Справа № 683/3515/14-ц
10 лютого 2015 року м. Старокостянтинів
Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області
в складі: головуючої -судді Бондарчук Л.А.
секретаря Борикіної Л.В.
розглянувши у судовому засіданні в місті Старокостянтинів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл майна подружжя,
Оскільки рішенням Старокостянтинівського районного суду від 31 липня 2014 року шлюб між ними розірвано, й у них виник спір щодо спільно придбаного за час шлюбу житлового будинку, тому просить поділити вищезазначене майно в рівних частках, а саме: визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району Хмельницької області, та визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 Старокостянтинівського району Хмельницької області
Позивачка ОСОБА_1, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з»явилася, натомість подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позов задоволити, й не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач ОСОБА_2, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду.
Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.22 КпШС України (в редакції 1969 року) майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.
Розмір часток подружжя в разі поділу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, визнаються рівними (ст.28 КпШС України).
Аналогічні положення містяться і в Сімейному кодексі України, який є чинним на час розподілу майна подружжя ОСОБА_2.
Так, статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Згідно ч.1 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності.
В силу ст.70 ч.1 даного Кодексу у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
У відповідності до ст.71 ч.1 цього ж Кодексу майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.
Відповідно до роз"ясень, даних в п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 224-226 ЦПК України, ст.ст.60, 69 ч.1, 70, 71 ч.1 СК України, ст.ст.22, 28 КпШС України в редакції 1969 року, суд
Позов ОСОБА_1 задоволити.
Розділити майно подружжя ОСОБА_1, виділивши:
На рішення через суду першої інстанції, який його ухвалив, позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Лише у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачкою в апеляційному порядку.
Суддя