АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Справа № 683/2731/14-ц
Провадження № 22-ц/792/428/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Власенка О.В.,

при секретарі: Шевчук Ю.Г.,

з участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/428/15 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 14 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до національної акціонерної страхової компанії „Оранта" про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, інфляційних втрат та 3% річних.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувсь в суд з означеним позовом посилаючись на те, що 21 лютого 2014 року в с. Малозалісся Кам'янець-Подільського району сталась ДТП за його участі та ОСОБА_2, цивільна відповідальність якого на момент пригоди була застрахована в НАСК „Оранта" та якого визнано винним у скоєні ДТП. У цей же день він повідомив страхову компанію про настання страхового випадку. Проте працівники страхової компанії про необхідність подати заяву про виплату страхового відшкодування, яку він подав 21 лютого 2014 року й саме з цього часу в межах 90 днів компанія мала б виплатити йому страхове відшкодування, тобто 23 травня 2014 року.

23 квітня 2014 року набрала законної сили постанова Кам'янець-Подільського міськрайсуду від 11 квітня 2014 року відносно ОСОБА_2, а тому саме з цього часу у страхової компанії були усі необхідні документи для виплати йому страхового відшкодування, яке має бути виплачено протягом 15 днів з дня узгодження розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання такого

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Сагайдак І.М. Категорія № 19, 25

Доповідач - Юзюк О.М.

відшкодування. Він вважає, що днем узгодження є 23 квітня 2014 року, тому перебіг 15 денного строку повинен обраховуватись з 23 квітня 2014 року і закінчуватись 8 травня 2014 року, що є не пізніше ніж 23 травня 2014 року - граничний строк виплати страхового відшкодування.

27 травня 2014 року страхова компанія склала страховий акт, згідно якого суму відшкодування склала 34012,50 грн. Однак, зазначені кошти йому такі не виплачені. Тому просив стягнути вказану суму відшкодування, а також пеню за несвоєчасну виплату відшкодування в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, починаючи з 8 травня 2014 року і по час виплати страхового відшкодування.

Під час розгляду справи він збільшив позовні вимоги та просив стягнути з НАСК „Оранта" на свою користь 50000 грн. страхового відшкодування, 6969,33 грн. інфляційних втрат, 879,45 грн. 3% річних та 6795,89 грн. пені, а всього - 64635,67 грн. посилаючись на те, що НАСК „Оранта" невірно розрахувала розмір страхового відшкодування, оскільки дійсна вартість автомобіля визначена з врахуванням зносу деталей - 75522,25 грн., а вартість відновлювального ремонту - 130991,73 грн., яка взята до уваги, визначена без врахування зносу деталей, що замінюються. Однак, відповідно до ст. 29 ЗУ „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для визначення розміру матеріального збитку необхідно брати до уваги розмір матеріального збитку з врахуванням зносу деталей, що замінюються. Такий розмір у розрахунку страхового відшкодування від 27 травня 2014 року визначено з врахуванням зносу в сумі 61527,57 грн., що не перевищує вартість транспортного засобу з врахуванням зносу - 75522,25 грн., тому такий ремонт не вважається економічно необґрунтованим, тоді розмір матеріального збитку повинен бути визначений в сумі 61527,57 грн., й в межах ліміту НАСК „Оранта" повинна йому виплатити 50000 грн. страхового відшкодування.

Оскільки, станом на 8 грудня 20014 року НАСК „Оранта" не виплатила йому страхового відшкодування, тому за період з 8 травня 2014 року по 8 грудня 2014 року просив на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України стягнути 6960,33 грн. інфляційних втрат та 879,45 грн. 3% річних, а також на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону 6795,89 грн. пені.

Рішенням Старокостянтинівського районного суду від 14 січня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з НАСК „Оранта" на користь ОСОБА_1 34012,25 грн. страхового відшкодування, 2981,90 грн. пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 2720,98 грн. інфляційних втрат, а також 352,24 грн. 3% річних, а всього 40067,37 грн.

До участі у справі було залучено в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог - ОСОБА_2

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а також із невідповідністю висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та задовольнити позов.

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ст. 30 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі Закон) транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньої-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Встановлено, що суд першої інстанції з дотриманням вимог ст.ст. 212, 213 ЦПК України ухвалив законне і обґрунтоване рішення, належно оцінив докази, результати чого відобразив в рішенні навівши мотиви їх прийняття та відхилення.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними і не відповідають фактичним обставинам справи та чинному законодавству.

При розрахунку страхового відшкодування страховик правильно застосував п. 30.2 ст. 30 Закону та визначив розмір цього відшкодування як різницю між вартістю транспортного засобу до ДТП та після за мінусом франшизи.

Не може бути прийнято до уваги посилання апелянта на ст. 29 Закону, оскільки нею регулюється питання відшкодування шкоди, пов'язаної з пошкодженням транспортного засобу, а не з його фізичним знищенням, що має місце по справі та регулюється, як зазначалось, ст. 30 цього Закону.

Автотоварознавче дослідження проведено відповідно до законодавства.

Відлік строку затримки у виплаті відшкодування суд визначив з 06.05.2014 року - дати подачі позову, з чим слід погодитись.

Скаржником не наведено достатніх підстав для визнання рішення помилковим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Старокостянтинівського районного суду від 14 січня 2015 року залишати без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк