Провадження № 2/344/1367/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Гупан Х.М.

позивача ОСОБА_1 його представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 її представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

до Івано-Франківського міського суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів. В позові вказано, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 23/04/2012 р. було присуджено стягнення з позивача на користь відповідачки на утримання їх доньки 07/07/ІНФОРМАЦІЯ_1 аліментів в розмірі 1/3 частки доходів позивача. 08/08/2014 р. позивач одружився з ОСОБА_5, яка перебуває в стані вагітності, а тому не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 1/3 доходів і просив суд зменшити розмір аліментів до 1/6 частки доходів.

В судовому засіданні позивач підтримав позов та просив задовольнити його з підстав, вказаних в позові також позивач надав суду пояснення про те, що у зв`язку з великим розміром його заробітної плати відповідачка отримує аліменти у необґрунтовано великому розмірі. Нова дружина позивача перебуває в стані вагітності і після народження дитини збільшаться витрати.

В судовому засіданні відповідачка заперечила позов та просила відмовити в його задоволенні у зв`язку з тим, що розмір аліментів встановлено рішенням суду у зв`язку з визнанням позивачем її позову, отже позивач раніше визнав можливість для нього сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі за тих самих обставин, які є на даний час. Також відповідачка та її представник заперечили пояснення позивача та його представника про зміну обставин з часу присудження аліментів у зв`язку із одруженням позивача та вагітністю його дружини, оскільки можливість одруження позивача передбачалась під час присудження судом аліментів і враховувалась ним під час визнання позову, вагітність дружини позивача не свідчить про утримання дружини.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 08/08/2014 р.

23/04/2012 р. ухвалено судове рішення, яким присуджено стягувати з позивача на користь відповідачки на утримання доньки аліменти в сумі 1/3 частка доходів.

Відповідно до довідки № 184 ОСОБА_5 знаходиться на обліку у зв`язку з вагітністю.

Відповідно до довідки № 01-07/171 позивач навчається на 4 курсі заочної форми навчання в приватному ВНЗ.

Відповідно до листка непрацездатності його видано у зв`язку із вагітністю дружини позивача.

Позивач не надав суду жодного доказу того, що будь-яким чином змінились обставини, встановлені під час визначення розміру аліментів.

Відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Саме на припущенні того, що у позивача народиться дитина і на неї йому потрібно буде витрачати грошові кошти обґрунтовано позов в частині наявності у позивача витрат на утримання дитини.

В п. 1 ст. 182 СК України вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Усі вказані обставини було враховано під час ухвалення рішення від 23/04/2012 р. про присудження аліментів.

Відповідно до п. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, будь-яких доказів зміни обставин після присудження аліментів про що вказано в ст. 192 СК України позивач суду не надав. За вказаних обставин судом встановлено, що позов є необґрунтованим, є формою зловживання позивачем правом на звернення до суду.

В свою чергу відповідно до п. 1 ст. 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

В п. 2 ст. 13 ЦК України зазначено, що при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах (п. 3 ст. 13 ЦК України).

В п. 6 ст. 13 ЦК України у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом.

Відповідно до п. 3 ст. 16 ЦК України суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до практики.

Відповідно до практики ЄСПЛ право на утримання від позивача періодичних платежів на утримання дитини, визначених рішенням суду, яке набрало законної сили становить законне очікування відповідачки. В рішеннях ЄСПЛ неодноразово послідовно і однозначно вказувалось, що зазначене очікування становить право власності особи.

В рішенні ЄСПЛ в справі "Пономарьов проти України" заява № 3236/03 від03/04/2008 р. вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет спору не є підставою для нового розгляду спору. Право на справедливий суд, передбачене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включає принцип юридичної визначеності, який полягає в тому, що рішення суду є остаточним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аналогічний висновок вказано і в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13.

Відповідно до зазначеного та на підставі ст. ст. 182, 192 СК України суд, -

УХВАЛИВ:

в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 10 днів з моменту його проголошення. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя: С.О. Бородовський