У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мартинюк В.І., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, на ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 4 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 березня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області (далі - державного виконавця ВДВС Тульчинського РУЮ Вінницької області), вчинені під час винесення постанови від 1 листопада 2012 року щодо повернення йому виконавчого листа

№ 2-1170/09/22ц-3753/11, виданого 1 листопада 2012 року на виконання рішення апеляційного суду Вінницької області від 10 січня 2012 року, яким ТОВ «Агробуд-Сервіс» було зобов'язано видати ОСОБА_2 цеглу в кількості 248 000 штук.

Ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 4 лютого 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 березня 2015 року, відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, просить ухвалу Тульчинського районного суду Вінницької області від 4 лютого 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 березня 2015 року скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та постановити ухвалу, якою задовольнити скаргу ОСОБА_2

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано вважав, що в даному випадку те, що заяву про повернення виконавчого документа написав не сам стягував, а від його імені його син - ОСОБА_4, не є підставою для визнання незаконною і скасування зазначеної вище постанови державного виконавця від 1 листопада

2012 року, оскільки згідно з наявною у матеріалах справи довіреністю від 9 липня 2012 року ОСОБА_2 уповноважив свого сина - ОСОБА_4 на вчинення від його імені та в його інтересах відповідних дій, у тому числі на стадії виконання рішень. Вказана довіреність видавалася ОСОБА_4 строком на шість місяців і була дійсною до 9 січня 2013 року, а заяву від імені ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу ОСОБА_4 подав державному виконавцю 1 листопада 2012 року, тобто на момент, коли ця довіреність була дійсною. Дані про те, що на час написання ОСОБА_4 заяви про повернення виконавчого документу вказана довіреність ОСОБА_2 була відкликана, тощо, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Керуючись ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ В.І. Мартинюк