У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Закропивного О.В.,

ЧерненкоВ.А., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строку її виплати та моральної шкоди, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним вище позовом до публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» (далі - ПАТ «Євраз Суха Балка») про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати, середнього заробітку за час затримки при розрахунку та стягнення недоплаченої заробітної плати та моральної шкоди.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що за період з 1993 року по 2010 рік перебував у трудових відносинах з відповідачем. Під час звільнення він не отримав усі належні йому виплати та 14 квітня 2012 року отримав заробітну плату за час щорічних відпусток за минулі роки (за період з 1998 по 2010 роки) в розмірі 7 750 грн. Після уточнення своїх позовних вимог позивач просив суд стягнути на його користь середній заробіток за час затримки при звільненні за період з 30 вересня 2010 року - часу звільнення по 14 квітня 2012 року - день фактичного розрахунку 101 750 грн 85 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строку її виплати в розмірі 7 433 грн 40 коп. та моральну шкоду, спричинену несвоєчасною виплатою заробітної плати в сумі 10 тис. грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Євраз СухаБалка» на користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки при звільненні в розмірі 7 500 грн без утримання податків та обов'язкових платежів, компенсацію втрати частини заробітної плати (доходу) у зв'язку з порушенням строку виплати в розмірі 7 433 грн 40 коп. без утримання податків та обов'язкових платежів та 1 тис. грн в порядку відшкодування моральної шкоди, спричиненої несвоєчасною виплатою заробітної плати. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Євраз Суха Балка», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачем допущено порушення п. п. 2, 10 Порядку, який застосовується при наданні працівникам відпусток, що потягло неправильне нарахування заробітної плати за час відпусток. При цьому суди дійшли висновку про відсутність підстав для застосування спільної постанови генерального директора ПАТ «Євраз Суха Балка» і профспілкових комітетів від 06 лютого 2012 року № 3, якою було визнано порушення п. 10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ «Євраз Суха Балка» у період з 1 січня 1995 року до 1 березня 2010 року, та постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ «Суха Балка» і ПАТ «Євраз Суха Балка» за вказаний період із застосуванням формули: корегуючий коефіцієнт = 1 + розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (у частках одиниці) х 0,71, оскільки таке визначення розміру коефіцієнта призвело до погіршення трудових прав працівників.

Апеляційний суд погодився з таким висновком районного суду, пославшись також і на те, що роботодавець не проводив корегування заробітної плати при розрахунку середнього заробітку для нарахування оплати часу відпустки.

Проте повністю погодитись із такими висновками апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.

Судами установлено, що ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Євраз Сухо Балка» у період з 5 серпня 1993 року по 27 вересня 2010 року. Під час звільнення ним не отримано усіх належних виплат, 14 квітня 2012 року з ОСОБА_3 проведено повний розрахунок та виплачено 7 750 грн недоплаченої заробітної плати за час відпусток за період з 1998 року по 2010 рік.

За час роботи відповідача на підприємстві позивач неодноразово перебував у відпустці.

Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про відпустки» порядок прийняття рішень особою, яка здійснює повноваження одноосібного виконавчого органу, встановлюється статутом акціонерного товариства.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України «Про відпустки» порядок обчислення заробітної плати працівникам за час відпусток, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, та компенсації за невикористані відпустки встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку передбачено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв'язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки.

Пунктом 10 Порядку визначено, що у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати за проміжок часу до підвищення, корегується на коефіцієнти підвищення. На госпрозрахункових підприємствах і в організаціях корегування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

Міністерство праці та соціальної політики України у своєму листі від 3 серпня 2005 року № 18-441-1 також роз'яснило, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях корегування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей.

ПАТ «Євраз Суха Балка» відповідно до наказу від 24 січня 2005 року № 83 у межах своїх повноважень та з урахуванням фінансових можливостей визначило розмір коефіцієнта зростання тарифних ставок (посадових окладів) з 1 січня 2005 року. Зазначений наказ є чинним.

Спільною постановою генерального директора ПАТ «Євраз Суха Балка» та профспілкових комітетів від 6 лютого 2012 року № 3, а також наказом від 16 лютого 2012 року № 295 відповідачем визнано порушення п. 10 Порядку при розрахунку заробітної плати за період відпусток працівникам ПАТ «Євраз Суха Балка» з 1 січня 1995 року до 1 березня 2010 року, постановлено провести перерахунок заробітної плати колишнім працівникам ВАТ «Суха Балка» та ПАТ «Євраз Суха Балка» за вказаний період із застосуванням формули: корегуючий коефіцієнт = 1 + розмір підвищення тарифних ставок та посадових окладів (у частках одиниці) х 0,71.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача суми недоплаченої заробітної плати за час відпусток у розмірі 7 500 грн, на порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України апеляційний суд не врахував положення зазначеної постанови та не звернув уваги на те, що вказана постанова прийнята за згодою роботодавця та профспілок, які діють в інтересах робітників у межах їх компетенції, на її виконання видано наказ від 16 лютого 2012 року № 295, яким визначено порядок здійснення виплат недоплати працівникам. На час ухвалення рішення у справі вказані постанова та наказ є чинними, тому вони мають бути враховані при визначенні відповідних сум.

Ураховуючи те, що законодавством передбачено, що на госпрозрахункових підприємствах і в організаціях корегування заробітної плати та інших виплат провадиться з урахуванням їх фінансових можливостей, а зменшення коефіцієнта підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві провадиться відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), які приймаються органом підприємства, відповідно до повноважень, установлених статутом підприємства, суди як першої, так і апеляційної інстанцій дійшли передчасного висновку про те, що визначення розміру коефіцієнта призвело до погіршення трудових прав працівників.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 18 лютого 2015 року у справі № 6-234цс14, в силу вимог ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, апеляційним судом не встановлено, його рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Євраз Суха Балка» задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

О.В. Закропивний

В.А. Черненко

С.П. Штелик