РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

10.09.2015 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі :

головуючого судді Ванівського Ю.М.

при секретарі Буюклі В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів, яким просять визнати останніх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 «б».

В обґрунтування заявлених вимог, покликаються на те, з 29.01.2008 року зареєстрований та фактично проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 «б», де крім нього зареєстровані і відповідачі, які являються його рідними братом та сестрою. Три з половиною роки тому, відповідачі добровільно покинули помешкання, забравши всі свої особисті речі. Фактично з травня 2011 року останні не проживають за місцем реєстрації, жодним чином не приймають участі в утриманні помешкання. Вказує, що він ніколи не чинив відповідачам жодних перешкод у користуванні квартирою, останні залишили таку добровільно, без повідомлення про своє нове місце проживання та перебування. Востаннє позивач звязувався з відповідачами у листопаді 2012 року по телефону, з метою вирішення питання про оплату заборгованості по комунальних послугах, нарахованої за період спільного проживання, однак, у відповідь на таке отримав відмову. На підставі наведеного просить задовольнити позов. Факт відсутності відповідачів у спірному помешканні протягом останніх років стверджується відповідними актами ЛКП.

Позивач у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, якою позов підтримав, просить задовольнити, не заперечив проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день, час та дату проведення судового засідання повідомлені належним чином, що стверджується відповідним оголошенням у газеті.

Тому, згідно ст.ст.169, 224-226 ЦПК України, суд вважає, за можливе розглядати справу у відсутності відповідачів, на підставі наявних у справі доказів, з постановленням заочного рішення, проти чого не заперечив і позивач.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд приходить до переконання, що позов підставний та підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом, та стверджується довідкою з місця проживання про склад сімї і прописки № 2506 від 06.11.2014 року, до 04.08.2000 року основним користувачем спірної квартири, яка перебуває у власності Львівської міської ради була матір сторін по справі ОСОБА_4, на даний час, у квартирі № 6 «б» будинку № 5 по вулиці Тобілевича у м. Львові зареєстровані діти померлої ОСОБА_4 син ОСОБА_2, ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3 та внук ОСОБА_5

При цьому, як вбачається із актів комісії ЛКП «Навколо базару» від 23.05.2014 року та від 09.07.2014 року, протягом останніх трьох років відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 фактично не проживають за місцем своєї реєстрації. На час обстеження у даній квартирі ОСОБА_1 самостійно здійснює ремонтно-будівельні роботи та оплачує житлово-комунальні послуги.

Так, з урахуванням наведеного та вимог ст. ст. 10,60 ЦПК України, суд вважає доведеним факт відсутності відповідачів за місцем їх проживання протягом тривалого часу.

Згідно положень статтей 71, 72 ЖК України, наймач або члени його сім"ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, коли вони не проживають у цьому приміщенні без поважних причин понад шість місяців.

Ст. 3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно п.10 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування Житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 Житлового кодексу України), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідачі з невідомих причин не проживають у спірній квартирі протягом тривалого часу, який в рази перевищує перевищує встановлений та допустимий житловим законодавством строк, доказів, які б свідчили про поважність відсутності відповідачів на спірній житловій площі протягом цього терміну судом не знайдено. Квартиру відповідачі покинули добровільно, не приймають участі в її утриманні, не сплачують комунальних послуг, чим створюють незручності позивачу у користуванні та розпорядженні своїм помешканням, останній змушений нести додаткові витрати по оплаті комунальних послуг.

Відтак, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість позову, позивачем доведено обставини на які він покликався, як на підстави його задоволення, Позов слід задовольнити та визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування квартирою, що за адресою: АДРЕСА_1 «б».

Керуючись ст.ст. 3, 8, 10, 57-61,169, 208-210, 212- 215,224-226 ЦПК України, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 «б».

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів, з дня отримання його копії.

Суддя Ванівський Ю.М.