Справа № 500/5076/14-ц
Провадження № 2/500/93/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2015 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Бурнусуса О.О.,

при секретарі - Петровій В.В.,

за участю сторін: відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені),-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути з ОСОБА_1 заборгованість по аліментам в розмірі 2039 грн. 09 коп., пеню за прострочу сплати аліментів в розмірі 44268 грн. 64 коп. та витрати на правову допомогу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2007 року ОСОБА_1 повинен сплачувати на користь позивача ОСОБА_3, аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частини від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 26.02.2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року. В період з 01.10.2007 року по 04.06.2008 року на користь позивача на утримання сина, відповідачем ОСОБА_1 було сплачено 4357 грн. Восени 2013 року позивачу ОСОБА_3 стало відомо проте, що відповідач ОСОБА_1 в період з 07.06.2007 року по 12.10.2007 року знаходився в закордонному рейсі та його заробітна плата становила 559 доларів США щомісячно, а з 21.01.2008 року по 30.05.2008 року відповідач також знаходився в закордонному рейсі з базовою ставкою 604 доларі США. Таким чином, як посилається позивач в позові, дохід відповідача ОСОБА_1 за період з 07.06.2007 року по 30.05.2008 року становить 25586 гривень. У зв'яжу із чим за період з 26.02.2007 року по 04.06.2008 року відповідач повинен був виплатити на користь позивача аліменти на утримання сина в розмір 6396 грн. 50 коп. Проте, згідно довідки наданої Ізмаїльським міськрайонним управлінням юстиції від 01.06.2012 року відповідачем за вищезазначений період виплачено на користь позивача лише 4357 грн. 41 коп. Таким чином, сума не сплачених відповідачем ОСОБА_1 аліментів становить 2039 грн. 09 коп., що становить заборгованість відповідача по аліментам за період з 07.06.2007 року по 30.05.2008 року.

Крім цього, позивач вважає, що у зв'язку із виниклою заборгованістю по аліментах, вона має право на стягнення з відповідача ОСОБА_1 неустойки в розмірі 44268 грн. 64 коп.

В судове засідання позивач ОСОБА_3 не явилась, про день та час проведення судового засідання була сповіщена належним чином, надала суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов заволинити, а судове засідання провести за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти задоволення позову посилаючись на те, що ним аліменти повністю сплачено до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про що свідчить постанова відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області від 18.08.2008 року про закінчення примусового утримання з ОСОБА_1, на підставі того, що до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області надійшла заява стягувача ОСОБА_3, про те, що відповідач ОСОБА_1 виплатив аліменти в повному обсязі до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Крім цього, як зазначив відповідач ОСОБА_1 не дивлячись на те, що ним аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 повністю сплачені він допомагає синові, купує одяг, взуття, продукти харчування іграшки та інше. В 2010 році у нього почались серйозні розлади здоров`я, а в 2011 році він повністю втратив працездатність.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Судом встановлено, що згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.05.2007 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 лютого 2007 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її утримання до досягненням дитиною 3 річного віку в розмірі 150 грн., щомісячно, починаючи з 27.02.2007 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

07.08.2008 року, позивач ОСОБА_3 звернулась до відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області із заявою, якою просила припинити примусове стягнення з ОСОБА_1 аліментів на її користь на утримання сина, у зв'язку із тим, що аліменти сплачено в повному обсязі.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 18.08.2008 року серії ВП №5905341, винесеною державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-2069-07 від 22.10.2007 року виданого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 закінчено, на підставі заяви стягувача ОСОБА_3, в якій вказано, що боржник аліменти сплатив в повному обсязі до ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 03.02.2012 року, було відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, відділу державної виконавчої служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції про визнання правочину недійсним, скасування постанови та зобов'язання поновити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.09.2012 року рішення Ізмаїльського міськрайоного суду Одеської області від 03.02.2012 року залишено без змін.

Підстави для закриття виконавчого провадження про стягнення аліментів підтверджено заявою позивача ОСОБА_3 від 07 серпня 2008 року, через причину сплати відповідачем ОСОБА_1 аліментів в повному обсязі до 03 червня 2023 року, що у свою чергу підтверджено розпискою.

Таким чино, позивачем ОСОБА_3 не надано суду відповідних доказів, які передбачають стягнення заборгованості по аліментам з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до вимог ст. ст.10,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Позивачем ОСОБА_3 не доведено обставини, на які вона посилається, як на підставу своєї позовної заяви та жодного належного доказу позивачем суду не було надано.

Що стосується позовних вимог позивача ОСОБА_3 про стягнення з відповідача ОСОБА_1 неустойки (пені), то вони не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Неустойка не сплачується, якщо платник аліментів є неповнолітнім.

Таким чином, оскілки відповідачем ОСОБА_1 аліменти на користь позивача ОСОБА_3 виплачено в повному обсязі, то вимоги щодо стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення виплати аліментів також не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Приймаючи до уваги, що відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) то відповідно судом відмовляється позивачу ОСОБА_3 у стягненні судових витрат, у тому числі за надання правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 59, 60, 61, 84, 88, 213-215 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по аліментам та неустойки (пені) - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.О. Бурнусус