Апеляційний суд Житомирської області
Справа №275/562/14-ц Головуючий у 1-й інст. Коваленко В.К.
Категорія 48 Доповідач Борисюк Р. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Борисюка Р.М.

суддів Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря

судового засідання Мишаковської В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Брусилівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні та визначення способу участі у вихованні дітей

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2014 року, -

встановила:

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся з даним позовом, в якому просив усунути перешкоди щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них.

В обґрунтування позову зазначав, що19 липня 2008 року одружився з ОСОБА_3 19 вересня 2008 року на підставі їхньої спільної заяви про визнання батьківства він був записаний батьком стосовно позашлюбного сина відповідачки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. ІНФОРМАЦІЯ_3 народився в них спільний син - ОСОБА_5.

Рішенням Брусиловського районного суду Житомирської області від 03 січня 2013 року шлюб між ним та відповідачкою було розірвано, неповнолітніх синів залишено проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу він продовжував брати активну участь у вихованні та матеріальному утриманні дітей. Між ними встановились мирні стосунки та взаєморозуміння. В період січня - лютого 2014 року відповідачка без попередження та погодження з ним з смт. Брусилів забрала дітей до м. Києва. З цього приводу він звертався до міліції і прокуратури. З того часу майже півроку не бачив дітей, не знав де вони перебувають і в яких умовах живуть. Неодноразово просив відповідачку дати можливість побачитися з дітьми, на що остання категорично відмовляла.

Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2014 року позов задоволено частково. Визначено наступні способи участі ОСОБА_2 в вихованні синів: - побачення один раз на тиждень : щосуботи з 09 .00 години до 18.00 години за місцем його проживання в смт. Брусилів Житомирської області; - спільний відпочинок не менш ніж два періоди на рік, а саме з 3 січня по 9 січня щороку та з 2 липня по 20 серпня щороку через тиждень, а саме з 2 липня по 9 липня, з 16 липня по 23 липня, з 31 липня по 6 серпня, з 13 серпня по 19 серпня; - необмежене спілкування з синами особисто за місцем їх проживання, навчання чи перебування, а також засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та синами. В день його побачення з дітьми, він має право забирати синів з дому (школи) домашнього закладу особисто.

ОСОБА_3, матері дітей не перешкоджати батьку ОСОБА_2 у їх вихованні. В інші періоди вихованням дітей, займається ОСОБА_3 У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідачка подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове визначивши наступні способи участі позивача у вихованні дітей: - побачення один раз на тиждень, щосуботи з 09.00 години до 18.00 години за місцем перебування дітей; - в період літніх канікул за згодою сторін та за бажанням дітей терміном на 20 календарних днів щодня з 09.00 години до 20.00 години з обов'язковим поверненням дітей до місця постійного проживання в літній період, а саме: АДРЕСА_1; - необмежене спілкування з синами особисто за місцем їх навчання чи перебування, а також засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та дітьми.

Апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а також суд неправильно застосував норми матеріального та процесуального права. Вважає оскаржуване рішення незаконним та упередженим та таким, що винесене не в інтересах дітей. Зокрема, суд не врахував, що рішенням Брусилівського районного суду від 04.12.2014 року за позовом її матері - ОСОБА_6 про усунення перешкод у здійсненні бабусею своїх прав щодо виховання внуків, встановлено можливість побачень бабусі з внуками кожної першої та третьої неділі місяця з 09.00 години до 17.00 години по місцю проживання бабусі в смт. Брусилів Житомирської області.

Таким чином, враховуючи вказані два судових рішення, вона практично позбавлена можливості спілкування з своїми дітьми у вихідні дні. Судом не враховано, що старший син ОСОБА_4 перебуває у школі з 08.15 години до 18.00 години, відвідує гурток, тобто має щільний графік навчання. Він адаптується до нових умов життя, потребує вільний час для відпочинку та дозвілля.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення суду, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Встановлюючи вище зазначені способи участі позивача у вихованні дітей, суд першої інстанції мотивував це тим, що саме такі способи виховання відповідатимуть їх інтересам.

Проте, з таким висновком суду повністю погодитися не можна виходячи із наступного.

Відповідно до ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, з урахуванням віку, стану здоров'я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи (ч.ч.1,2 ст.159 СК).

Встановлено, що сторони розірвали шлюб 03 січня 2013 року і за рішенням суду їх неповнолітні сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 залишені на виховання матері - ОСОБА_3.(ас.7).

Відповідач створила нову сім'ю, проживає з дітьми та чоловіком в орендованій квартирі в м. Києві. Як пояснила ОСОБА_3 в судовому засіданні, вона з родиною щомісяця та в період літніх і зимових канікул перебуває в смт. Брусилів у батьків чоловіка. Судом встановлено, що син ОСОБА_4 навчається у середній загально-освітній школі № 125 м. Києва, а син ОСОБА_5 відвідує дошкільний навчальний заклад № 390 у м. Києві (а.с. 36).

Згідно висновку органу опіки і піклування Брусилівської районної державної адміністрації Житомирської області про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї від 05.08.2014 року № 02-52/2187, орган опіки і піклування вважає за доцільне зобовязати матір дітей ОСОБА_3 не перешкоджати у вихованні та вільному спілкуванні малолітніх дітей ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 з батьком ОСОБА_2 (а.с. 36). Способи участі батька у вихованні синів в даному висновку не зазначені.

Рішенням Брусилівського районного суду від 04.12.2014 року, яке на даний час ще не набрало законної сили, за позовом матері відповідачки - ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні бабусею своїх прав щодо виховання внуків, встановлено можливість побачень бабусі з внуками кожної першої та третьої неділі місяця з 09.00 години до 17.00 години по місцю проживання бабусі в смт. Брусилів Житомирської області (а.с. 124-125).

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 пояснила, що не заперечує проти виховання та вільного спілкування малолітніх синів з батьком. Але, суд першої інстанції зобов'язав її забезпечити побачення з батьком щосуботи за місцем його проживання в смт. Брусилів Житомирської області. А якщо врахувати, що суд також зобов'язав її іншим рішенням надавати можливість для побачень кожної першої та третьої неділі місяця по місцю проживання бабусі ОСОБА_6 в смт. Брусилів Житомирської області, то фактично вона позбавлена можливості особисто приймати участь в період вихідних днів у вихованні дітей, крім того за власні кошти повинна привозити з м. Києва в смт. Брусилів Житомирської області дітей для побачень з батьком та бабусею.

Враховуючи стан здоров'я малолітніх дітей, їх вік, поведінку обох батьків, інші обставини справи, що мають істотне значення, колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2014 року у частині визначення способу участі ОСОБА_2 у вихованні дітей.

Визначити позивачу спосіб участі у вихованні синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 шляхом встановлення побачень один раз на тиждень: щосуботи з 09.00 години до 18.00 години за місцем перебування дітей; побачень в період літніх канікул терміном тридцять календарних днів за згодою сторін та за бажанням дітей, щодня з 09.00 години до 20.00 години та зимових канікул терміном сім календарних днів, щодня з 09.00 години до 17.00 години, з обов'язковим поверненням дітей до місяця їх постійного перебування у вказані періоди; необмеженого спілкування з синами особисто за місцем їх навчання чи перебування, а також засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та синами.

Такий спосіб спілкування позивача з малолітніми дітьми на даний час якнайкраще відповідає інтересам синів, проте, не був врахований судом першої інстанції при вирішенні спору.

У решті рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Брусилівського районного суду Житомирської області від 04 грудня 2014 року змінити у частині визначення способу участі у вихованні дітей.

Визначити ОСОБА_2 спосіб участі у вихованні синів ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом встановлення:

· побачень один раз на тиждень: щосуботи з 09.00 години до 18.00 години за місцем перебування дітей;

· побачень в період літніх канікул терміном тридцять календарних днів за згодою сторін та за бажанням дітей, щодня з 09.00 години до 20.00 години та зимових канікул терміном сім календарних днів, щодня з 09.00 години до 17.00 години, з обов'язковим поверненням дітей до місяця їх постійного перебування у вказані періоди;

· необмеженого спілкування з синами особисто за місцем їх навчання чи перебування, а також засобами телефонного, поштового, електронного та інших засобів зв'язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та синами.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий Судді