АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/1980/15 Справа № 187/1255/14 Головуючий у 1 й інстанції - Іщенко І.М. Доповідач - Ткаченко І.Ю.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

17 лютого 2015 року Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді : Ткаченко І.Ю.

Суддів: Кочкової Н.О., Повєткіна В.В.

При секретарі: Левцунову І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу

за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року,-

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. В обґрунтування позовову посилалась на те, що сторони є батьками дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, після народження якої вона із чоловіком проживає окремо, шлюбні стосунки не підтримують, відповідач не надає в необхідному розмірі та своєчасно матеріальної допомоги на її утримання. Просить суд стягувати із ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини його заробітку на утримання доньки до її повноліття, щомісячно на її користь (а.с.1).

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року - позовні вимоги задоволені. Стягнуто аліменти з ОСОБА_3 з 06.11.2014 року аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 до її повноліття , щомісячно, на користь ОСОБА_2. Також вирішено питання щодо судових витрат (а.с.30-32).

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду змінити та стягнути з нього аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (а.с. 34-36).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом 1 інстанції встановлено, що з 06.12.2013 року сторони перебувають у шлюбі та є батьками малолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. З червня 2014 року сторони проживають окремо, малолітня дитина проживає разом із позивачкою.

Відповідно до довідки Головного Управління МВС України в Дніпропетровській області відповідач ОСОБА_3 працює в полку патрульної служби Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області на посаді інспектора патрульної служби взводу № 1 роти № 8 полку ПС ДМУ ГУ МВС в Дніпропетровській області, загальна сума доходу з червня по листопад 2014 року склала 18 467 грн. 49 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд 1 інстанції посилався на ст. 180 СК України, відповідно до якої, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та виходив із того, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, в повній мірі матеріально доньку не забезпечую, хоча має таку можливість, а тому повинен сплачувати аліменти на її утримання на користь матері, з якою проживає дитина, в розмірі ? частини заробітку. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував положення ст. 182 СК України.

Вказані висновки зроблені судом без порушення норм матеріального та процесуального права, а оскаржуване рішення, є обґрунтованим й відповідає вимогам закону.

Посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що він щомісячно сплачує заборгованість за кредитним договором, який уклали ще в період спільного життя з позивачкою на споживчі потреби сім"ї, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на законі і не мають правового значення при вирішенні даної справи.

Доводи апеляційної скарги, що судом не було враховано матеріальне становище відповідача, який в добровільному порядку сплачує стягнуті рішенням суду від 19.11.2014 року аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, що на думку апелянта підтверджується копіями квитанцій, колегія суддів також не приймає до уваги, оскільки рішення суду в передбаченому законом порядку не виконується, а надані копії квитанцій не підтверджують виконання вказаного рішення, оскільки в них не зазначено ані виду платежу, ані отримувача коштів, а містять лише посилання на поповнення картки. Крім того, зазначеним рішенням стягнено аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини заробітку апелянта, що не є перешкодою у стягненні аліментів на неповнолітню дитину у розмірі ? частини, оскільки сукупна частка стягнутих аліментів не перевищує 50% догоду відповідача.

Отже, судом 1 інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, а відповідно до ст. 212 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 213, 214 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 16 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Судді: