АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1471/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48,50 Муляр В. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоПодороги В. М.
суддівБородійчука В. Г. , Василенко Л. І.
при секретаріВолвенко А. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, -

в с т а н о в и л а :

07 квітня 2015 року ОСОБА_6 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина.

В обґрунтування свого позову зазначала, що в період спільного проживання в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_8, який на даний час вже повнолітній.

В 2000 році сторони розлучилися, а син залишився проживати з нею.

З 01 вересня 2014 року їх син навчається у Черкаському державному технологічному університеті та знаходиться повністю на її утриманні.

Позивачка зазначає, що на час навчання син потребує матеріального утримання, кошти необхідні на сплату проживання у гуртожитку, який коштує на рік 2210 грн., а перший рік навчання в університеті коштує 7 165 грн., а також необхідно щотижня сина забезпечувати продуктами харчування та коштами на проживання по 400 грн. щотижня, що складає 16 000 на навчальний рік.

Позивачка також вказує на те, що син ОСОБА_8 потребує допомоги на лікування, оскільки знаходиться на диспансерному обліку в амбулаторії № 1 ЗПСМ з діагнозом: вегетосудинна дистонія, пролапс мітрального клапана І ступеню, недостатність мітрального клапана, та хронічний вторинний риніт.

Зазначала, що відповідач працездатний, інших утриманців не має, хоча офіційно він вважається не працюючим, однак декілька років перебував за кордоном і він може надавати допомогу своєму повнолітньому сину.

Вказувала, що змушена звернутися з позовом до батька дитини про стягнення аліментів на час навчання, яке вона самостійно дати не може, оскільки її заробітна плата в середньому складає 2355 грн. 25 коп.

Просила суд стягнути з ОСОБА_7 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_8 у твердому грошовому розмірі 800 грн. щомясячно, починаючи з дня подачі позову до суду на період навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_9 23 років.

Рішенням Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року в задоволені позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено повністю.

ОСОБА_6 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку.

Вважає, що судом не повно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, не надано належної оцінки зібраним у справі доказам та встановленим в судовому засіданні обставинам, порушено норми процесуального та матеріального права, тому просила рішення Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги повністю.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так, відповідно до ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ОСОБА_7 офіційно ніде не працює та не має матеріальної можливості надавати фінансову допомогу своєму повнолітньому синові.

З такими висновками погоджується і судова колегія, виходячи з наступного.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 10 червня 1997 року, сторони є батьками ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами розірвано 02 вересня 2000 року, актовий запис № 108, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Ватутінської міської ради Черкаської області (а.с. 6).

З довідки Черкаського державного технологічного університету від 19 березня 2015 року № 13 вбачається, що ОСОБА_9 дійсно є студентом 1 курсу, факультету економіки та управління Черкаського державного технологічного університету, четвертого рівня акредитації, денної форми навчання та закінчує навчання 30 червня 2018 року (а.с. 2).

З договору про надання освітньої послуги (навчання) Черкаським державним технологічним університетом від 15 серпня 2014 року вбачається, що він укладений із ОСОБА_6 (мамою), а загальна вартість освітньої послуги (навчання) становить 28 660 грн. (а.с. 7).

Відповідно до квитанції від 26 серпня 2014 року плата за гуртожиток становить 2210 грн. (а.с. 8).

Згідно довідки № 4 від 31 березня 2015 року видана Управлінням Пенсійного фонду в м. Ватутіне, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_6 становить 2355,25 грн. (а.с. 9).

У пп. 1 п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Дійсно, ОСОБА_9 проживає разом із позивачкою й перебуває на її утриманні та має потребу у матеріальній допомозі.

Однак, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. (ст. 200 СК України).

Тобто на відміну від аліментів на неповнолітню дитину, при стягненні аліментів на дитину, яка досягла повноліття, необхідно враховувати, чи має батько можливість надання такого утримання.

Згідно довідки Ватутінського виробничого управління житлово-комунального господарства № 76 від 17 квітня 2015 року, відповідач ОСОБА_7 дійсно проживає разом із своєю непрацездатною матір'ю в її помешканні (а.с.19).

Сторонами по справі не заперечувався той факт, що відповідач ніде не працює.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 посилається на ту обставину, що відповідач є фінансово забезпеченим, оскільки працював за кордоном, однак наявність такої можливості на даний момент нічим не підтверджена.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 не заперечував факту, що раніше працював за кордоном та мав можливість допомагати сину, але на даний момент така можливість відсутня.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Позивач не надала суду доказів про те, що відповідач має можливість надавати синові матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим і не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2014 року у справі за позовом Ватутінського міського суду Черкаської області від 27 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :