Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

за участю секретаря Пєронкова М.Ф.

прокурора Пахомової К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, що діє в інтересах дитини ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Матір дитини ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. 8/4. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Дівчинка з 18 травня 2013 року проживає з бабусею ОСОБА_3 за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський район, с. Нове, вул. Зої Космодемянської, 4/1. Матір дитини надала до управління-служби у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради письмові пояснення про те, що вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1. Дитина відвідує дитячий садок с. Майському Синельниківського району Дніпропетровської області та знаходиться під наглядом Майської амбулаторії загальної практики сімейної медицини. Оскільки матір дитини ухиляється від виконання батьківських обовязків, позивач просить суд позбавити останню батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 та стягнути з неї аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь осіб, на утриманні яких буде знаходитись дитина.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просили їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надійшла заява відповідача про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала.

Третя особа в судовому засіданні просила позовні вимоги задовольнити та пояснила, що онука проживає разом з нею та її вихованням займається вона.

Представник прокуратури Жовтневого району м. Дніпропетровська в судовому засіданні вважала за доцільне задовольнити позовні вимоги Органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що предявлені вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

У відповідності до ч.2 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч.3 ч.4 ст. 155 цього Кодексу відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обовязків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно до ст.165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сімї якої проживає дитина, заклад охорони здоровя, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуває на обліку в управлінні-службі у справах дітей Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах (мати ухиляється від виконання батьківських обовязків).

Матір дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с. 26/.

Відомості про батька дитини в актовому записі про народження внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України /а.с.13/.

З 18 травня 2013 року дитина проживає зі своєю бабусею ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: Дніпропетровська обл., Синельниківський район, с. Нове, вул. Зої Космодемянської, 4/1 /а.с.15/ З 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 відвідує дитячий садок «Золотий ключик» в с. Майському Синельниківського району Дніпропетровської області /а.с.16/

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2, вона не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 /а.с.11/

Відповідно до висновку Жовтневої районної у місті Дніпропетровську ради від 27 жовтня 2015 року № 5-38-236 виконком вважає за доцільне звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно її доньки, оскільки матір дитини ухиляється від виконання батьківських обовязків. /а.с.4-5/

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15 та 16 Постанови від 30.03.2007р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Так, відповідач не займається вихованням доньки, не приймає участі у її матеріальному утриманні, проживає окремо від дитини, не забезпечує доньку необхідним харчуванням, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по її вихованню, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, здоровя, підготовку до самостійного життя, не проявляє до доньки батьківської турботи та не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для її проживання, дитячий садок не відвідує.

Суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення відповідача від виконання своїх обовязків по вихованню доньки ОСОБА_1 і свідомого нехтування нею своїми батьківськими обовязками, тому позовні вимоги позивача про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню, що відповідає інтересам дитини та захистить її права.

Окрім того, що відповідач не приймає участі в утриманні дитини, вона не утримує матеріально свою доньку, тому позивач звернувся з позовними вимогами про стягнення аліментів.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.2 ст. 183 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення.

У відповідності до положень статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню частково.

При таких обставинах суд вважає можливим позовні вимоги органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради задовольнити частково та стягнути з відповідача щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, на користь осіб, на утриманні яких буде знаходитись дитина, до досягнення ОСОБА_1 повноліття, починаючи стягнення з 27 жовтня 2015 року.

У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57-61, 76, 88, 169, 209, 212-215, 218 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, що діє в інтересах дитини ОСОБА_1, до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, батьківських прав відносно її малолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно аліменти на утримання доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, на користь осіб, на утриманні яких буде знаходитись дитина, до досягнення ОСОБА_1 повноліття, починаючи стягнення з 27 жовтня 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, 21 грудня 1979 року, на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 974 грн. 40 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Демидова