотне порушення, тому не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі.

Крім того, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що посилання орендаря на несвоєчасну сплату орендної плати у повному обсязі, не може бути підставою для дострокового розірвання договору оренди землі, оскільки умовами договору, передбачено, що у разі невнесення орендної плати в строки, визначені договором стягується пеня у розмірі 0,02% від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

Доводи апеляційної скарги щодо чисельних порушень судом першої інстанції норм процесуального права не приймаються до уваги колегією суду, оскільки такі порушення не призвели до неправильного вирішення спору по суті.

За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.

У зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення апеляційної скарги як недоведеної та залишення оскаржуваного рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: