18 лютого 2015 р. м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі:
головуючої - судді Логінової С.М.,
при секретарі - Греховій Г.Ю.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою, посилаючись на те, що ОСОБА_2 зареєстрований у належній позивачу на праві власності АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» ЖЕД-1 №2236 від 30.10.2014 р. ОСОБА_2 є його зятем, в даний час його місце роботи та проживання йому не відомі.
Дану квартиру відповідач залишив близько чотирьох років тому. З 2010 року за вказаною вище адресою не з'являвся, господарства не веде, комунальні послуги не сплачує. У квартирі відсутні власні речі відповідача.
Дані обставини підтверджуються актом, складеним ТОВ «ЖЕО» ЖЕД-1 від 29.10.2014 р.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 у зазначеній квартирі не проживає більше одного року, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням, комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, позивач просить визнати відповідача такою особою, що втратила право користування кватирою АДРЕСА_1
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. Суд приходить до висновку ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
За приписами статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно із ст. 383 Цивільного кодексу України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб.
Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрований у належній позивачу на праві власності АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою ТОВ «ЖЕО» ЖЕД-1 №2236 від 30.10.2014 р. та довідкою сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Хмельницькій області від 14.11.2014 р. ОСОБА_2 є зятем позивача.
Враховуючи те, що ОСОБА_2 у зазначеній квартирі не проживає більше одного року, не сплачує кошти за користування жилим приміщенням, комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню квартири та не приймає участь у спільному побуті, суд приходить до висновку про те, що слід визнати відповідача такою особою, що втратила право користування житловою площею.
Факт не проживання відповідача у вказаній квартирі підтверджується актом, складеним ТОВ «ЖЕО» ЖЕД-1 від 29.10.2014 р. та підтвердили у судовому засідання як свідкиОСОБА_3, ОСОБА_4
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 213, 215, 226 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст.316, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, суд
позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою особою, що втратила право на користування житлом у АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
На рішення через суд першої інстанції, який його ухвалив, може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, без участі якої проголошено рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Логінова С.М.