Справа № 133/3255/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.02.2015 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

В складі: головуючого судді Слободяного О.Є.

при секретарі Пясковській Н.А.

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та встановлення порядку користування квартирою, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1, встановити порядок користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1, виділивши йому в користування жилу кімнату площею 12.0 кв. м., відповідачу ОСОБА_3 виділити в користування жилу кімнату площею 17.1 кв. м. допоміжні приміщення - кухню площею 8,3 кв. м., ванну кімнату площею 2,5 кв. м., вбиральню площею 1.1 кв.м., коридор площею 4,9 кв.м., коридор площею 3,8 кв.м., залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Позивач посилається на те, що рішенням Козятинського міськрайонного суду від 10.06.2014 року за ним визнано право на спадщину на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 Його право власності зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.08.2014 року. Співвласником 2/3 зазначеної квартири є відповідач. Спірна квартира є двокімнатною, має загальну площу 52.5 кв.м..

Після реєстрації свого права на частку квартири він звернувся до відповідача з проханням надати йому ключі від квартири, щоб він мав можливість користуватися своєю частиною квартири. Відповідач йому категорично відмовив та не дозволяє входити в квартиру, тому він не має можливості користуватись квартирою.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до 155 ЖК України жилі будинки(квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком(квартирою). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У зв'язку з тим, що між ним та відповідачем існує конфлікт щодо користування квартирою, він вимушений звертатися до суду за захистом своїх прав та просить вселити його в квартиру АДРЕСА_1, встановити порядок користування житловими приміщеннями квартири, виділивши йому в користування жилу кімнату площею 12.0 кв. м., відповідачу ОСОБА_3 виділити в користування жилу кімнату площею 17.1 кв. м. допоміжні приміщення залишити у спільному користуванні сторін.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та підтвердив зазначені вище обставини.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав і пояснив, що між ним та ОСОБА_2 склались неприязні відносини, а тому проживання в одній квартирі є неможливим. Крім нього, у квартирі проживають його дружина та діти, що також робить неможливим проживання з ними позивача. Просить у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала і пояснила, що позивач ОСОБА_2 не надав суду жодних доказів того, що відповідач чинить йому перешкоди у користуванні квартирою, а тому просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.

Судом встановлено, що рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької обл. від 10.06.2014 року за ОСОБА_2 визнано право на спадщину на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 За відповідачем ОСОБА_3 визнано право на спадщину на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1(а.с. 4).

Право власності ОСОБА_2 зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 12.08.2014 року(а.с.5).

Судом також встановлено, що позивач у вказаній квартирі не проживає, не має іншої належної йому житлової площі, відповідач відмовляється добровільно впустити позивача в квартиру, тому він не має можливості користуватись належним йому житлом. Вказані твердження позивача відповідачем не спростовані і не спростовуються матеріалами справи.

Пунктом 14 Постанови Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 складається з двох ізольованих жилих кімнат: жилої кімнати площею 12.0 кв. м., зазначеної на плані цифрою « 6» та жилої кімнати площею 17.1 кв. м. разом з балконом площею 2,8 кв. м., зазначеної на плані цифрою « 7», а також з допоміжних приміщень(а.с.6-8).

Згідно з довідкою ОСББ «Мир» м. Козятина від 21.01.2015 року у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований та проживає лише ОСОБА_3(а.с.43).

Оскільки відповідач позбавляє позивача права користуватись квартирою, позивач в добровільному порядку не має можливості усунути перешкоди в користуванні власністю, тому суд вважає за необхідне вселити ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_1 та встановити порядок користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1

Враховуючи, що позивач має право на 1/3 частину квартири, що загальний розмір житлової площі квартири становить 29.1 кв.м.. суд вважає, що позивачеві може бути виділено в користування жилу кімнату площею 12.0 кв. м. Відповідачеві ОСОБА_3 слід виділити в користування жилу кімнату площею 17.1 кв. м. разом з балконом площею 2,8 кв. м. Допоміжні приміщення слід залишити у спільному користуванні сторін.

Суд вважає, що право позивача на користування жилим приміщенням - 1/3 частиною квартири АДРЕСА_1 порушено та підлягає захисту за судовим рішенням.

Правовідносини, які склались між сторонами, відповідають вимогам ч. 1 ст. 321 ЦК України, згідно з якими право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до 155 ЖК України жилі будинки(квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком(квартирою). Відповідно до ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно зі ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.321, 358, 383 Цивільного кодексу України, ст. 155 Житлового кодексу України, постановою Пленуму ВС України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», ст. ст. 209, 212 -215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_2 вселити в квартиру АДРЕСА_1

Встановити наступний порядок користування житловими приміщеннями квартири АДРЕСА_1:

- ОСОБА_2 виділити в користування жилу кімнату площею 12.0 кв. м., зазначену на плані цифрою « 6»;

- ОСОБА_3 виділити в користування жилу кімнату площею 17.1 кв. м. разом з балконом площею 2,8 кв. м., зазначену на плані цифрою « 7»;

- допоміжні приміщення - кухню площею 8,3 кв. м., зазначену на плані цифрою « 5», ванну кімнату площею 2,5 кв. м., зазначену на плані цифрою « 4», вбиральню площею 1.1 кв.м., зазначену на плані цифрою « 3», коридор площею 4,9 кв.м., зазначений на плані цифрою « 1», коридор площею 3,8 кв.м., зазначений на плані цифрою « 2», залишити у спільному користуванні ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 243 грн. 60 коп.(двісті сорок три грн. 60 коп.) у відшкодування витрат по оплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької обл.. через Козятинський міськрайсуд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя -підпис

З оригіналом згідно:

Суддя

Секретар

Дата документу 16.02.2015 року