Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Пепеляшкова О.С.

при секретарі Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду 18 у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності за набувальною давністю,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1, який вказав, що проживає в АДРЕСА_1 з червня 2000 року, користується та з дозволу власника 1/3 частини квартири - його дружини, позивач доглядає за всією квартирою, неодноразово робив ремонт в квартирі, у зв'язку з чим просив визнати за ним право власності за набувальною давністю на 2/3 частин АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини.

Адвокат відповідачів ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач чинить їм перешкоди в користуванні квартирою, до якої вони через змінені замки потрапити не можуть. Вказували, що заперечують проти проживання позивача в квартирі, який вселився всупереч волі власників, у зв'язку з чим просили відмовити в задоволені позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_5 вважала позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає в повному обсязі, так як позивач не володів цим майном безперервно та відкрито.

ОСОБА_4 до суду не з'явилась, повідомлялась про час та місце розгляду справи належним чином та своєчасно, причини неявки суду повідомлені не були.

Вислухавши пояснення осіб, що з'явились до суду, дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Розпорядженням органу приватизації від 11.06.1996р. АДРЕСА_1 було передано у власність ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та видано відповідно свідоцтво (а.с. 6, 7).

01.10.2003р. Суворовський районний суд м.Одеси рішенням по справі № 2-175/2003визнав розпорядження органу приватизації та свідоцтво про право власності на АДРЕСА_1 частково не дійсним, визнав за ОСОБА_9 право власності на ? частину вказаної квартири (а.с. 53).

Рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 14.09.2004р. по справі за позовом ОСОБА_7 осіб ОСОБА_9, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 (а.с. 13). При чому ОСОБА_7, як вбачається з копії рішення, посилався на те, що вказана квартира перебуває у користуванні цих сторін як державне житло відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України.

ОСОБА_7 17.08.2007р. подарував належну йому 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_4 (а.с. 10).

Внаслідок одруження ОСОБА_2 10.02.2007р. змінила прізвище на «ОСОБА_2» (а.с. 73).

Особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років відповідно до положень ст. 344 ЦК України, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з тим позивачем не надано жодного доказу добросовісного заволодіння, а також володіння квартирою 2 в будинку 68 по вулиці Ж.Кюрі в м.Одесі відкрито, безперервно та на протязі 10 років більше.

Навпаки, як вбачається з пояснень відповідача та третьої особи, власники не мають доступу до свого майна, їм чиняться у цьому перешкоди.

Окремо суд звертає увагу на ту обставину, що позивач зареєстрований за іншою адресою, хоча відповідно до положень ч.1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» був зобов'язані (у випадку відповідності своїх посилань на фактичне проживання за адресою спірної квартири дійсним обставинам) протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

Крім того суд зазначає, що сторонами у справі є позивач та відповідач. Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін. Згідно положень ст. 11 ЦПК України право визначення предмета та підстав позову належить виключно позивачеві - тобто не можуть бути задоволені вимоги позивача про визнання права власності за набувальною давністю також як такі, що заявлені не до повного кола відповідачів - усіх співвласників квартири.

На підставі відкладеного суд дійшов про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутністю підстав для їх задоволення в повному обсязі.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 209, 212, 214-215, 218, 294 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права власності за набувальною давністю на 2/3 частин АДРЕСА_1 - залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через Суворовський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя