Номер провадження: 22-ц/785/1901/15
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М.І.
Доповідач Троїцька Л. Л.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Троїцької Л.Л.,

суддів - Таварткіладзе О.М., Фальчука В.П.,

при секретарях- Швець В.Ф., Яні Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України, третя особа - ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди за апеляційними скаргами головного лікаря Державного закладу "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" та представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

11.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про відшкодування збитків, уточнивши який 12.11.2014 року остаточно звернувся до Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України, третя особа - ОСОБА_3 та просив стягнути з відповідача на його користь матеріальний збиток у розмірі 4 434,00 грн., моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн., кошти на правову допомогу у розмірі 6 720,00 грн. та судовий збір.

Позов обґрунтував тим, що 15.02.2014 року на регульованому перехресті вулиць Леніна та Перемоги в смт. Олександрівка м. Іллічівська о 9-30 годин трапилось ДТП за участю автомобіля марки "Тайота", д/н НОМЕР_1, власником якого є Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України під керуванням водія ОСОБА_3

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У липні 2014 року страховою компанією "УПСК Українская пожарная страховая компания" йому сплачено страхове відшкодування в розмірі 6 320,00 грн., якого недостатньо для покриття матеріальних збитків, спричинених ОСОБА_3 (а.с.3-6;68-69).

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.11.2014 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Іллічівської басейнової лікарні на водному транспорті МОЗ України на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток у розмірі 3880,00 грн., моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн., кошти на правову допомогу у розмірі 6720,00 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с.92-95).

До суду апеляційної інстанції відповідач, третя особа та їх представники не з`явилися, не зважаючи на те, що сповіщені належним чином.

Від представника третьої особи через канцелярію суду 03.03.2015 року надійшла заява про оголошення у справі перерви, у зв'язку з зайнятістю в іншому процесі у Приморському районному суді м. Одеси. При цьому ніяких доказів в підтвердження вищевказаних обставин до заяви не додано.

Вказана заява колегією залишена без задоволення з урахуванням вимог ч.1 ст.303-1 та ч.2 ст. 305 ЦПК України та ненадання доказів поважності причин відсутності.

В апеляційних скаргах головний лікар Державного закладу "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" та представник ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права (а.с.101-105;108-112).

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, який виклав зміст рішення, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги, заперечень на неї, даних представниками відповідача та третьої особи в попередніх судових засіданнях, вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені і підтверджені матеріалами справи наступні обставини.

15.02.2014 року на регульованому перехресті вулиць Леніна та Перемоги в смт. Олександрівка м. Іллічівська о 9-30 годин трапилось ДТП за участю автомобіля марки "Тайота", д/н НОМЕР_1, власником якого є Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті МОЗ України під керуванням водія ОСОБА_3

В результаті ДТП транспортний засіб позивача отримав механічні пошкодження, а сам ОСОБА_2 - легкі тілесні ушкодження.

Дані обставини підтверджені матеріалами справи і фактично учасниками справи не оскаржуються (а.с.12-13).

Згідно копії довідки від 15.02.2014 року ОСОБА_2 відвідав травмпункт ДЗ "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України", де йому встановлено діагноз: ссадина лоба та спини, забій грудної частини, тощо.

Відповідно до копії листа непрацездатності позивач перебував на лікарняному з 17 по 22.02.2014 року (а.с.11).

08.05.2014 року постановою Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбаченого ст.124 КоАП, з накладенням штрафу у розмірі 400,00 грн.

Згідно мотивуючої частини даної постанови вбачається, що ОСОБА_3 на час ДТП працював на автомобілі швидкої допомоги (а.с.13).

Згідно копій квитанцій від 19.02.2014 року ОСОБА_2 в межах кримінального провадження поніс витрати, пов'язані з проведенням авто-технічної експертизи, у розмірі 3200,00 грн.

За зберігання автомобіля на штрафмайданчику позивач витратив кошти у розмірі 480,00 грн. та 200,00 грн. - за видачу довіреності (а.с.8, 9).

У липні 2014 року страховою компанією "УПСК Украинская пожарная страховая компания" ОСОБА_2 сплачено страхове відшкодування матеріальної шкоди у розмір 6320,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 3880,00 грн., суд 1-ої інстанції виходив з того, що вказана сума є збитками, які на підставі вимог ч.1 ст.1172 та ст.1192 ЦК України підлягають стягненню з відповідача, оскільки суми страхового відшкодування не достатньо для покриття матеріальної шкоди, спричиненої водієм ОСОБА_3

Визнаючи розмір моральної шкоди і стягуючи на користь позивача 10 000,00 грн., суд виходив з того, що ОСОБА_2 під час ДТП нанесені тілесні ушкодження, він перебував на лікарняному. При цьому суд враховував душевні страждання позивача та його родини, порушення, пов'язані з установленим укладом життя, його роботи, необхідності докладати зусиль і часу для захисту своїх прав.

При вирішенні спору в цій частині, суд керувався вимогами ч.2 ст.23, ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1172 ЦК України.

На підставі ст.ст. 79, 84, 88 ЦПК України та ст.30 Закону України "Про адвокатуру", суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 243,60 грн. та 6720,00 грн., пов'язаних з наданням юридичної допомоги.

Колегія погоджується з висновками суду в частині стягнення з лікарні на користь позивача матеріального збитку в розмір 3880,00 грн., оскільки рішення відповідає фактичним обставинам справи та вищевказаним вимогам матеріального права.

Доводи скарг про те, що сума у розмірі 3880,00 грн. не відноситься до матеріальної шкоди, завданої відповідачем внаслідок ДТП, яка фактично покрита виплатою страхового відшкодування, є безпідставні, оскільки вказана сума віднесена позивачем до матеріальних збитків, які він отримав в результаті ДТП.

Посилення в скарзі на те, що ніхто не зобов'язував позивача звертатися для проведення експертного дослідження до приватної компанії ТОВ "ХАВК ХОЛДІНГ" і ніхто не примушував платити грошові кошти за їх проведення в розмірі 3200,00 грн., а також на те, що в матеріалах справи відсутні докази щодо постановки автомобіля позивача на спеціальний майданчик для його зберігання і сплати за це 480,00 грн., є також безпідставні по вищевикладеним мотивам. Крім того, в матеріалах справи є копії квитанцій від 19.02.2014 року за оплату авто-технічної експертизи на суму 3200,00 грн. та на 480,00 грн. - за зберігання автомобіля, оригінали яких були оглянуті в суді апеляційної інстанції (а.с.8).

Між тим, колегія не може повністю погодитись з рішенням суду в частині стягнення з лікарні на користь позивача моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн. і витрат, пов'язаних з наданням правової допомоги в сумі 6720,00 грн.

Апеляційний суд вважає, що розмір моральної шкоди є завищеним, оскільки позивачу під час ДТП були спричинені легкі тілесні ушкодження, з урахуванням чого вважає за можливим зменшити відшкодовану суму до 3 000,00 грн., що буде відповідати принципам розумності, виваженості та справедливості.

Твердження скарг про те, що страхова сума більш ніж достатня і повністю покриває моральну шкоду, є неспроможними і непідтверджені в цій частині ніякими доказами.

Що стосується рішення в частині стягнення витрат на оплату правової допомоги, то колегія не погоджується з доводами скарг про те, що правових підстав про їх задоволення взагалі не має, оскільки представник позивача не є адвокатом і брав участь у розгляді справи на підставі довіреності та не залучався судом як фахівець у галузі права.

Вказані доводи суперечать роз'ясненням, викладеним в п.47 Постанови №10 пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах".

Відповідно до вказаного пункту, право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України ( Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги, або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність") або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст.12, 42, 56 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу встановлений Законом України від 20.12.2011 року №4191-VI "Про граничний розмір компенсаційних витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах".

Пунктом 48 вказаної Постанови передбачено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у п.2 ч.3 ст.79, статтях 84, 88, 89 ЦПК України.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

У колегії не виникає сумнівів, що представник позивача є фахівцем в галузі права та надавав позивачу правову допомогу.

Дані обставини ним підтверджені як в суді 1-ої, так і апеляційної інстанції шляхом надання виписки з ЄДР ОСОБА_6, з якої вбачається його діяльність у сфері права, відповідних договорів про надання юридичної допомоги, квитанцій до прибуткових касових ордерів, актів прийому-передачі наданих послуг, надання копії диплому про закінчення у 1980 році Одеського державного університету ім. І.І.Мечникова за спеціальністю правознавство (а.с.16-19, 20-21, 22; 60 звор., 61, 80 звор., 81).

Між тим, колегія не погоджується з наданим до суду останнім розрахунком про надання юридичної допомоги по даній цивільній справі і стягнутої з відповідача суми в розмірі 6720,00 грн., оскільки матеріалами справи підтверджено участь в судових засіданнях в суді 1-ої інстанції протягом не шести годин, а 5 годин 36 хвилин, (а.с.63, 70, 71, 74-76, 88-89).

Судом також не береться до уваги чотири години, які на думку представника позивача були витрачені на ознайомлення з документами адміністративної справи і вивчення цивільного законодавства та судової практики з питань стягнення збитку і моральної шкоди, так як перше не передбачено законом, а друге - нічим не підтверджено. Крім того, представник позивача не наполягав про стягнення суми на правову допомогу за вказані чотири години.

При цьому, колегія погоджується з тим, що представником позивача було витрачено чотири години на складання позову, уточнення позовних вимог і розрахунків по відшкодуванню матеріального збитку (а.с.3-6; 54; 55,56; 68-69;70,71).

Всього, на думку колегії, представником позивача було витрачено 9 годин 36 хвилин, що в сумарному визначенні складає 4771,20 грн. (40% від 1218,00 грн.).

Враховуючи викладене, колегія вважає за необхідним зменшити стягнуту з відповідача на користь ОСОБА_2 судом 1-ої інстанції суму, витрачену на правову допомогу з 6720,00 грн. до 4771,20 грн.

За таких підстав, рішення суду відповідно до п.1 ст.309 ЦПК України підлягає зміні.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст.317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційні скарги головного лікаря Державного закладу "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" та представника ОСОБА_4, що діє в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 26 листопада 2014 року в частині стягнення з Державного закладу "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" моральної шкоди та витрат на правову допомогу - змінити.

Стягнути з Державного закладу "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 3000,00 грн.

Стягнути з Державного закладу "Іллічівська басейнова лікарня на водному транспорті Міністерства охорони здоров'я України" на користь ОСОБА_2 кошти у вигляді витрат на правову допомогу в розмірі 4771,20 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом 20-ти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді апеляційного суду

Одеської області: Л.Л.Троїцька

О.М.Таварткіладзе

В.П.Фальчук