Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2015 Справа №607/4946/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючої Герчаківської О.Я.,

при секретарі Музиці О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно - житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Заявлені позовні вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їхній батько ОСОБА_4 Після його смерті відкрилась спадщина на належний йому житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами за адресою: АДРЕСА_1, який від успадкував після смерті матері позивачів ОСОБА_5 Позивачі є спадкоємцями першої черги після смерті батька, однак отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, про що нотаріусом 17 березня 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. За вказаних обставин, ОСОБА_1, ОСОБА_2 просять позов задовольнити: визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилась, проте надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, також надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Представник відповідача Великоберезовицької селищної ради Тернопільського району Тернопільської області в судове засідання не з'явився, проте надіслав на адресу суду листа, в якому просить справу розглядати без представника селищної ради. Зазначає, що селищна рада не заперечує проти позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, ознайомившись із заявами сторін, проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 02 червня 1966 року, виданого Березовицькою сільською радою Теребовлянського району Тернопільської області, 02 червня 1966 року ОСОБА_4 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5, у зв'язку з чим остання змінила прізвище на «ОСОБА_5».

Від даного шлюбу в подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 від 14 квітня 1967 року, видане Березовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, та ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 від 07 березня 1974 року, виданим Березовицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4, виданого 22 травня 1993 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, після реєстрації шлюбу із ОСОБА_12 ОСОБА_2 змінила прізвище на «ОСОБА_2».

Згідно довідки №289 від 20 грудня 2001 року, виданої Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернопільського районного управління юстиції, 26 жовтня 1991 року зареєстровано одруження ОСОБА_11 та ОСОБА_1. Прізвище після реєстрації одруження її - ОСОБА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5, про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 20 листопада 1995 року, видане Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається із інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна №575 від 10 грудня 2014 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, станом на 03 грудня 2014 року по обліку бюро будинковолодіння АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5. Станом на 26 грудня 1989 року право власності на майно було зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності, видане 26 грудня 1989 року Великоберезовицькою селищною радою на підставі рішення виконкому №7 від 18 грудня 1989 року.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 23 липня 1999 року, виданого Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

03 грудня 2014 року, після смерті спадкодавця ОСОБА_4, Тернопільською районною державною нотаріальною конторою зареєстровано спадкову справу №568/2014, що підтверджено Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39065191 від 03 грудня 2014 року.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №702/02-14 від 17 березня 2015 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, та після смерті матері ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу.

Судом встановлено, що після смерті матері позивачів - ОСОБА_5, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, спадщину прийняв її чоловік ОСОБА_4, який фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, проте своїх спадкових прав не оформив. Після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1. Як вбачається із матеріалів справи спадщину прийняли діти померлого - ОСОБА_2, ОСОБА_1. Однак, у зв'язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок, який необхідний для видачі свідоцтва про спадщину, нотаріус відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, а тому вони звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі ЦК УРСР).

При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року).

Змістом ч.1 ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року передбачено дії, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1; визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.529, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.392 ЦК України, ст.ст.6, 8, 10, 15, 30, 197, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами житловою площею 56,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуюча О.Герчаківська