24.02.2015 Єдиний унікальний № 371/175/15-ц
Провадження №2/371/125/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року Миронівський районний суд Київської області

в складі: головуючого - судді Пархоменко В.М.

при секретарі - Овчаренко В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Миронівка у порядку ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Юхнівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку успадкування

встановив:

У січні 2015 року позивач звернулася до суду з названим позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку по АДРЕСА_1

Будучи спадкоємцем за заповітом, в установлений законом строк вона звернулася до Миронівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте належним чином оформити спадщину на житловий будинок не має змоги, оскільки при житті мати не оформила право власності на житловий будинок. У зв»язку з цим вона змушена звернутися до суду .

У судове засідання позивач не з"явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача у судове засідання не з»явився, до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника, позов сільською радою визнається.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Оскільки спадщина відкрилась до 1 січня 2004року, суд при вирішенні спору керується нормами Цивільного кодексу Української РСР 1963року

Згідно статті 548 ЦК УРСР якщо спадкоємець виявив згоду прийняти спадщину, вона визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР для того, щоб прийняти спадщину, спадкоємець повинен подати заяву до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини щодо її прийняття або фактично вступити в управління чи володіння спадковим майном. Зазначені дії, що свідчать про намір спадкоємця прийняти спадщину, повинні бути вчинені протягом шести місяці з дня відкриття спадщини.

Статтею 561 ЦК УРСР передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом по закінченню шести місяців після відкриття спадщини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Юхни Миронівського району Київської області померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть(а.с.8).

Після її смерті відкрилась спадщина, у тому числі у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 Єдиною спадкоємицею за заповітом являється позивач у справі, що підтверджується спадковою справою, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися в установленому законом порядку.

Проте, оформити належним чином спадщину позивач не має змоги, оскільки відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлюючих документів, витяг з реєстру прав власності, а в місцях, де інвентаризація не проводилась, довідку відповідного органу місцевого самоврядування, в якій зазначається власник нерухомого майна та викладаються характеристики нерухомого майна.

Відповідно до ст.529 ЦК УРСР позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом та вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки відповідно до ст.549 ЦК УРСР подала заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, після померлої матері ОСОБА_2

За ст.561 ЦК УРСР спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов»язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов»язковим, коли об»єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов»язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід»ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна.

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім"я особи, яка померла у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.524 ЦК УРСР після смерті громадянина його майнові права та обов"язки, а також деякі немайнові права переходять до інших осіб-спадкоємців.

Усі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях,які належать громадянам, що збудовані до ухвалення Указу ПВС УРСР від 22.01.1979р. "Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель" і при їх технічній інвентаризації не відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні- не відносяться до категорії самовільних.

Спадковий будинок зареєстрований у погосподарській книзі, знаходиться на земельній ділянці, призначеній для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських споруд, має затверджений КП КОР Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації технічний паспорт, в якому не відображено, що будинок відноситься до категорії самовільних.

Враховуючи, що до позивача перейшли права на житловий будинок та які позивач не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства у зв"язку із відсутністю правовстановлюючих документів, питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно.

Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону та не порушує прав та інтересів інших осіб.

На підставі ст.ст.524, 529, 548, 549 ЦК УРСР (1963року), керуючись ст.ст.8, 10, 11, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок та господарські будівлі і споруди по АДРЕСА_1, інвентаризаційна вартість яких становить 74338 грн. -в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в Апеляційний суд Київської області через Миронівський районний суд в 10-денний строк з дня його проголошення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні в той же строк з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя : підпис В.М.Пархоменко

Згідно з ориіналом

Суддя В.М.Пархоменко