УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2014 року, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року позивач - публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 червня 2012 року у розмірі 21 640,69 грн.

Позов мотивовано тим, що 25 червня 2012 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено додаткову угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої остання отримала кредит у розмірі 11048,95 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана додаткова угода разом з умовами та правилами, тарифами складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, станом на 26 лютого 2014 року утворилась заборгованість.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивача в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 25 червня 2012 року у розмірі 21 640,69 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року рішення районного суду змінено в частині визначеного судом розміру заборгованості за додатковою угодою №1 від 25 червня 2012 року до договору про надання банківських послуг від 12 липня 2007 року стягнутого з ОСОБА_4 на користь позивача, зменшено цей розмір з 21640,69 грн до 19260,28 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Відповідач, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами попередніх інстанцій повно встановлено фактичні обставини справи на основі об'єктивної оцінки наданих сторонами доказів та вірно застосовані норми матеріального права та процесуального права до спірних правовідносин.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування, при цьому змінив його в частині розміру стягнутої заборгованості.

Залишаючи без змін в частині рішення місцевого суду, апеляційний суд вірно виходив з того, відповідач не виконувала належним чином взятих на себе зобов'язань в наслідок чого утворилася заборгованість. При цьому, врахувавши поданий позивачем розрахунок заборгованості та заявлене відповідачем клопотання про застосування позовної давності, апеляційний суд вірно визначив розмір наявної заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача.

Доводи касаційної скарги, спростовуються підписаною ОСОБА_4 додатковою угодою №1 від 25 червня 2012 року до договору про надання банківських послуг від 12 липня 2007 року, якою зменшено заборгованість та змінено термін виконання зобов'язань за цим договором (а.с. 5). ОСОБА_4 погодилась, що заборгованість за кредитним договором станом на 25 червня 2012 року становить 11048,98 грн та погодилась із новим графіком погашення заборгованості.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення місцевого суду у незмінній частині та рішення апеляційного суду відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 27 серпня 2014 року у незмінній частині, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.С. Висоцька
О.В. Кафідова