Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" листопада 2015 р. Дніпровського районного суду м. Києва, Гаврилова О.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва звернувся позивач ОСОБА_2 з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів на свою користь заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні та моральну шкоду.

Отже позовні вимоги полягають у стягненні нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди, вимоги про стягнення яких є похідними від першою вимоги позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

В п. 12 Постанови № 14 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз'яснено, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати (пункт 1 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано не лише на суму заборгованості із заробітної плати, а й на суму компенсації за порушення строків її виплати, оскільки вона входить до структури заробітної плати (Закон України від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці», Закон України від 19 жовтня 2000 року № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»).

Згідно ч. 3 ст. 118 ЦПК України, позовна заява щодо вимог, визначених у частині першій статті 96 цього Кодексу, може бути подана тільки в разі відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу або скасування його судом.

Разом з тим, з матеріалів позовної заяви та долучених до неї додатків не вбачається, що позивачу відмовлено у видачі судового наказу або скасовано судовий наказ.

Заява про видачу судового наказу за вимогою, визначеною п. 1 ч. 1 ст. 96 ЦПК України може бути подана до суду як за місцезнаходженням роботодавця, так і за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання стягувача.

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, заява повертається у випадках, коли подана заява без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу.

Враховуючи, що позов ОСОБА_2 поданий без дотримання порядку, визначеного частиною третьою статті 118 цього Кодексу, він підлягає поверненню позивачу для звернення із заявою в порядку наказного провадження.

Керуючись ст.ст. 96, 118, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди - повернути позивачу для звернення із заявою в порядку наказного провадження.

Роз'яснити позивачу його право на звернення до суду із заявою в порядку наказного провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя: