АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2094/15 Справа № 199/8811/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Подорець О. Б. Доповідач - Глущенко Н.Г.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

25 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Глущенко Н.Г.

суддів - Осіяна О.М., Пищиди М.М.

за участю секретаря - Ялової Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ваговимірювальні системи» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014 року змінити, стягнувши з відповідача на його користь 200000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Як на підстави своєї апеляційної скарги позивач посилається на те, що суд безпідставно занизив розмір спричиненої йому моральної шкоди, стягнувши лише 7000 грн. /а. с. 76-79/.

Зазначеним рішенням суду від 22.12.2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково.

Суд стягнув з ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» на користь ОСОБА_2 7000 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров'я.

Також, суд стягнув з ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено / а. с. 72-74 /.

Судом встановлено, що згідно наказу №78-к від 03.06.2013 ОСОБА_2 було прийнято в ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» на посаду інженера з налагодження й випробувань, що підтверджується копією трудової книжки /а. с. 7-8/.

Згідно наказу по підприємству від 05.11.2013 за №05/11-1 позивач, разом з бригадою під керівництвом інженера-будівельника ОСОБА_3, був направлений на ЦЗФ «Комендантська» ДТЕК «Ровенькиантрацит» в смт Фіщівка Луганської області для виконання робіт по установці нових вагонних вагів, згідно договору підряду №545/13-6РА.

При виконанні робіт 26.11.2013 року в ЦЗФ «Комендантська» ДТЕК «Ровенькиантрацит» в смт Фіщівка Луганської області з позивачем ОСОБА_2 трапився нещасний випадок, пов'язаний з виробництвом, в результаті чого позивач отримав значні травми.

За результатами розслідування нещасного випадку на виробництві було складено: Акт за формою Н-5, що затверджений виконавчим директором ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» Базаровим Д.С. 12.12.2013 року,та Акт за формою Н-1 від 11.12.2013 року.

Відповідно до п.6 Акту Н-5, нещасний випадок визнано таким, що пов'язаний з виробництвом, відповідно до п.15 «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1232 від 30.11.2011 року, на який складається акт за формою Н-1. Особами, відповідальними за нещасний випадок є: інженер-конструктор ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» ОСОБА_5, який розробив нестійку конструкцію монтажної установки; інженер - будівельник ТОВ «Компанія «Ваговимірювальні системи» ОСОБА_3, який допустив до виконання стропальних робіт ОСОБА_2, а до роботи з ручною ланцюговою талю ОСОБА_7, які не пройшли навчання та перевірку знань з питань охорони праці / а. с. 9-15/.

Відповідно до п.9 Акту за формою Н-1, в результаті нещасного випадку на виробництві, позивачу поставлено діагноз: Політравма. Закрита черепномозгова травма. Струс головного мозку. Множині відкриті рани голови, парової надбрівної дуги. Позаорбітальна гематома справа. Розрив ключично-акромільного сполучення справа. Відкритий багато ускладнений надменисковий перелом правого стегна зі зміщенням та дефектом кістки. Відкритий перелом внутрішнього мениска правої великої гомілкової кістки зі зміщенням, головки малої гомілкової кістки зі зміщенням, краєвий перелом правого наколінника з дефектом наколінника. Розлога рвана рана переднелотеральної зони правого колінного суглобу з дефектом м'яких тканин. Забій правого плечового суглобу. Травматичний шок / а. с. 16-21/.

Статтею ст. 153 КЗпП України встановлено, що забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Також, ст. 173 КЗпП України закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», - розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

За ч.1 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року №4-рп/2012 - засади та сутність інституту моральної шкоди розкриваються в ЦК України, у статті 23 якого встановлено, що моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи (частина друга); моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом (частини четверта, п'ята).

У трудовому законодавстві право працівника на відшкодування моральної шкоди, завданої порушенням його трудових прав, визначено у статті 237-1 Кодексу, відповідно до якої відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя; порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в силу ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1168 ЦК України, ст. 13 ЗУ «Про охорону праці».

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін, з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував прав і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 в силу ст. ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 1168 ЦК України, ст. 13 ЗУ «Про охорону праці».

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд першої інстанції прийшов до правильного та обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 виходячи з дійсних обставин справи та наслідків, що наступили.

Таким чином, доводи позивача, приведені в його апеляційній скарзі, є безпідставними, до того ж вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді у судовому засідання всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які могли б призвести до скасування чи зміни рішення суду, в частині стягнення з відповідача на користь позивачки грошової суми у відшкодування моральної шкоди, - судом апеляційної інстанції не встановлено.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтовані, а рішення суду відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

СУДДІ: