Справа № 659/931/14-ц
У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник за дорученням ОСОБА_3 не з'явилися, від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява з проханням слухати справу за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив.
Відповідно до довідки Нижньосірогозького РС УДМС України в Херсонській області відповідач ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований з 04 серпня 2014 року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 12), з довідки листоноші від 04 грудня 2014 року вбачається, що вказана особа за зазначеною адресою не проживає (а.с. 28).
ОСОБА_2, будучи повідомленим належним чином шляхом розміщення оголошення в газеті "Наддніпрянська Правда плюс" № 49 (60) за грудень 2014 року про час і місце судового засідання (а.с. 34), про що свідчить долучена до справи копія опублікованого в газеті оголошення, про причини своєї неявки чи представника суд не повідомив. Зі згоди позивача відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення у справі на підставі наявних доказів.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні цим фактам правовідносини сторін.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми.
Цивільним законом визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною 1 ст. 1048 УК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.
Пунктом 5 розділу VIII "Прикінцевих положень" Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" передбачено, що до приведення законодавства у відповідність із цим законом Закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому закону, якщо інше не передбачено цим законом.
Відповідно до положень зазначеного закону надання коштів (грошових) у позику є фінансовою послугою (п. 6 ст. 4 закону); фінансова послуга надається з метою отримання прибутку, різновидом якого є проценти ( п. 5 ч. 1 ст. 1 закону).
Фінансові послуги надаються фінансовими установами, а також фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, якщо це прямо передбачено законом. Отже, в інших випадках надання грошових коштів на умовах позики зі сплатою процентів не допускається.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність в сфері надання фінансових послуг, втому він не має права надавати грошові кошти в борг під проценти.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати, сплачені при подачі позовної заяви.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити.
В іншій частині позовних вимог.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення через Нижньосірогозький районний суд Херсонської області.
Суддя: В. М. Панкєєв