Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7010/14-ц Провадження №2/711/101/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі:

- головуючого - Клочко О.В.

- при секретарі - Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє також в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог - орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , яка також діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, третя особа - орган опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації про визнання особи такою , що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 м . Черкаси , вказуючи , що вона являється одноособовим власником вказаної квартири відповідно до свідоцтва про право власності від 18.10.2011 року, яке додано до позовної заяви.

У вказаній квартирі також зареєстровані її сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, невістка - ОСОБА_2 , внук - неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

31 липня 2013 року за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси шлюб між її сином ОСОБА_5 та невісткою ОСОБА_2 розірвано.

З 16 грудня 2011 року ОСОБА_2 та її внук ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 не проживають, участі у виплаті комунальних платежів та в утриманні житла - не приймають, більше двох років не проживають, що дає підстави вважати , що дане житло не є їхнім постійним місцем проживання.

Перешкод у користуванні житлом вона відповідачам не надавала.

Згідно акту опитування сусідів від 30.01.2013 року невістка ОСОБА_2. та внук ОСОБА_4 в квартирі не проживають з 16.12.2011 року та їхнього майна в квартирі не має.

У зв'язку з реєстрацією відповідачів вона несе необґрунтовані додаткові виплати, а тому , змушена звертатися з даним позовом до суду.

Крім того , вона має намір продати належну їй квартиру, а реєстрація відповідачів цьому є перешкодою.

Просила суд визнати відповідачів втратившими право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 позовні вимоги підтримали.

Відповідачка ОСОБА_2. та її представник ОСОБА_8 позов не визнали.

Представник органу опіки та піклування Черкаської районної державної адміністрації Майборода І.В. зазначила, що позов в частині вимог до неповнолітнього ОСОБА_4 не може підлягати до задоволення , оскільки це суперечить чинному цивільному законодавству.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення , виходячи з наступних підстав.

За обставинами справи , встановлено , що власником квартири АДРЕСА_1 являється позивачка ОСОБА_1, що підтверджено даними свідоцтва про право власності від 18.10.2011 року, яке додано до позовної заяви.

Також, відповідно до довідки комунального підприємства "Служба утримання будинків "Митниця" від 26.06.2014 року за №836 у вказаній квартирі також зареєстровані крім позивачки , її сини - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, невістка - відповідачка ОСОБА_2 , внук - неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

31 липня 2013 року за рішенням Придніпровського районного суду м . Черкаси шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 розірвано.

Також, встановлено, що з 16 грудня 2011 року ОСОБА_2 та її внук ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 не проживають, участі у виплаті комунальних платежів та в утриманні житла - не приймають.

Згідно акту опитування сусідів від 30.01.2013 року ОСОБА_2. та неповнолітній ОСОБА_4 в квартирі не проживають з 16.12.2011 року.

Відповідачка ОСОБА_2 визнала ці обставини, зазначивши , що вона , а також її чоловік ОСОБА_5 та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 після сварки з позивачкою ОСОБА_1 змушені залишити квартиру АДРЕСА_1 та знімати житло по найму за плату.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_5 відповідачка стала проживати по найму за плату в м . Черкаси, АДРЕСА_5 та частково в будинку своїх батьків в с. Руська Поляна Черкаського району Черкаської області, що вона підтвердила в судовому засіданні.

Також, встановлено , що в квартирі АДРЕСА_1 знаходиться майно відповідачів , а саме , комод, килим, дитячі речі - одяг та взуття, дитяче ліжко.

За таких обставин, відповідно до ст. 405 ЦК України відповідачка ОСОБА_2 має бути визнана особою, що втратила право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 , оскільки встановлено , що відповідачка не проживає безперервно на житловій площі більше двох років без поважних причин , втратила зв'язок з даним житлом , дане житло не являється її постійним місцем проживання , відповідачка також не приймає участі в ремонті даного житла та не сплачує комунальні послуги.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності за місцем проживання без поважних причин понад один рік.

Також, обставини не проживання відповідачки ОСОБА_2 у квартирі більше двох років підтверджено і даними акту опитування сусідів від 30.01.2013 року.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині вимог до відповідачки ОСОБА_2 повністю доведені та обґрунтовані на законі, а тому , підлягають до задоволення.

Що стосується вимог ОСОБА_1 в частині визнання втратившим право користування житловим приміщенням неповнолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, то в цій частині вимог має бути відмовлено, виходячи з наступних підстав.

Згідно матеріалів справи , вбачається , що як ОСОБА_2. так і неповнолітній ОСОБА_4 були зареєстровані за згодою позивачки ОСОБА_1 та всіх інших членів її сім,ї, що ОСОБА_1 не заперечувала в судовому засіданні.

За обставинами справи , вбачається , що малолітній ОСОБА_4 та його батько ОСОБА_5 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1, власником якої являється позивачка ОСОБА_1

У відповідності до п.2 ст.3 СК України дитина належить до сім,ї своїх батьків і тоді, коли вона спільно з ними не проживає.

Частиною 2 ст.18 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що члени сім,ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Також, встановлено , що батько та його син спільно не проживають за вказаною адресою.

Реєстрація неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою АДРЕСА_1 була вчинена за згодою всіх членів сім,ї ОСОБА_1 в тому числі і самої позивачки ОСОБА_1, і це надає можливість батькам неповнолітньої дитини реалізовувати права на виховання, навчання та лікування своєї дитини за місцем реєстрації - у дитячих садочках, школах, лікарнях , тощо.

Встановлено , що мати дитини та відповідачка за позовом ОСОБА_1 - ОСОБА_2. не має свого житла та не може відповідно і забезпечити реєстрацію своєї дитини - неповнолітнього сина ОСОБА_4 на теперішній час, а тому , в разі зняття неповнолітньої дитини з реєстраційного обліку в квартирі тягне позбавлення можливості та права на реалізацію законних прав дитини, тобто, це суперечить інтересам дитини.

Це підтвердила і ОСОБА_2. та її представник в судовому засіданні.

А тому , вимоги про визнання неповнолітнього ОСОБА_4 втратившим право користування житловим приміщенням квартири , зняття його з реєстраційного обліку за даних конкретних обставин направлено всупереч інтересів неповнолітньої дитини, а тому, як орган опіки та піклування, так і суд , не може визнати обґрунтованими вимоги позивачки в цій частині.

Згідно із статтею 32 ЦК України, статтею 177 СК України та статтею 17 Закону України від 26 квітня 2001 року №2402-111 "Про охорону дитинства" батьки не мають права без дозволу органу опіки та піклування укладати договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або спеціальній реєстрації, відмовлятися від належних дитині майнових прав, здійснювати розподіл, обмін,відчуження житла, зобов'язуватися від імені дитини порукою, видавати письмові зобов'язання.

Крім того , у відповідності до ст..29 ЦК України, ст..177 СК України, ст..ст.5,17,18 Закону України "Про охорону дитинства", ст..ст.1,4 Закон України" Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей", ст..12 Закону України "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", постанови КМ України від 24.09.2008 року №866 "Питання діяльності органів опіки та піклування , пов'язаної із захистом прав дитини", орган опіки та піклування здійснює захист майнових та житлових прав дітей, а дозволи на відчуження майна співвласниками чи користувачами якого є діти, надає лише за заявою батьків дітей або осіб, що їх замінюють на підставі закону та за заявою відповідних документів.

Таки чином, це доводить те , що питання виписки / зняття з реєстрації / неповнолітньої дитини - ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1 , не можливе в силу вищевикладених обставин і до задоволення не може підлягати.

Встановлено , що в разі виписки неповнолітнього ОСОБА_4, 2009 року народження , мати дитини ОСОБА_2. позбавлена можливості зареєструвати дитину за іншим житловим приміщенням , оскільки такого житлового приміщення не має.

За таких обставин , суд вважає, що позові вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

ОСОБА_2 має бути визнано особою, яка втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 , а в частині вимог щодо неповнолітнього ОСОБА_4, 2009 року має бути відмовлено.

На підставі наведеного , ст.ст. 11,60 , 213-215,88 ЦПК України та керуючись ст. 405 ЦК України , Законом України "Про охорону дитинства", ст.3 СК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи , які брали участь у розгляді справи , але не були присутні при проголошенні судового рішення , можуть подати апеляційну скаргу на протязі десяти днів з дня отримання рішення суду.

Головуючий: О. В. Клочко