У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Фідобанк» звернулося до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 25 червня 2008 року між ВАТ «Ерсте Банк» та ОСОБА_4 укладено кредитний договір № 014/1721/3/18661, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 38 000 доларів США зі сплатою 14,5 % на місяць з кінцевим терміном погашення до 24 серпня 2018 року. У забезпечення виконання умов кредитного договору, 25 червня 2008 року з ОСОБА_2 укладено договір поруки. ОСОБА_4 не виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 26 березня 2014 року складає 40 379,92 доларів США, з яких: 11 840,28 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 22 982,50 доларів США - строкова заборгованість за кредитом, 5 405,38 доларів США - прострочені відсотки, 151,76 доларів США - строкові відсотки та пеня у сумі 10 300 грн 15 коп.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Фідобанк» 40 379,92 доларів США та 10 300 грн 15 коп. заборгованості за договором кредиту від 25 червня 2008 року № 014/1721/3/18661, з яких: 11 840,28 доларів США - прострочена заборгованість за кредитом, 22 982 доларів США - строкова заборгованість за кредитом, 5 405,38 доларів США - прострочені відсотки, 151,76 доларів США - строкові відсотки. У позові до ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 17 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Фідобанк» заборгованість за кредитним договором від 24 червня 2008 року у сумі 40 379, 92 долара США, що еквівалентно 63 6746 грн 92 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 11 840,28 доларів США, що еквівалентно 186 708 грн 19 коп., строкова заборгованість за кредитом - 22 982,50 доларів США, що еквівалентно 362 408 грн 74 коп., прострочені нараховані відсотки за користування кредитом - 5 405,38 доларів США, що еквівалентно 85 236 грн 90 коп., нараховані відсотки за період з 15 березня 2014 року по 25 березня 2014 року - 151,76 доларів США, що еквівалентно 2 393 грн 09 коп. та пеня за несвоєчасну сплату кредиту і несвоєчасну сплату процентів, розрахована за період з 16 липня 2013 року по 26 березня 2014 року у сумі 10 300 грн 15 коп., а також витрати по оплаті судового збору по 2 736 грн з кожного.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з наявності передбачених ст. ст. 526, 527, 553, 554, 1054 ЦК України підстав для стягнення у солідарному порядку з відповідачів заборгованості за кредитним договором, у зв'язку з невиконанням ними належним чином умов кредитного договору і договору поруки.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_3 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Хмельницької області від 29 грудня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак