Провадження № 2/742/353/15
Єдиний унікальний № 742/608/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Циганка М.О.,

при секретарі Чміль С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцька міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцька міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна. Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою державного виконавця відділу ДВС Прилуцького МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 березня 2008 року, під час виконавчого провадження по виконавчому листу №1-371 виданого Прилуцьким міськрайонним судом 13 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Прилуцької міської лікарні боргу в розмірі 1170 грн. 58 коп., виконавчого збору 117 грн. 05 коп., а всього 1287 грн. 63 коп., для забезпечення збереження майна боржника та належного виконання рішення суду, було накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу, а також заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить. Позивачем в ході виконавчого провадження було сплачено борг та квитанцію про перерахування 1287 грн. 63 коп. було надано до відділу ДВС для закриття виконавчого провадження. Проте, при зверненні до Прилуцької міської державної нотаріальної контори з питання відчуження належного позивачу майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, було виявлено, що на все майно позивача накладено арешт та заборону на його відчуження. Оскільки, згідно відповіді відділу ДВС на даний час всі матеріали виконавчого провадження по якому був накладений арешт в 2008 році, знищені в звязку із закінченням терміну їх зберігання, подальше перебування належного позивачу майна під арештом та заборона ним розпоряджатися суттєво впливає на реалізацію його права власності, тому позивач і просить суд скасувати накладений на його майно арешт та заборону на його відчуження.

Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог поклався на розсуд суду та пояснив, що на даний час виконавче провадження по якому був накладений арешт в 2008 році знищене в звязку із закінченням терміну його зберігання.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору у судове засідання не з'явився з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причин неявки в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до копії вироку Прилуцького міськрайонного суду від 27 листопада 2006 року по справі №1-371/2007 р., стягнуто з ОСОБА_1 на користь Прилуцької центральної міської лікарні за лікування ОСОБА_2 збитки в розмірі 1170 грн. 58 коп.

Згідно копії постанови державного виконавця Зимакової Л.О. відділу ДВС Прилуцького МРУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 березня 2008 року, під час виконавчого провадження по виконавчому листу №1-371 виданого Прилуцьким міськрайонним судом 13 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Прилуцької міської лікарні боргу в розмірі 1170 грн. 58 коп., виконавчого збору 117 грн. 05 коп., а всього 1287 грн. 63 коп., для забезпечення збереження майна боржника та належного виконання рішення суду, було накладено арешт на все майно боржника у межах суми боргу, а також заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке йому належить (а.с.5-6).

Відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна, 13 березня 2008 року накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_1 за постановою головного державного виконавця Зимакової Л.О. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03 березня 2008 року у межах суми боргу.

Згідно довідки відділу ДВС Прилуцького МРУЮ від 09 лютого 2015 року №0340/765, всі матеріали виконавчого провадження по якому був накладений арешт на все майно ОСОБА_1 та заборону на його відчуження в 2008 році, знищені в звязку із закінченням терміну їх зберігання, а тому зняти арешт відділом не виявляється можливим (а.с.8).

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема припинення дії, яка порушує право.

У відповідності до вимог ст.ст. 60, 61 ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 386, 391 ЦК України, глави 4 ЖК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Оскільки, матеріали виконавчого провадження у відділі державної виконавчої служби, по якому був накладений арешт та заборону на його відчуження на все майно ОСОБА_1 в 2008 році, знищені в звязку із закінченням терміну їх зберігання, а подальше перебування належного позивачу майна під арештом та заборона ним розпоряджатися суттєво впливає на реалізацію його права власності, тому позовні вимоги ОСОБА_1 про зняття арешту з майна підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 321, 386, 391 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 208, 209, 212 215, 294 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Прилуцька міська державна нотаріальна контора, про зняття арешту з майна - задовольнити.

Зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_1, на яке було накладено арешт та заборону на його відчуження за постановою відділу державної виконавчої служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 03 березня 2008 року при примусовому виконанні виконавчого листа Прилуцького міськрайонного суду №1-371/2007 р., виданого Прилуцьким міськрайонним судом 13 грудня 2007 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Прилуцької центральної міської лікарні за лікування ОСОБА_2 збитків в розмірі 1170 грн. 58 коп., виконавчого збору 117 грн. 05 коп., а всього 1287 грн. 63 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М.О.Циганко