Справа №577/5355/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Гетьман В. В.
Номер провадження 22-ц/788/172/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, ОСОБА_4

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення заборгованості

та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3

про стягнення матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_4, у грудні 2014 року остаточно його уточнивши, свої вимоги мотивувала тим, що її колишній чоловік ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_3 у м.Конотоп, в якій крім нього зареєстровані вона з донькою від першого шлюбу та два їх спільні сини. Відповідач у зазначеній квартирі не проживає. В період з 01 січня 2013 року по 23 липня 2014 року здійснила оплату за комунальні послуги та квартплату в сумі 6 720,42 грн., з яких, вважає, 1/2 частиву ОСОБА_4 повинен їй компенсувати. Просила стягнути з ОСОБА_4 2 793,75 грн. витрат по оплаті квартирної плати та за комунальні послуги.

Частково не погоджуючись із заявленим позовом, ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 із зустрічними позовними вимогами про стягнення коштів. Позов мотивував тим, що він дійсно є власником квартири АДРЕСА_1, в якій зареєстрований разом з позивачкою, двома синами та донькою останньої. У квартирі з грудня 2011 року не проживає, однак по серпень 2012 року сплатив кошти за комунальні послуги 2 871,80 грн., з яких 4/5 частин в сумі 2 407,03 грн. просив стягнути з ОСОБА_3

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року в задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні її позову та ухвалити нове, по суті позовних вимог. В іншій частині рішення залишити без змін.

При цьому, з посиланням на положення ст.ст. 64, 156 ЖК України та ст.3 СК України, зазначає, що суд при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги часткове визнання ОСОБА_4 позовних вимог у розмірі 1 178, 60 грн. та просив їх задовольнити. Крім того, вважає помилковим висновок суду про те, що вона фактично погодилася на пропозицію щодо укладання договору найму спірної квартири та внесла плату за житлово-комунальні послуги як наймач замість власника квартири не відповідають доказам, наявним у матеріалах справи та здобутим судом під час її розгляду.

ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні його зустрічного позову та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на його користь 2 407, 03 грн. коштів, сплачених ним за комунальні послуги.

Зокрема зазначає, що після розлучення з ОСОБА_3 через сварки та непорозуміння він був змушений піти зі своєї власної квартири проживати до матері. На даний час відповідачка проживає у спірній квартирі з теперішнім чоловіком та дітьми. Плата за користування вказаною квартирою нараховується по кількості осіб у ній зареєстрованих, тобто на п'ять осіб - на нього (ОСОБА_4) , ОСОБА_3 та трьох неповнолітніх дітей. Вважає, що оскільки на утримання двох дітей він сплачує аліменти, а третя дитина є донькою ОСОБА_3 від першого шлюбу, по плату за комунальні послуги, які на них нараховуються повинна сплачувати ОСОБА_3 Не дивлячись на те, що з грудня 2011 року він у спірній квартирі не проживає, плата за комунальні послуги нараховується й на нього. Вказує, що за період з грудня 2011 року по серпень 2012 року включно він самостійно здійснив оплату комунальних послуг у розмірі 2 871,80 грн., з них 547 грн. 95 коп. за електроенергію тому, що ОСОБА_3 відмовлялася це робити. Вважає, що, оскільки у вищевказаний період часу у квартирі він не проживав, то вся сплачена ним сума підлягає стягненню з відповідачки. Його частка платежів у загальній сумі сплати за комунальні послуги складає 1/5 частину, тобто з 2 323 грн. 85 коп. складає 464 грн. 77 коп.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 підлягають частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні її позову, суд першої інстанції виходив з того, що остання, не будучи власницею житла у період часу з 01 січня 2013 року по 23 липн 2014 року, сплативши квартплату та комунальні послуги в сумі 6720,42 грн., згідно ч.3 ст. 162 ЖК України, ч. 3 ст. 815 ЦК України фактично погодилася на пропозицію щодо укладення договору найму спірного жилого приміщення, хоча не дотрималася його форми, та внесла квартирну плату і плату за комунальні послуги вже як наймач, замість власника квартири.

Відмовляючи ОСОБА_4 в задоволенні зустрічного позову, суд дійшов до висновку, що до жовтня 2012 року ОСОБА_3 за згоди власника квартири, відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України, безоплатно користувалася жилим приміщенням, оскільки останній з подібними пропозиціями до колишньої дружини не звертався.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може.

У відповідності до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначених вимог суд першої інстанції не дотримався.

.

Відповідно до ст.156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За згодою власника будинку (квартири) член його сім'ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім'ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно.

Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. Спори між власником та членами його сім'ї про розмір участі в витратах

вирішуються в судовому порядку.

Згідно ч.4 ст.156 ЖК України у разі відсутності угоди між власником квартири і колишнім членом його сім'ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст. 162 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст. 162 ЖК України, строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов"язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 29 листопада 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі РАЦС Конотопського МУЮ Сумської області, який розірвали на підставі рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 грудня 2011 року.

ОСОБА_4 є власником двокімнатної квартири АДРЕСА_2 (а.с.53-54).

Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2.

У спірній квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_3, двоє спільних від шлюбу неповнолітніх дітей, донька ОСОБА_3 від першого шлюбу - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4-5, 6, 52). У квартирі також зареєстрований ОСОБА_4,який після розірвання шлюбу проживає у своєї матері ОСОБА_7

Із квитанцій, наданих сторонами на підтвердження понесених витрат на утримання квартири та сплаті комунальних послуг, вбачається, що заявлені до стягнення витрати кожна із сторін реально понесла, що нарахування витрат з електроенергії проводиться за лічильником, нарахування витрат з опалення, утримання будинку і при будинкової території - на площу квартири, нарахування витрат з вивозу сміття, з газопостачання, з водопостачання, водовідведення та за домофон - на кількість зареєстрованих у квартирі осіб.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_4 вважав, що він повинен нести витрати по квартирі у розмірі 1/5 частини (тільки за себе), а тому, просив стягнути з відповідачки 4/5 частин сплачених ним коштів, а за освітлення - в повному обсязі-547 грн. 95 коп., так як він не проживає в квартирі і не користується електроенергією.

Як зазначалось вище, сторони у справі мають двох неповнолітніх дітей, а ОСОБА_3 ще і неповнолітню дитину від першого шлюбу, з урахуванням чого колегія суддів вважає, що ОСОБА_4 повинен нести витрати по сплаті комунальних послуг, які нараховуються на зареєстрованих осіб у житловому приміщенні, за себе і за одну неповнолітню дитину, тобто в розмірі 2/5 частин, а ОСОБА_3 - за себе і двох неповнолітніх дітей, тобто у розмірі 3/5 частин. Витрати по оплаті комунальних послуг, які нараховуються на житлову площу (послуги з опалення і утримання будинку та при будинкової території), повнолітні особи - сторони у справі - повинні нести у рівних частках - по 1/2 частині.

Наявність судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 не звільняє його від обов'язку утримувати свою власність та сплачувати комунальні послуги за себе і неповнолітніх дітей.

ОСОБА_4 за період з 01 грудня 2011 року по 31 серпня 2012 року сплатив квартплату та комунальні послуги на загальну суму 2 871,80 грн., в тому числі: за вивіз сміття - 116 грн. 37 коп, за газопостачання - 328 грн. 59 коп., за водопостачання - 328 грн. 95 коп., за водовідведення - 379 грн. 80 коп., за опалення - 779 грн. 99 коп., за утримання будинку - 390 грн. 15 коп., за освітлення - 547 грн. 95 коп. Оригінали квитанцій з відміткою про сплату комунальних послуг ним надані в апеляційний суд.

Колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_4 підлягають задоволенню частково, із стягненням на його користь понесених ним витрат по утриманню будинку та прибудинкової території, комунальних послуг за період з 01 грудня 2011 року по 31 серпня 2012 року у сумі 1925 грн. 23 коп. А саме:

3/5 частин від сплачених витрат: вивіз сміття - 69 грн. 82 коп, газопостачання - 197 грн. 15 коп., водопостачання - 197 грн. 37 коп., водовідведення - 227 грн. 88 коп.;

1/2 частини від послуг з опалення і утримання будинку та при будинкової території -389 грн. 99 коп. та 195 грн. 07 коп.

Щодо витрат по електроенергії, колегія суддів вважає, що, оскільки матеріалами справи не доведено того, що ОСОБА_4 проживав і користувався електроенергією у квартирі у спірний період, то на його користь підлягає стягненню сума понесених витрат, сплачених за використану електроенергію, але за вирахуванням 1/5 частини, які приходяться на одного з неповнолітніх дітей -не 547 грн. 95 коп., як просить ОСОБА_4, а 438 грн. 36 коп.

Щодо заявлених позовних вимог ОСОБА_3, то вона, звертаючись до суду з позовом, зазначала про те, що за період з 01 січня 2013 року по липень 2014 року сплатила квартплату та комунальні послуги на загальну суму 6 720,42 грн. Витрати, які вона понесла по сплаті опалення та утримання будинку та при будинкової території, як такі, що нараховуються на площу квартири, просила в половинному розмірі стягнути з ОСОБА_4; інші витрати: вивіз сміття, газопостачання, водопостачання, водовідведення, електроенергія, освітлення, домофон просила стягнути у розмірі 1/5 частини. Зокрема, зазначала про те, що вона сплатила:

- витрати по утриманню будинку і при будинкової території-892 грн.47 коп., 1/2 частина яких становить 446 грн.25 коп.;

- витрати по опаленню сплатила 1 790 грн. 33 коп., 1/2 з яких становить 895 грн. 17 коп.;

- за електроенергію сплачено 907грн. 26 коп., 1/5 з яких становить 181грн. 45коп.;

- за водопостачання і каналізацію сплачено - 1 855грн. 36коп.: 1180 грн. 18 коп. ( з урахуванням пільги багатодітної сімї, до розірвання шлюбу) + 189 грн. (сума боргу за квітень, травень 2014р., коли відповідач втратив пільгу) + 486грн. 18 коп. (перерахунок боргу за відповідача в зв'язку з втратою ним 50% пільги) = 1 837 грн.36коп.(1 180 грн. 18коп.:5 (кількість зареєстрованих осіб) = 236грн. 03коп. (1/5 частина з урахування 50% пільги); 189 грн. : 3 = 63грн. (суму яку мав сплатити відповідач за квітень, травень 2014 року); 236.03грн. + 63 грн. + 486грн. 18коп. = 785грн. 21 коп. (сума яку має сплатити відповідач);

-- за вивіз сміття сплачено 311грн.80коп.:193.95 грн. ( сума яка була сплачена, коли пільги мали 5 осіб) + 46грн. 53 коп.(сума боргу сплачена за квітень, травень, червень 2014р., коли відповідач втратив пільгу) + 71грн. 32 коп. (перерахунок боргу за відповідача в зв 'язку з втратою ним 50% пільги) = 311 грн. 80коп.; 193 грн.95 коп.: 5 (кількість зареєстрованих ociб) = 38 грн.79 коп.( 1/5 частина з урахування 50% пільги); 46грн. 53 коп. : З = 15.51 грн.( суму яку мав сплатити відповідач за квітень,травень, червень 2014 року); 38.79грн. + 15.51 грн. + 71.32грн. = 125грн.62коп. (сума, яку має сплатити відповідач).

- за послуги з газопостачання сплачено 935грн.20коп.: 547.65 грн. (сума яка була сплачена, коли пільги мали 5 чоловік) + 213.96грн. (сума сплачена за квітень, травень, червень 2014р., коли відповідач втратив пільгу) + 173 грн. 59 коп. (перерахунок боргу за відповідача в зв'язку з втратою ним 50% пільги) = 935грн. 20коп.; 547грн.65 коп.: 5 (кількість зареєстрованих осіб) = 109 грн.53 коп. (1/5 частина з урахування 50% пільги); 213 грн.96коп. : 3 = 71грн.32коп.(суму яку мав сплатити відповідач за квітень, травень, червень 2014 року); 109.53грн. + 71.33 грн. + 173грн. 59 = 354грн.45коп. (сума яку має сплатити відповідач).

- за домофон сплачено 28грн., 1/5 частну яких становить 05 грн. 60 коп.

Всього просила стягнути з відповідача понесені витрати за комунальні послуги 2 793 грн.75 коп.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

З урахуванням положень ст. 303 ЦПРК України, колегія суддів, не виходячи за межі заявлених позовних вимог, вважає, що підлягають стягненню з відповідача витрати по утриманню будинку і прибудинкової території, витрати по опаленню - по 1/2 частині, що становить, відповідно, 446грн. 25 коп. і 895 грн. 17 коп.; у розмірі по 1/5 частині підлягають стягненню витрати по водопостачанню та водовідведенню - 785грн. 21 коп., за вивіз сміття -125 грн. 62 коп., за послуги з газопостачання - 354 грн. 45 коп., за домофон - 5 грн. 60 коп. Колегія суддів вважає безпідставними вимоги ОСОБА_3 про стягнення понесених нею витрат по електроенергії, оскільки нею заявлені вимоги про стягнення з відповідача належної йому 1/5 частини понесених витрат, в той же час вона не довела, що він, не проживаючи у квартирі, користувався цими послугами. З урахуванням викладеного, на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_4 підлягають стягненню 2612 грн. 30 коп. понесених нею витрат на утримання квартири та сплаті комунальних послуг.

Витрати по сплаті судового збору покласти на сторони у розмірі фактично понесених витрат.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч.1,2 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першоїінстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.1,2,3,4, ч.2, ч.3, 313, 314 ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Скасувати рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09 грудня 2014 року.

Ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 понесені нею витрати по оплаті комунальних послуг за період з 01 січня 2013 року по 31 липня 2014 року у сумі 2612 грн. 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати по оплаті комунальних послуг за період з 01 грудня 2011 року по 31 серпня 2012 року у сумі 1925 грн. 23 коп.

Відмовити в іншій частині позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Витрати по сплату судового збору покласти на сторони у розмірі фактично понесених витрат.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: