_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/1811/15-ц
Провадження № 6/520/110/15
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2015 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Козловій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі подання Другого Київського ВДВС України Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з вказаним поданням, та посилаючись на ухилення боржником від виконання рішення цього суду №2-536/10, просив суд тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві виїзду за межі території України.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Зі змісту подання вбачається, що на виконанні у другому Київському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-536/10 від 25.11.2010 року виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у сумі 11592190,90 грн., 3% річних 52164,73 грн., та відшкодування судових витрат в розмірі 5825,50 грн., на

Відповідно до наданих державним виконавцем відомостей щодо вжитих виконавчих дій з метою виконання зазначеного рішення, вбачається, що з 29 листопада 2010 року вказаний виконавчий лист неодноразово перебував на виконавчому провадженні (копія постанови про відкриття провадження №22901866 від 29.11.2010 долучена до матеріалів клопотання, та на виконавчому листі, копія якого долучена до матеріалів клопотання, - вчинено кореспондуючі записи про закінчення виконавчого провадження 03.03.2011 року з підстав п. 10 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», 29.12.2011 року, з підстав ст. 49 вказаного Закону та 29.12.2012 року з відстав ч.7 ст. 47 Закону )

24.10.2014 року, державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45263271 та з метою забезпечення вимог виконавчих документів державним виконавцем накладено арешт на все майно боржника. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» копії направлено сторонам виконавчого провадження.

З оглянутих у судовому засідання матеріалів виконавчого провадження №45263271, копії яких долучені до клопотання, боржник зареєстрований за адресою: м Одеса, АДРЕСА_1

Згідно довідок Державної податкової служби України, інформація про розрахункові рахунки та джерела доходів боржника відсутня, згідно відомостей АІПС «Автомобіль» транспортні засоби за боржником не зареєстровані, згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за боржником нерухоме майно не зареєстровано, що підтверджується наданими до суду копіями відповідних документів.

Згідно п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень пункту 5 частини першої статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року № 3857-XII громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, зокрема, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань.

Одночасно з тим слід враховувати узагальнення, надані Верховним судом України (Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України від 01.02.2013 року), де наголошується на тому, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України , та на думку Верховного Суду України, особа, яка має невиконані зобов'язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до наявних в матеріалах виконавчого провадження №45263271 доказів повідомлення боржника щодо обовязку добровільного виконання ним рішення суду та вимог щодо належного виконання обовязків, передбачених ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб, (шляхом вручення його представнику під розписку таких вимог) та враховуючи, що боржник вказані вимоги ігнорує, жодних заходів щодо виконання своїх зобовязань, або щодо обґрунтування поважності причин їх тимчасового невиконання не надає, згідно ОСОБА_3 від 28.01.2015 року за адресою, вказаною у виконавчому листі не проживає, суд вважає належним чином обґрунтованим наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, що відповідно до зазначених узагальнень, наданих Верховним судом України, є предметом доведення при розгляді такого подання державного виконавця в контексті ч.2 ст. 10 ЦПК України.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Виходячи з наведених доводів, та вважаючи, що факт ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань вже відбувається, є об'єктивно наявним та вбачається з досліджених у судовому засіданні матеріалів виконавчого провадження, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог державного виконавця та необхідність їх задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 60, 208-210, 377-1 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання Другого Київського ВДВС України Одеського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 (у називному відмінку: ОСОБА_1), ІПН:НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2, у праві виїзду за кордон до виконання зобовязань за рішенням Київського районного суду м. Одеси №2-536/10.

Виконання цієї ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її отримання.

Суддя П.А. Прохоров