Справа № 761/994/15-ц
Провадження №2/761/2617/2015
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 квітня 2015 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.

за участю позивача: ОСОБА_1,

представника позивача: ОСОБА_2,

представника відповідача: Волошина В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

14 січня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовних вимогах позивач просить: розірвати договір-заяву №15971/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті від 10.12.2013 року, який укладений між сторонами; перевести рахунки позивача НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які відкриті у відповідача на обслуговування до відділення №9 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» м.Черкаси; стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти за Договором-заявою №15971/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті від 10.12.2013 року у розмірі 19 800,00 доларів США; належні проценти за користування банківським вкладом у розмірі 2 204,94 долари США; проценти за користування банківським вкладом, які повинні бути нараховані з 16.12.2014 року по день фактичного повернення вкладу; 3% річних за весь час прострочення, починаючи з 16.12.2014 року по фактичний день видачі; витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн.

У зв'язку з відмовою від частини позовних вимог, закрито провадження у справі в частині позовних вимог - про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» та користь ОСОБА_1 суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, починаючи з 16 грудня 2014 року по фактичний день видачі та моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 10 грудня 2013 року між сторонами був укладений договір за яким позивачка внесла на депозитний рахунок 19 800,00 доларів США строком по 15.12.2014 року зі сплатою 11,5% річних.

Як зазначає позивач, у день закінчення договору Банк не повернув їй кошти, у зв'язку з чим 24.12.2014 року вона звернулась до відповідача із письмовою заявою про перерахування на поточний рахунок. Заявою від 26.12.2014 року відмовилась від переведення коштів на поточний рахунок в зв'язку з високими тарифами. Також в цій заяві позивач просила перевести її рахунки на обслуговування в м.Черкаси.

Так як банк не виконав свої зобов'язання по поверненню коштів в день закінчення дії договору, тому Банк має сплатити проценти в розмірі 11,5% річних за період з 15.12.2014 року по день повернення коштів та 3% річних.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову на тій підставі, що вони є необгрунтованими. Пояснив суду, що дійсно між сторонами був укладений зазначений договір, належним чином свої зобов'язання Банк не зміг виконати на тій підставі, що існує заборона Національного Банку України щодо обмеження суми видачі коштів клієнтам. Як зазначив представник відповідача, відсутні законом передбачені підстави для нарахування трьох процентів річних та відсотків в тому розмірі, який визначений умовами Договору-заяви.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши представника позивача, позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення заявлених вимог за наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 10.12.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк) та ОСОБА_1 (далі - Вкладник) був укладений Договір-заява №15971/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті за умовами якого Вкладник вніс, а Банк прийняв грошові кошти в іноземній валюті на вкладний рахунок НОМЕР_2 в сумі 19 800,00 доларів США на строк з 10.12.2013 року по 15.12.2014 року у порядку та на умовах, визначених в цьому Договорі-заяві та в Основних умовах залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у Публічному акціонерному товаристві «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Основні умови), які затверджені згідно з внутрішніми процедурами Банку та розміщені для ознайомлення на інформаційних стендах в приміщеннях установ Банку та оприлюднені на офіційному сайті Банку за електронною адресою www.fcbank.com.ua (п.1 Договору-заяви).

За вказаний термін користування коштами Вкладнику нараховуються проценти в розмірі 11,5% річних. Нарахування процентів здійснюється Банком у порядку, визначеному п.4.1.3 Основних умов. Нараховані проценти зараховуються Вкладнику на рахунок, відкритий у Банку НОМЕР_3 (п.2 Договору-заяви).

Умовами п.6 Договору-заяви передбачено, що після закінчення строку, визначеного п.1 цього Договору-заяви, Вклад повертається Вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п 5.1 Основних умов.

Сторони домовились та визначили в п.7 Договору-заяви, що строк розміщення Вкладу не може бути продовжений сторонами.

Як зазначено в пунктах 8 та 9 Договору-заяви, Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує, що він ознайомлений та згідний з умовами банківського вкладу «Нові гроші»; усвідомлює та погоджується з тим, що Основні умови разом з цим Договором-заявою складають договір банківського вкладу та є його невід'ємними частинами. Також Вкладник підписанням цього Договору-заяви підтверджує факт ознайомлення з Основними умовами, чинними на дату підписання Банком та Вкладником цього Договору-заяви, погоджується з положеннями Основних умов у повному обсязі, бере на себе права та обов'язки, що визначені Основними умовами, та безумовно зобов'язується їх виконувати.

Як вбачається, Договір-заява підписана сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з визначеними умовами.

26.12.2014 року ОСОБА_1 звернулась до Банку із заявою про перерахування банківського вкладу та нарахованих відсотків на її поточний рахунок.

В заяві від 26.12.2014 року, яка направлена відповідачу по пошті, позивач зазначала, що вона не погоджується на утримання комісії за перерахування коштів на поточний рахунок; просила перевести її рахунки на обслуговування до відділення №9 м.Черкаси; розірвати Договір-заяву від 10.12.2013 року та видати вклад та проценти у валюті вкладу на протязі одного банківського дня про що її повідомити письмово; надіслати виписку по рахункам та надати належним чином засвідчені Основні умови залучення банківських вкладів фізичних осіб та обслуговування вкладних рахунків у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», Умови банківського вкладу «Нові гроші» та чинні тарифи.

Зазначений лист відповідачем отримано 16.01.2015 року.

Інших доказів на підтвердження безпосереднього звернення позивача до Банку з проханням повернути кошти позивач суду не надала.

З довідок, які надані представником відповідача та позивачем вбачається, що станом на 16.04.2015 року залишок грошових коштів (сума вкладу та проценти нараховані на вклад) по рахунку на вимогу НОМЕР_4 становить - 20 004,94 долари США.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

При цьому, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до положень ст.1061 ЦК України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Пункт 5.1 Основних умов визначає, що у випадку закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, та умовами якого не передбачено можливості продовження строку розміщення Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного у Договорі-заяві, кошти з Строкового вкладного рахунку повертаються Вкладникові шляхом видачі готівкою або перерахування на його власний поточний/картковий або інший вкладний рахунок, а дія Договору припиняється.

У випадку, коли Вкладник не вимагає отримання Строкового вкладу після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, Договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу та нарахування процентів на суму вкладу на вимогу після закінчення вказаного строку за період подальшого знаходження коштів у користуванні Банку здійснюється по процентній ставці за вкладом на вимогу, розмір якої встановлено тарифами Банку та є чинними в період знаходження коштів на вкладі на вимогу. Для обліку цих коштів Вкладник підписанням Договору-заяви уповноважує Банк: відкрити Вкладникові рахунок на вимогу, та не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку розміщення Строкового вкладу, визначеного Договором-заявою, перерахувати суму Вкладу зі строкового вкладного рахунку та суму нарахованих на Вклад процентів (суму нарахованих на Вклад, але не виплачених процентів) з Рахунку для нарахування процентів за Вкладом на Рахунок на вимогу (0,0001% як передбачено Тарифами) та після зазначеного перерахування закрити Строковий вкладний рахунок та рахунок для нарахування процентів за Вкладом.

Позивач в позовній заяві просила розірвати договір-заяву №15971/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті від 10.12.2013 року, який укладений між сторонами.

Проте, частина 1 статті 598 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Отже, так як дія Договору припинена 15.12.2014 року внаслідок закінчення дії договору та перерахування коштів депозиту та нарахованих відсотків на рахунок на вимогу, тому суд не вбачає законом передбачених підстав для розірвання Договору-заяви.

Враховуючи, що з діючих норм законодавства вбачається, що вкладник за договором банківського вкладу, в силу ст.ст.1060, 1061 ЦК України, вправі вимагати від банку повернення здійсненого вкладу разом з нарахованими процентами в будь-який момент, а банк, отримавши відповідну вимогу, повинен видати вклад у повному обсязі. Банк не виконав вимогу позивача та не повернув суму вкладу та нараховані відсотки, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача суми вкладу та процентів в розмірі 20 004,94 доларів США.

Як вбачається з матеріалів справи, в день закінчення дії Договору кошти були перераховані на рахунок на вимогу, який передбачає нарахування відсотків в розмірі 0,0001% річних.

Як на підставу нарахування процентів у розмірі 11,5% річних, 3 % річних за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України позивач посилається на Постанови Верховного Суду України від 25.12.2013 року по справі №6-140цс13 та від 28.01.2015 року по справі №6-247цс15. Проте суд не може погодитись із посиланням позивача, так як позивач не довів суду, що Банк не надає позивачу можливості розпорядитись коштами, які перераховані на рахунок на вимогу. А тому суд не вбачає законом передбачених підстав для нарахування процентів в розмірі 11,5% річних та 3 процентів річних.

Крім того, позивач в позовних вимогах просила перевести рахунки позивача НОМЕР_1 та НОМЕР_2, які відкриті у відповідача на обслуговування до відділення №9 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» м.Черкаси.

За умовами абзацу другого п.5.1 Основних умов рахунок НОМЕР_2 був закритий в день закінчення дії Договору.

Рахунок НОМЕР_4 (на вимогу, на якому на даний час обліковуються кошти) був відкритий банком також на виконання умов абзацу другого п.5.1 Основних умов.

Пункт 1.3 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 р. N 492 визначає, що клієнти мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору, крім випадків, якщо банк не має змоги прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами.

Зазначеною інструкцією не передбачено відкриття та обслуговування рахунків відділеннями Банків, так як рахунок відкривається в банківській установі, а тому суд не вбачає законом передбачених підстав для задоволення вимог в частині переведення рахунків на обслуговування у відділення №9 м.Черкас.

Стаття 84 ЦПК України визначає, що витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» у статті 1 визначає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Позивач надала суду копію Договору №26/12-2014 про надання юридичних послуг від 26.12.2014 року, який укладено між ОСОБА_1 та фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4.

З виписки по рахунку вбачається, що 29.12.2014 року позивач сплатила за договором суму 3 000,00 грн.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з розрахунку витрат на правову допомогу, ОСОБА_4 не надавала правову допомогу позивачу у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді. Крім того, її не було допущено до участі у справі за ухвалою суду на підставі ч.2 ст.56 ЦПК України. А тому не можуть бути стягнуті з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 000,00 грн.

На підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 610, 1058, 1060 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про розірвання договору та стягнення коштів - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 суму вкладу та відсотків за Договором-заявою №15971/370-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші» на 370 днів в іноземній валюті від 10.12.2013 року в розмірі 22 004 (двадцять дві тисячі чотири) долари США 94 центи.

В іншій частині заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь держави судовий збір в розмірі 3 654 гривни 00 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Г.Притула