Провадження № 2/712/116/15
Ухвала

Іменем України

25 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасовою втратою працездатності, АТ «ОСОБА_4 Аваль» про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації, вказуючи, що він 01.10.2009 року відповідно до наказу № 1373-к був прийнятий на роботу на посаду головного експерта Управління пізнього збору проблемної заборгованості роздрібних клієнтів (УПЗПЗРК), ОСОБА_2 обласної дирекції АТ «ОСОБА_5 Аваль». 14 листопада 2012 року на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України його звільнено з посади у зв'язку зі скороченням чисельності та штату працівників, відповідно до наказу Дирекції № 2687-к від 09.11.2012 року. 12 лютого 2013 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси, він був поновлений на роботі, з виплатою заробітної плати за час вимушеного прогулу, так як звільнення відбулось під час перебування його на лікарняному. 13 лютого 2013 року, перебуваючи на роботі в Банку, відділу персоналу здав лікарняний лист серії АВІ номер 107200 який виданий поліклінікою МВС України з Черкаській області про перебування його на лікарняному з 13 по 22 листопада 2012 року, для проведення виплати матеріального забезпечення і 01 квітня 2014 року він за власним бажанням був звільнений із займаної посади в банку. Без пояснення дійсних причин, адміністрацією банка в оплаті лікарняного листа було відмовлено, мотивуючи своє рішення тим, що йому виплачено середній заробіток за час вимушеного прогулу, на час якого і припадав лікарняний лист. З метою отримання інформації та роз'яснень, змушений був неодноразово звертатися до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та отримав повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження. 12 травня 2014 року голові комісії із соціального страхування Банку направив письмову вимогу про надання йому повідомлення про відмову в призначенні допомоги, а також копії протоколу засідання комісії від 14 лютого 2013 року, а 16 червня 2014 року отримав лист за підписом члена комісії із соціального страхування Банку ОСОБА_6, який відмовив у наданні документів. Вважає, що відмова відповідачів надати запитувану інформацію є незаконною, оскільки така інформація повинна була бути надана йому у п»ятиденний термін та у формі, визначеній Постановою Кабінету Міністрів України « № 25 від 23.06.2008 року « Про затвердження Положення про комісію ( уповноваженого) із соціального страхування підприємства, установи, організації.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача АТ «ОСОБА_4 Аваль» в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у в задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ОСОБА_2 обласної дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Представник відповідача ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасовою втратою працездатності в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та надав суду письмові заперечення. засідання не зявився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне закрити провадження по справі, оскільки даний спір не належить розглядати в порядку цивільного судочинства виходячи з наступного.

У відповідності зі статтею 50 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування у звязку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням «рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підстави і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до Положення про комісію ( уповноваженого) із загальнообовязкового державного соціального страхування із загальнообовязкового державного соціального страхування у звяжу з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, яке затверджується правлінням Фонду.

При цьому, відповідно до п. 1.6. Положення про комісію (уповноваженого) підприємства, установи, організації із загальнообовязкового державного соціального страхування у звязку із тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням комісія підзвітна роботодавцю та застрахованим особам, а її робота підлягає перевірці органами Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві.

Таким чином, позивач оскаржує дії посадових осіб субєкту владних повноважень, які на його думку порушують його права як фізичної особи.

Справи про визнання незаконним рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів влади АРК, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, що порушують цивільні права фізичних осіб, розглядаються в порядку адміністративного судочинства. Так, відповідно до п. 1) ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції адміністративних судів відносяться, спори фізичних чи юридичних осіб із субєктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дана справа не підлягає до розгляду в порядку цивільного судочинства.

У відповідності з ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 обласної дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, ОСОБА_3 міжрайонної виконавчої дирекції Київського міського відділення Фонду соціального страхування з тимчасовою втратою працездатності, АТ «ОСОБА_4 Аваль» про оскарження рішення (дій) бездіяльності, які порушують право на отримання інформації.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ :