Справа № 137/2587/14-ц Провадження № 22-ц/772/567/2015Головуючий в суді першої інстанції Сільченко О. В.
Категорія 69Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. м. Вінниця

17 лютого 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В. А.,
суддів:Колоса С.С., Якименко М.М.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства,

за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

17 грудня 2015 року ОСОБА_6 звернулася в суд із зазначеною заявою, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 року загинув ОСОБА_8, з яким вона проживала у незареєстрованому шлюбі з 2005 року. Від спільного проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 року у них народився син ОСОБА_9. У зв'язку із тим, що сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі вона зареєструвала сина відповідно до положень статті 135 СК України, зазначивши дитині своє прізвище, а батьком дитини з її слів зазначено батька, тобто ОСОБА_8.

У зв'язку із необхідністю оформлення документів на соціальну допомогу дитині ОСОБА_6 у зв'язку із смертю батька, заявник просила встановити факт батьківства ОСОБА_8, який є рідним батьком ОСОБА_9 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського РУЮ внести відповідні зміни в Актовий запис про народження дитини щодо відомостей про батька.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року заяву ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року був рідним батьком ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1.

Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Літинського РУЮ внести відповідні зміни, в актовий запис про народження №9 від 23 жовтня 2006 року по Соснівській сільській раді про народження ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, виправивши прізвище дитини на прізвище Кіріс, батьком дитини записати - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України.

У апеляційній скарзі син спадкодавця ОСОБА_7 - ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні поданої ОСОБА_6 заяви.

Заявник та її представник доводи апеляційної скарги заперечували через їх безпідставність та просили апеляційну скаргу відхилити, а оскаржуване рішення суду залишити без змін.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи із наступного.

Встановлено і не заперечується сторонами, що ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 року, про що 12 грудня 2014 року складено відповідний актовий запис №43. ОСОБА_8 був учасником АТО, де загинув у смт. Кам'янка, Шахтарського району Донецької області (а.с.4, 6).

Не заперечується сторонами у справі, що у померлого ОСОБА_7 є син - ОСОБА_7, 1990 року народження, який зазначив у поданій ним апеляційній скарзі, що відповідно до положень статей 1220 та 1261 ЦК України він є спадкоємцем першої черги за законом.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Радянське, Літинського району, Вінницької області. Встановлено, що відомості про батька у свідоцтві про народження сина заявника ОСОБА_6 - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, записані за заявою матері, відповідно до статті 135 СК України (а.с.5,9).

Згідно із довідкою Соснівської сільської ради Літинського району №1179 від 15 грудня 2014 року ОСОБА_6 та померлий ОСОБА_8 проживали разом, вели спільне господарство та виховували позашлюбного сина ОСОБА_9 (а.с.6).

Задовольняючи заяву ОСОБА_6 та встановлюючи факт батьківства, суд першої інстанції виходив із наявних правових підстав для задоволення поданої заяви та при цьому за встановлених при розгляді справи обставин, вважав, що подана заява підлягає розгляду за положеннями Цивільного процесуального кодексу України про встановлення факту, що має юридичне значення в порядку окремого провадження.

Проте, з висновком суду щодо можливості розгляду справи та ухвалення судового рішення в порядку окремого провадження погодитись не можна через наступне.

Згідно з положенням частини 1 статті 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здіснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Звертаючись до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, ОСОБА_6 зазначила мету, через яку вона просила встановити факт батьківства, а саме необхідність отримання соціальної допомоги дитині у зв'язку із смертю її батька - ОСОБА_8

Встановлення такого факту дає правові підстави ОСОБА_9 також і для призначення йому пенсії у зв'язку із втратою годувальника ОСОБА_8 та прийняття спадщини після смерті останнього.

Встановлено, що син спадкодавця ОСОБА_8 - ОСОБА_8 (особа яка подала апеляційну скаргу) заперечує проти задоволення заяви ОСОБА_6, оскільки таке рішення безпосередньо стосується його прав та обов'язків як спадкоємця після смерті батька. ОСОБА_8 участі у розгляді справи не брав, оскільки його не зазначено у заяві зацікавленою особою, а суд не з'ясував наявність зацікавлених осіб.

Наведене свідчить про наявність спору про право, зокрема право на соціальну допомогу у зв'язку із смертю батька, права на спадщину, яка за законом розподіляється між спадкоємцями першої черги у рівних частках.

Згідно з частиною 6 статті 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Аналогічне положення міститься у частині 4 статті 256 ЦПК України, згідно з яким при виявленні спору про право під час розгляду справи за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, суд залишає цю заяву без розгляду.

Однією із процесуальних відмінностей розгляду справ окремого провадження від позовного провадження є те, що суд при розгляді справи окремого провадження, відповідно до правил частин 1, 2 та 3 статті 235 ЦПК України, не повинен дотримуватися принципу змагальності, меж судового розгляду та може з власної ініціативи витребувати необхідні докази. Зазначене дає суду можливість та зобов'язує з'ясувати всі обставини необхідні для правильного вирішення поданої заяви, зокрема, в даному випадку суд мав з'ясувати наявність інших спадкоємців права яких можуть бути порушеними та залучити їх до участі у справі у якості заінтересованих осіб.

У порушення вказаних норм процесуального права, суд першої інстанції не залишив подану заяву без розгляду з роз'ясненням заінтересованим особам права подати позов на загальних підставах, хоча із матеріалів справи вбачається спір про право. Цим самим суд позбавив заінтересованих осіб можливості приймати участь у справі позовного провадження та користуватись відповідними правами сторони позовного провадження.

Порушення або неправильне застосування судом норм матеріального або процесуального права, відповідно до правил пункту 4 частини 1 статті 309 ЦПК України є підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Отже, за таких обставин рішення суду підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права, а подана ОСОБА_6В заява, відповідно до положень частини 6 статті 235 ЦПК України та частини 4 статті 256 цього Кодексу, підлягає залишенню без розгляду з роз'ясненням заявнику її права подати позов про визнання батьківства на загальних підставах.

Оскільки рішення суду підлягає скасуванню з постановленням ухвали про залишення заяви ОСОБА_6 без розгляду, тому немає підстав за для задоволення вимог апеляційної скарги про ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні поданої заяви.

На підставі викладеного вище та керуючись статтею 303, частиною 6 статті 235, частиною 4 статті 256, пунктом 4 частини 1 статті 307, статтею 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити частково.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 18 грудня 2014 року у цій справі скасувати.

Заяву ОСОБА_6 про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Відповідно до положення частини 6 статті 235 ЦПК України роз'яснити ОСОБА_6, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена на протязі двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ С.С. Колос

/підпис/ М.М. Якименко

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук