Номер провадження 2/754/6393/15
РІШЕННЯ

Іменем України

30 листопада 2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Таран Н.Г.

за участі секретаря судового засідання: Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично шлюбно-сімейні відносини на момент пред'явлення позову припинилися внаслідок відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, втрати почуття кохання, поваги та розуміння один до одного. На разі між сторонами відбуваються постійні конфлікти та непорозуміння, які є додатковим стресом для позивачки та дитини. При цьому слід відмітити, що відповідач матеріально не забезпечує позивачку та спільну дитину, хоча стан його здоров'я та матеріальне становище дозволяють виділяти кошти на утримання сина. Відповідач замається ремонтом квартир та суміжною діяльністю, офіційно не працевлаштований та має нерегулярний дохід, який дозволяє йому виділяти кошти на належне виховання та розвиток дитини. Однак, на численні прохання про надання коштів хоча б для повноцінного харчування сина позивач отримує відмову та зауваження про необхідність судового рішення з даного питання. В зв'язку з вищевикладеним позивачка просить суд: розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем по справі, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_2, в розмірі 1 000,00 грн., щомісячно з дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивачка - ОСОБА_1 підтримала свої вимоги, просила шлюб розірвати та стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти, в розмірі 1 000,00 грн. посилаючись на викладене в позовній заяві.

Відповідач - ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав в повному обсязі, проти задоволення позову про стягнення аліментів заперечував в повному обсязі, зазначив, що сума аліментів, яку позивач просила суд стягувати з нього є не помірною для нього, вказував на те, що у зв'язку з тим, що він не має постійного доходу не може сплачувати аліменти взагалі в будь-якому розмірі. Також вказував на те, що надає матеріальну допомогу на навчання дочці студентці від іншого шлюбу, яка навчається, що вимагає від нього значних затрат і доходів.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Так, з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 03 жовтня 2006 року в міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 1510 (а.с.8).

Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Як вбачається з поданої позовної заяви, подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбні стосунки сторони фактично не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки як позивач, так і відповідач не бажають.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів позивачки, тому є підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Відповідач не піклується про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, належного матеріального утримання дитині не забезпечує.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів, має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 офіційно не працює, має нерегулярний та мінливий заробіток, а тому суд в порядку ст. 184 СК України, вважає за необхідним визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд розглядає справу відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, дотримуючись приписів щодо змагальності сторін, диспозитивності розгляду справи (у межах наданих сторонами доказів), обов'язку сторін надавати докази своїх вимог (чи заперечень).

Відповідно до довідки № 278/6.1.0-30 від 23.11.2015 року виданої Донецьким національним університетом ОСОБА_4, остання є студенткою 2 курсу СО «Бакалавр» денної форми з нормативним терміном навчання спеціальності «Прикладна математика» факультету математики та інформаційних технологій Донецького національного університету (а.с.20).

Однак на підтвердження своїх доводів відповідачем по справі на надано суду доказів того, що на момент розгляду справи з нього за рішенням суду проводиться стягнення аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, квитанцій з яких можна було б встановити факт сплати навчання ОСОБА_4 у Донецькому національному університеті саме відповідачем ОСОБА_2

Враховуючи обставини, зазначені у ст. 182 Сімейного Кодексу, обов'язок обох батьків утримувати дитину до досягнення повноліття, що відповідач є працездатним, інших неповнолітніх дітей на утриманні не має, а також офіційно встановлений розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обов'язок обох батьків нести також, додаткові витрати на утримання дитини, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання неповнолітнього сина аліменти в розмірі 1 000,00 грн. щомісячно.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

На підставі ст.ст. 150, 180, 182, 184 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 224, 367 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 03 жовтня 2006 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1510 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 30 жовтня 2015 року і до досягнення сином повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір 974,40 грн.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 03.12.2015 року.

Суддя: Н.Г.Таран