АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/319/2015 Головуючий в І інстанції Зуб І.Ю. Категорія 24 Доповідач: Цуканова І.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 16 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Цуканової І.В.
Суддів:Вейтас І.В.
Склярської І.В.
при секретарі:Благовещенській О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» на рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 05 грудня 2014 року у справі за позовом міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

29.10.2014 року міське комунальне підприємство «Херсонтеплоенерго» (далі МКП) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в якому, з подальшим уточненням, просив стягнути заборгованість в сумі 6466,36 грн., яка утворилася за період з 01.12.2001р. по 01.11.2014р.

Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 05.12.2014р., з урахуванням ухвали цього ж суду від 05.12.2014р. про виправлення описки, відмовлено в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за період з жовтня 2001р. по серпень 2008р.; позовні вимоги про стягнення заборгованості за період з вересня 2008р. по листопад 2014р. задоволено: стягнуто з ОСОБА_6 на користь МКП заборгованість станом на 01.11.2014р. в сумі 3113,51 грн. та витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі МКП просило рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_5 заборгованість в сумі 4881,12 грн. за період з 01.09.2005р. по 01.11.2014р., посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, що регулюють перебіг строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що позивач надає послуги ОСОБА_5 з централізованого опалення та гарячого водопостачання за місцем проживання останнього: АДРЕСА_1.

Проте вказані послуги відповідач сплачує неповністю, через що за період з 12.2001р. по 11.2014р. утворилася заборгованість в сумі 6466,36 грн.

Вказані обставини представниками сторін не заперечуються.

В червні 2013р. МКП звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за надані послуги в сумі 5923,79 грн., що підтверджується копією ухвали Суворовського районного суду м.Херсона від 24.04.2014р. про скасування судового наказу.

Вирішуючи спір, суд виходив з положень ч.1 ст. 264 ЦК України, про переривання строку позовної давності, яка за приписом ч.1 ст. 257 ЦК України становить 3 роки, у разі вчинення особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу. Строк позовної давності, за думкою суду, починається з дати звернення МКП до суду із заявою про видачу судового наказу (червень 2013р.) та перервався сплатою ОСОБА_5 боргу за липень 2010р., що є визнанням ним боргу, тому з урахуванням заяви відповідача про застосування строку позовної давності, за думкою суду, стягненню підлягає заборгованість в сумі 3113,51 грн. за період з 09.2008р. по 11.2014р., а позовні вимоги про стягнення заборгованості з 10.2001р. по 08.2008р., як заявлені з пропуском строку позовної давності, задоволенню не підлягають.

Проте, повністю з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки судом неправильно застосовано норми матеріального права.

Згідно ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1); за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5).

Частиною 3 ст. 264 ЦК України передбачено, що після переривання перебіг строку позовної давності починається заново; час, що минув за переривання перебігу строку позовної давності, до нового строку не зараховується.

Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов'язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць.

Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Зважаючи, що оплата за комунальні послуги носить періодичний характер, то строк позовної давності для кожного платежу слід рахувати окремо.

Звернувшись до суду із зазначеним позовом у жовтні 2014р., позивач дотримався строку позовної давності, щодо платежів з жовтня 2011р.,

- перервавши зазначений строк зверненням позивача до суду у червні 2013р. із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості з оплати за надані послуги, МКП має право на стягнення платежів з червня 2010р.,

- внаслідок визнання ОСОБА_5 боргу в межах трирічного строку позовної давності (сплата періодичних платежів, зокрема у вересні 2008р.) початком перебігу строку позовної давності є вересень 2005р.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням строку позовної давності, з відповідача слід стягнути заборгованість на користь МКП, починаючи з вересня 2005р. по листопад 2014р.

Оскільки судом стягнуто заборгованість з ОСОБА_5 за період з вересня 2008р. по листопад 2014р., то підстав для скасування рішення суду у зазначеній частині немає, а рішення суду про відмову МКП в стягненні заборгованості за період з вересня 2005р. по серпень 2008р. включно слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким ці вимоги задовольнити в сумі 1767,61 грн. (згідно розрахунку позивача, заперечень щодо правильності якого відповідачем не надано).

Висновок суду про стягнення заборгованості з жовтня 2001р. по серпень 2005р. з урахуванням строку позовної давності є правильним, тому підстав для скасування рішення суду у зазначеній частині немає.

На підставі ст. 264 ЦК України, керуючись ст.ст. 303, 316, п.2 ч.1 ст.307, п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м.Херсона від 05 грудня 2014 року скасувати в частині відмови про стягнення заборгованості за період з 01 вересня 2005 року по серпень 2008 року та ухвалити в цій частині нове рішення, яким вказані вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 вересня 2005 року по серпень 2008 року включно в сумі 1767,61 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь міського комунального підприємства «Херсонтеплоенерго» витрати по сплаті судового збору при подачі апеляційної скарги в сумі 121,8 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 19 лютого 2015 року

Рішення набрало законної сили 16 лютого 2015 року

Суддя: І.В. Цуканова

Секретар судового засідання: О.О.Благовещенська