Єдиний унікальний номер 725/2847/15-ц
Номер провадження 2/725/587/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2015 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді Піхало Н. В.

при секретарі Томко І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства, в обґрунтування якого вказував на те, що 29 вересня 2008 року у нього із відповідачем народилась дочка ОСОБА_3, у відношенні якої 26 травня 2009 року визнав своє батьківство та був записаний батьком у свідоцтві про народження дитини.

Також вказував на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 травня 2011 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі на утримання дитини.

Разом з тим, йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, на утримання якої він сплачує аліменти та з даного приводу він неодноразово звертався до відповідачки з проханням провести генетичну експертизу для визначення походження дитини, однак відповідачка відмовляється від проведення даної експертизи.

Посилаючись на вищевикладене, просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №2105 від 08 жовтня 2008 року, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління про народження ОСОБА_3 та стягнути з відповідачки на його користь судові витрати.

У судове засідання позивач не зявився, подав через канцелярію суду заяву, в якій вказав, що поданий позов підтримує у повному обсязі, просив про його задоволення. Крім того, також у поданій заяві просив розгляд справи провести у його відсутності.

Відповідачка у судове засідання не зявилися. Від неї через канцелярію суду двічі були подані клопотання, а яких вона просила провести розгляд справи у її відсутності, а також вказала на те, що позов визнає у повному обсязі та заперечує щодо призначення судової генетичної експертизи.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України визначено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Таким чином, враховуючи подані сторонами письмові заяви, а також ураховуючи вищенаведені норми процесуального закону, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторін.

На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проводилось без технічної фіксації.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного.

Положеннями ст. ст. 10,11,60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Крім того, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставин (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Як убачається з матеріалів справи, 29 вересня 2008 року у сторін народилася донька ОСОБА_3, про що вчинено відповідний актовий запис про народження дитини № 2105 від 08 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, згідно якого батьками народженої ОСОБА_3 вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 5).

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 25 травня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та зобовязано ОСОБА_1 сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 250 грн. щомісячно (а.с. 3).

Так, згідно із ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Стаття 4 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, зазначений законами України.

Зокрема, як убачається зі змісту поданого позову, ОСОБА_1 оспорюючи своє батьківство щодо дочки ОСОБА_3, вказував на те, що з відповідачем у зареєстрованому шлюбі він не перебував та після народження дитини він дізнався, що не є біологічним батьком дитини, а відповідач відмовляється в добровільному порядку провести генетичну експертизу на встановлення батьківства, тому просив виключи відомості про нього як про батька ОСОБА_3 з актового запису про народження дитини.

Відповідно до вимог ст. 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до ст.ст. 122, 124, 126 і 127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як про батька з актового запису про народження дитини. У разі доведеності відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття.

Крім того, згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 Сімейного кодексу України) шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як про батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину у шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як про батька дитини.

При цьому, предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження цієї дитини.

При цьому, згідно розяснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» , визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК може визнати факт, для з'ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза). Якщо відповідач у такій справі ухиляється від участі у проведенні судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи, суд вправі постановити ухвалу про його примусовий привід.

Зокрема, як убачається зі змісту поданого позивачем позову, він на підтвердження своїх доводів щодо відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, вказував на необхідність в ході судового розгляду з метою доведення відсутності кровного споріднення між ним та малолітньою ОСОБА_3 призначити судову генетичну експертизу.

Разом з тим, відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась та на адресу суду подала заяву, в якій вказувала, що поданий ОСОБА_1 позов визнає та згодна із вимогою про виключення відомостей про позивача як про батька дитини, оскільки позивач не є батьком її дочки. При цьому, у поданій заяві також категорично заперечувала щодо призначення судом у даній справі судово-генетичної експертизи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд сприймає вказані відповідачем ОСОБА_2 відомості у поданій на адресу суду заяві, зокрема в частині її відмови у призначенні судом та проведенні генетичної експертизи, як свідчення про визнання нею факту відсутності кровного споріднення між її дочкою та позивачем.При цьому, будь-яких інших належних та допустимих доказів в розумінні положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України на спростування доводів позивача, відповідачем, у тому числі й доказів щодо наявності кровного споріднення між позивачем та дитиною, ОСОБА_2 суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, а також ураховуючи вищевказані норми закону, а також те, що з письмових заяв сторін достовірно встановлено, а також визнано відповідачкою ОСОБА_1, що батьком дитини ОСОБА_3 є інший чоловік, й відповідно відповідачем не спростовано факту відсутності кровного споріднення між позивачем ОСОБА_1 та дитиною ОСОБА_4, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивач документально підтвердив понесені ним судові витрати, тому з відповідачки підлягають стягненню також й витрати позивача по зверненню до суду в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 136 СК України, ст.ст. 3, 10, 11, 58, 60, 61, 64, 174, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства задовольнити.

Виключити відомості про ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, як про батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, з актового запису про народження ОСОБА_3, вчиненого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції від 08 жовтня 2008 року №2105.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Н. В. Піхало