Справа № 515/187/15-ц
Провадження № 2/515/329/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Чебан А.П.

при секретарі Білик М.М.

за участю сторін:

прокурора Лавреки В.В.

представника позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Татарбунари позовну заяву Татарбунарської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

05.02.2015 року Татарбунарська районна державна адміністрація Одеської області звернулась до суду із вищевказаною заявою , посилаючись на слідуючі обставини.

Відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю малолітньої дитини - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1. Відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст.135 СК України.

Представник позивача вказує, що ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Умови проживання в родині незадовільні, в помешканні антисанітарія. Мати ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із інтересів дитини, позивач просить суд відібрати у матері малолітню дитину без позбавлення її батьківських прав, передавши дитину органові опіки та піклування для влаштування до відповідного закладу та стягнути аліменти на її утримання на користь закладу де буде утримуватись дитина.

Представник служби у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації Одеської області та прокурор в судовому засіданні підтримали вимоги позову в повному обсязі.

Відповідачка в судове засідання не з'явились, однак надала до суду заяву про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 23.05.2012 року (а.с.4) видно, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

З акту обстеження житлово-побутових умов від 06.01.2015 року /а.с.7/ видно, що у зв'язку з невідповідністю наявних умов проживання для повноцінного розвитку дитини, тимчасово поміщено маму, ОСОБА_2 з дитиною до дитячого відділення ЦРЛ. Рекомендації: покращити санітарно-гігієнічні умови проживання, засклити вхідні двері. Батькові перестати вживати алкогольні напої.

Із копії інформації, зареєстрованої в ЖЄО Татарбунарського РВ в період з 09:00 год. 31.12.2014 року по 09:00 год.01.01.2015 року видно, що 01.01.2015 троку о 07 год.50 хв. надійшло повідомлення фельдшера швидкої допомоги «103» про те, що 01.01.2015 року біля 07 год.30 хв. у себе вдома, а саме в АДРЕСА_1 померла неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_8 року. Труп без ознак насильницької смерті, причина смерті встановлюється.

Довідкою, виданою виконкомом Татарбунарської міської ради Одеської області № 53 від 15.01.2015 року (а.с.10) підтверджується, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації.

Із довідки, виданої виконкомом Татарбунарської міської ради Одеської області № 54 від 15.01.2015 року (а.с.11)вбачається,що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає в АДРЕСА_1 без реєстрації та до складу її сім'ї входить ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні.

З висновку Татарбунарської райдержадміністрації Одеської області як органу опіки та піклування від 04.02.2015 року /а.с.3/ вбачається, що Татарбунарська райдержадміністрація вважає за доцільне відібрати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_3 без позбавлення її батьківських прав.

Статтею 150 СК України встановлені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема вони зобов'язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Згідно ст. 170 Сімейного Кодексу України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров'я і морального виховання.

У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування.

Підстави позбавлення батьківських прав визначені нормами ст. 164 СК України, а саме мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини...

Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до положень ст. 164 СК України, роз'яснень, викладених у пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" позбавлення батьківських прав є виключною мірою впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки. Тому питання про їх застосування може бути вирішене тільки після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування обставин справи і характеру відношення батьків до дітей.

П. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року передбачено, що суд може з врахуванням характеру поведінки і особи батьків та інших конкретних обставин, не позбавляти відповідачку батьківських прав, вирішивши питання про відібрання дітей і передачі їх органу опіки та піклування, якщо цього вимагають інтереси дітей.

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір'ю малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Остання за місцем проживання характеризується негативно. Умови проживання в родині незадовільні, в помешканні антисанітарія. Крім того, ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 - не створює належних умов для повноцінного розвитку дитини.

Європейський Суд з прав людини в п. 52 рішення від 7 серпня 1996 року в справі "Йохансен проти Норвегії" висловив правову позицію за якою взаємне право батьків та їхньої дитини жити однією сім'єю становить фундаментальний принцип сімейного життя і заходи національних органів, які перешкоджають здійсненню такого права, є втручанням у таке право, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка як і рішення цього Суду є частиною національного законодавства.

Крім того, під час прийняття рішення у справі суд враховує правову позицію, висвітлену у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Гаазе проти Німеччини", згідно якої суд повинен переконатися у конкретній справі, чи існують обставини, що виправдовують відокремлення дитини, і саме держава-відповідач має гарантувати, щоб було ретельно оцінено вплив запропонованого заходу щодо піклування на батьків і на дитину, а також передбачити, аби перед запровадженням такого заходу, як передання дитини на піклування, було вжито можливих альтернативних заходів.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно неповнолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується вищевказаними, дослідженими у судовому засіданні доказами, не забезпечує неповнолітньому належних умов для проживання, суд вважає за можливе відібрати від неї, не позбавляючи батьківських прав, її неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, передавши дитину органові опіки та піклування для влаштування до відповідного закладу.

Суд приходить до висновку, що застосування такої норми закону, як відібрання відповідно до положень ст. 170 СК України дитини від відповідачки та перебування дитини у закладі, визначеному органом опіки та піклування, буде відповідати інтересам цієї дитини.

Такий спосіб надасть можливості збереження сімейних стосунків між матір'ю та дитиною, та не позбавить відповідачку права в подальшому ставити питання про повернення дитини.

У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

При визначенні розміру аліментів, згідно із ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей та непрацездатних осіб, а також інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Татарбунарської райдержадміністрації про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.ст. 170, 180, 181,182,183 Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 58-60,209, 213, 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Татарбунарської районної державної адміністрації в інтересах малолітнього ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відібрання дитини без позбавлення її батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Відібрати у ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 її малолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без позбавлення її батьківських прав, передавши дитину органові опіки та піклування для влаштування до відповідного закладу.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженки м.Одеси, аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення ним повноліття, починаючи з 05.02.2015 року на користь опікуна, прийомних батьків, батьків-вихователів або закладу, де буде утримуватись дитина.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Чебан