Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/38/15 Головуючий у 1 інстанції: Кузнєцов Р.В.
2015 р. Суддя-доповідач: Савченко О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„12" лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Мосіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою.

У позові зазначала, що за договором купівлі-продажу від 15 вересня 2007 року ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5 житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами до нього, під АДРЕСА_2, на земельній ділянці земель Слов'янської міської ради.

Розмір земельної ділянки, на якій знаходяться житловий будинок літ.А-1, сарай Б, огорожа № 1-3, у договорі купівлі-продажу не зазначався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла.

Після її смерті позивач звернулася до Першої Слов'янської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 336/09.

Таким чином, житловий будинок АДРЕСА_2, що належав ОСОБА_4, перейшов у її власність в порядку спадкування та виникло право користування земельною ділянкою, на якій розташований зазначений будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами.

Первісно площа земельної ділянки для обслуговування вказаного будинку становила 1540 кв.м.

В подальшому, на підставі рішень Слов'янської міської ради від 11 травня 1955 року, від 21 вересня 1962 року загальна площа присадибної земельної ділянки для обслуговування будинку № 18(який раніше мав № 12 а і був змінений на № 18 рішенням Слов'янської міської ради від 21 лютого 1968 року) стала складати 1014, 1 кв.м.

Відповідач ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 30.03. 2012 року став власником будинку АДРЕСА_3 і є суміжним землекористувачем.

Посилаючись на те, що у листопаді 2006 року відповідач, мешкаючи АДРЕСА_1, самовільно захопив частину земельної ділянки АДРЕСА_2 та розташоване на ній нерухоме майно загальною вартістю 19268 грн., чим спричиняє їй матеріальні та моральні збитки і позбавляє можливості оформити право власності на присадибну земельну ділянку, просила суд зобов'язати ОСОБА_3 не чинити їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою по АДРЕСА_2 в межах від А до Б - 09,85 м, від Б до В - 46,47 м, 13,60 м, 24,00 м, від В до Г - 18,58 м з боку земельної ділянки АДРЕСА_3, судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2014 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 судові витрати з оплати правової допомоги у розмірі 2 000 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 152 ЗК України землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, який вона обґрунтовувала тим, що з вини суміжного землекористувача ОСОБА_3 розмір земельної ділянки для обслуговування будинку АДРЕСА_2 , який має складати 1014, 1 кв.м, є меншим, суд фактично послався на безпідставність зазначених вимог.

Висновок суду слід визнати правомірним, оскільки він погоджується з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Сторони не заперечували, що будинок АДРЕСА_2 раніше мав № 12 а і був змінений на № 18 рішенням Слов'янської міської ради від 21 лютого 1968 року.

Зазначений будинок, власником якого на підставі виданого 06.01.1988 року свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_7, являвся ОСОБА_5, був проданий останнім на підставі договору купівлі-продажу від 15.09.2007 року ОСОБА_4 ( а.с.7).

Державна реєстрація права власності ОСОБА_4 на придбаний будинок була здійснена 28.09.2007 року(а.с.8).

Позивач ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори(а.с.15).

Згідно ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з часу відкриття спадщини.

Як за нормами земельного законодавства, що діяли до 01 січня 2002 року, так і відповідно до ст. 120 ЗК України, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об"єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і у тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Судом встановлено, що згідно рішення виконавчого комітету Слов'янської міської ради депутатів трудящих від 21 вересня 1962 року первісному забудовнику, яким була мати ОСОБА_5 - ОСОБА_7, для будівництва будинку АДРЕСА_2 була надана земельна ділянка площею 600 кв.м ( фактично-0,0620 га, а.с.13, 14).

Враховуючи предмет та підстави заявленого ОСОБА_8 позову до ОСОБА_3, при розгляді його по суті суд вірно врахував положення ч.3 ст. 61 ЦПК України.

Встановлені рішенням Слов"янського міськрайонного суду Донецької області від 15 березня 2013 року, яке набрало законної сили і було ухвалено по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_5, заявленого ним і в інтересах ОСОБА_2, зокрема, до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні суміжними земельними ділянками, факти стосовно того, що ділянка площею більше 600 кв.м для обслуговування будинку № 18 не виділялась, як і факти правомірності володіння ОСОБА_3 земельною ділянкою площею 0,1000 га, кадастровий номер :01:006:0887, по АДРЕСА_3 та щодо порушення меж саме його ділянки з боку ділянки будинку № 18, суд визнав обов"язковими при вирішенні даного спору за позовом ОСОБА_8

Висновок суду про приюдиційний характер зазначених фактів є правомірним, враховуючи, що, як вбачається з судового рішення від 15 березня 2013 року, зустрічний позов до ОСОБА_3 по цій справі заявлявся ОСОБА_5 також і в інтересах ОСОБА_2, як її представником.

Таким чином, ухвалене по справі рішення про відсутність правових підстав для задоволення вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою є по суті правильним і відповідає встановленим по справі обставинам.

Ті докази та обставини, на які ОСОБА_2 посилається в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду першої інстанції, а також були встановлені при розгляді іншої цивільної справи,додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Фактично доводи скарги зводяться до іншої оцінки обставин справи, які відрізняються від зробленої судом першої інстанції оцінки, підстав для скасування рішення в порядку ст. 309 ЦПК України вони не містять.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 07 квітня 2014 року по даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: