РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

резолютивна частина

22 січня 2015року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Подзігун Г.В.

при секретарі - Голубашенко Т.О.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Провести розподіл спільного майна подружжя - житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-НОМЕР_2, державвний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, залишивши за ОСОБА_5 право власності на його 1/2 частину.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину автомобілю марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-НОМЕР_2, державний номер НОМЕР_1, залишивши за ОСОБА_5 право власності на його 1/2 частину.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2805,65 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В.Подзігун

Справа №490/11411/14-ц

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2015 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Подзігун Г.В.

при секретарі Голубашенко Т.О.

за участю позивача- Валенцева С.В.

представника позивача- Боровських К.А.

відповідача- Дьяченко Н.В.

представника відповідача- Монець С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про розподіл майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_5 про розподіл спільного майна подружжя - житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та автомобілю марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1. При цьому просив визнати за ним та відповідачем право власності на 1/2 частини спірного майна за кожним.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали, посилаючись на придбання вищевказаного майна за час перебування сторін у шлюбі.

Відповідачка та її представник вимоги позову не визнати, просили суд відмовити у задоволенні позову, оскільки спірний житловий будинок та автомобіль був куплений за гроші батька відповідачки після продажу своєї квартири.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши доводи позову, дослідивши письмові докази, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

27.12.2003 року між сторонами укладено шлюб.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, за час шлюбу було придбано житловий будинок з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2. Право власності на вищевказаний житловий будинок було зареєстроване за його дружиною ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу №1064 від 22.03.2005 року, посвідченого приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Дворецькою О.М.

Також за час шлюбу сторонами було придбано легковий автомобіль марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1. Згідно свідоцтва про реєстрації транспортного засобу право власності було зареєстроване за ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу №4214 від 18.12.2007 року посвідченого на Універсальній Біржі "Південь".

Відповідачка проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що після реєстрації шлюбу сторони проживали окремо і вели окреме господарство. Також відповідачка вказувала, що її батьку ОСОБА_8 належала на праві власності квартира АДРЕСА_1. У 2005 році за домовленістю між батьком відповідакиа, її сестрою ОСОБА_9 та нею вищевказана квартира була продана за 18000 доларів США, а гроші від продажу квартири поділено в рівних частках між відповідачкою та її сестрою. На кошти від проданої квартири у березні 2005 році відповідачка купила житловий будинок з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та автомобіль марки ВАЗ 2106 д.н. НОМЕР_1 за 2500 грн.

В квітні 2005 року відповідач, позивач та батько відповідача ОСОБА_8 заселилися до вищевказаного спірного житлового будинку та з того часу стали там проживати та вести спільне господарство.

Однак суд не приймає до уваги позицію відповідачки виходячи з наступного.

Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України, при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищевказані житловий будинок та автомобіль є спільним майном подружжя та підлягає розподілу між ними у рівних частках.

Тому слід провести розподіл спільного майна подружжя - житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та автомобілю марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, залишивши за ОСОБА_5 права власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, залишивши за ОСОБА_5 право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1.

Таким чином вимоги позову обгрунтовані та підлягають задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 2805,65 грн.

Керуючись ст. ст. 14, 60, 209, 212-215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити.

Провести розподіл спільного майна подружжя - житлового будинку з усіма прилеглими до нього господарськими спорудами та побутовими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та автомобілю марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2, залишивши за ОСОБА_5 права власності на ? частину житлового будинку з відповідною частиною прилеглих до нього господарських та побутових будівель та споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1, залишивши за ОСОБА_5 право власності на ? частину автомобіля марки ВАЗ 2106 3 легковий седан-В, НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2805,65 грн.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Подзігун Г.В.