Єдиний унікальний номер№325/1164/15-ц
Провадження № 4-с/325/2/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2015 року Приазовський районний суд Запорізької області

у складі:

головуючого судді: Шеїної Л.Д.,

при секретарі: Цукановій Л.В.,

за участю заявника ОСОБА_1, заінтересованої особи начальника Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції про визнання неправомірним рішення начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції від 02 червня 2015 року та його скасування ,

ВСТАНОВИВ:

10.06.2015 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на рішення постанову начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції від 02 червня 2015 року, якою скасована постанова державного виконавця ВДВС Приазовського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2015 року і просив суд визнати таке рішення начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції неправомірним та скасувати зазначену постанову.

В обгрунтування своєї скарги заявник посилається на те, що 29 березня 2010 року ухвалено рішення Приазовським районним судом Запорізької області за яким з нього на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» стягнуто 362732,58 гривень в рахунок погашення суми боргу за кредитом , а також стягнуто 1700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи. Рішення суду набуло чинності 09 квітня 2010 року і підлягало примусовому виконанню на підставі Закону України « Про виконавче провадження».

Після ухвалення судом вищевказаного рішення у справі про стягнення з нього на користь ВАТ «Державний ощадний банк України», в той же день, він частково добровільно передав готівкою 163 000 грн.( сто шістдесят три тисячі гривень) представнику позивача у справі ОСОБА_2 без оформлення касових документів. В подальшому, при примусовому виконанні судового рішення , на його запит , кредитор - ВАТ «Державний ощадний банк України» підтвердив внесення ним до Банку 29.03.2010 року грошових коштів у сумі 19 900,29 доларів США за курсом 7,9300 на цей день, а всього на загальну суму 157 809,29 грн..

Тим самим, в день ухвалення рішення суду, після проголошення рішення суду,він частково добровільно виконав його і продовжив його виконання в подальшому, однак, з незрозумілих причин, начальником ВДВС Приазовського районного управління юстиції ця сума не врахована та скасована постанова про закінчення виконавчого провадження.

Заінтересована особа начальник ВДВС Приазовського районного управління юстиції проти задоволення скарги не заперечував, пояснивши суду, що 02.06.2015 року він скасував постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.03.2015 року під тиском керівництва. Насправді, боржник ОСОБА_1, на час ухвалення постанови про закінчення виконавчого провадження, тобто станом на 25.03.2015 року, в повному обсязі сплатив всю суму боргу за рішенням Приазовського районного суду від 29.03.2010 року і виданого на його підставі виконавчого документу, тобто фактично в повному обсязі божник виконав рішення суду.

Заінтересована особа кредитор ВАТ «Державний ощадний банк України» в судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день та час розгляду справи ( а.с. 55 ), спрямував до суду письмові пояснення ( а.с. 24,51), заперечуючи проти задоволення скарги з наступних підстав: станом на 25.03.2015 року боржник ОСОБА_1 рішення суду в повному обсязі не виконав, на час ухвалення вказаної постанови про закінчення виконавчого провадження наявна заборгованість по сплаті за виконавчим документом на суму 157 809,29 грн.

Рішення Приазовського районного суду Запорізької області щодо стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за кредитним договором ухвалено судом 29.03.2010 року і набуло законної сили 09.04.2010 року. Грошові кошти у сумі 19 900,29 доларів США( 157 809,29 грн. у гривневому еквіваленті) були внесені на рахунок Банку 29.03.2010 року в рахунок погашення суми боргу за кредитним договором, а не на виконання рішення суду, яке , на день внесення такої грошової суми божником ОСОБА_1, ще не набуло чинності. Тому, на думку заінтересованої особи стягувача ВАТ «Державний ощадний банк України» , станом на 25.03.2015 року, тобто на день ухвалення постанови державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження, наявна була заборгованість боржника ОСОБА_1 перед Банком на суму 157 809,29 гривень..

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, встановив наступні фактичні обставини:

так, рішенням Приазовського районного суду Запорізької області від 29.03.2010 року з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» ( надалі Банк) стягнуто 362732,58 гривень в рахунок погашення суми боргу за кредитом , а також стягнуто 1700,00 гривень судового збору та 120,00 гривень витрат н а інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи, а всього на загальну суму 364 552,58 грн. ( триста шістдесят чотири тисячі п*ятьсот п*ятьдесят дві гривні 58 копійок ). Рішення суду набуло чинності 09 квітня 2010 року ( а.с. 31-33 ).

На підставі рішення суду видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП № 20460605 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Банку на загальну суму 364 552,58 грн. (а.с.6 ).

25.03.2015 року ухвалено постанову державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», тобто у зв*язку з повним фактичним виконанням рішення суду щодо стягнення суми боргу за кредитним договором з ОСОБА_1 на користь Банку ( а.с. 6 ), яку стягувач - Банк отримав 06.04.2015 року і яка в подальшому була оскаржена стягувачем Банком , у порядку підпорядкованості, до начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції і ним же 02.06.2015 року скасована, як така, що винесена передчасно і яка оскаржується боржником ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов*язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Тобто, законна сила судового рішення це така його властивість, яка робить рішення загальнообов*язковим для виконання.

Законна сила рішення суду проявляється в тому , що наявність чи відсутність прав і фактів, що лежать у його основі, установлюються остаточно, і в тому, що встановлені рішенням суду права підлягають беззаперечному здійсненню на вимогу уповноважених осіб.

Примусове виконання судових рішень у цивільних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ч.5ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов*язковими до виконання на всій території України.

Обов*язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч.1,2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Судом встановлено, що інших грошових зобов*язань перед ВАТ «Державний ощадний банк України» , крім тих, які зазначені у рішенні Приазовського районного суду Запорізької області ( а.с. 31-33 ) ОСОБА_1 не мав. Після проголошення рішення суду, того ж дня, боржник ОСОБА_1 сплатив суму 163 000 грн.( сто шістдесят три тисячі гривень) представнику позивача у справі ОСОБА_2 (чим підтвердив свою згоду з рішенням суду) і зазначена обставина підтверджена листом ВАТ «Державний ощадний банк України» щодо внесення ОСОБА_1 до Банку 29.03.2010 року грошових коштів у сумі 19 900,29 доларів США за курсом 7,9300 на цей день, а всього на загальну суму 157 809,29 грн..

Крім того, заявник пред*явив суду для огляду оригінали платіжних документів на підтвердження виконання ним своїх зобов*язань за зазначеним рішенням суду, вивчив довідки про сплату заборгованості за кредитним договором №506 від 07.05.2007 року ( а.с. 38,40) і з*ясував, що, дійсно, за рішенням суду від 29 березня 2010 року ( а.с. 31-33 ), він свої зобов*язання, станом на 25.03.2015 року, тобто на день ухвалення постанови державним виконавцем ВДВС Приазовського районного управління юстиції про закінчення виконавчого провадження № 20460605 (а.с.6 ), виконав в повному обсязі.

Обставини щодо внесення боржником платежів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором також підтверджуються листом Банку ( а.с. 24 ).

Доводи заінтересованої особи кредитора ВАТ «Державний ощадний банк України» щодо неврахування грошової суми 157 809,29 грн.. в рахунок погашення суми боргу за кредитним договором по причині того, що ці кошти були внесені боржником до набрання чинності рішенням суду ( а.с. 23-24 ), суд вважає неспроможними, так як така дія ОСОБА_1 свідчить про те, що він погодився з рішенням суду, визнав наявність суми богу за кредитним договором, не набрання чинності рішенням суду не позбавляє відповідача - боржника виконувати його.

А відтак, начальник ВДВС Приазовського районного управління юстиції не мав підстав для скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження № 20460605 у зв*язку з його фактичним повним виконанням.

З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що рішення начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції - постанова ВП №20460605 від 02 червня 2015 року про скасування процесуального документу, є неправомірним, підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 387 ЦПК України, на підставі ч.5ст.124 Конституції України ст.1, п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

скаргу ОСОБА_1 на дії начальника Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції про визнання неправомірним рішення начальника ВДВС Приазовського районного управління юстиції від 02 червня 2015 року та його скасування задовольнити.

Визнати неправомірним рішення та скасувати постанову начальника Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області ОСОБА_3 Анатолійовича ВП №20460605 від 02 червня 2015 року про скасування процесуального документа.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Запорізької області через Приазовський районний суд Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ Л.Д. Шеїна