Провадження по справі № 2/752/1467/15
13.01.2015 року м.Київ
Голосіївський районний суд міста Києва
у складі: головуючого-судді Сальникової Н.М.,
секретаря Коркіна М.М.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,
19.08.2014 року позивач звернулась до Голосіївського районного суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.
В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 вказує, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріально не підтримує, хоча має задовільний стан здоров'я, працевлаштований у ТОВ «Квартет ЛТД» та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини, інших дітей не має і стягнень за виконавчими документами не проводиться. Дохід, який отримує позивач недостатньо для забезпечення належного виховання та розвитку неповнолітньої дитини. Позивач вказує, що подальше проживання із відповідачем однією сім'єю неможливо, на ґрунті чого виникають постійні конфлікти.
Вказані обставини й змусили ОСОБА_1 звернутися до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення донькою повноліття.
Позивач не прибув до судового засідання, завчасно надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, надав згоду на ухвалення у справі заочного рішення.
Відповідач не прибув у судове засідання, повідомлений належним чином про дату та час судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду завчасно до суду не надходило.
Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися, суд, керуючись ч.2 ст.197 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, повно та всебічно з'ясував обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, розглянув надані ними докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у сукупності, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
У відповідності до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини - не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку в силу ст.181 Сімейного Кодексу України.
Судом достовірно встановлено на підставі ретельно досліджених доказів, що 24.04.1999 року виконкомом Криниченської селищної ради Тростянецького району Сумської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №4 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають дитину - доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 29.06.2005 року, відповідач - ОСОБА_2 є батьком неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.11/.
Відповідно довідки № 29 від 01.10.2014 року, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД», ОСОБА_2 працює на посаді слюсаря-сантехніка ІV розряду з 17.08.2010 року згідно наказу №51 від 18.08.2010 року /а.с. 21/.
В силу статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.
Сімейним кодексом України гарантовано відповідно до ст.141, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання та виховання дітей. Правовідносини між сторонами випливають із аліментних зобов'язань батьків щодо утримання дітей і врегульовані нормами глави 15 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України та роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той з них хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утримані зокрема і в грошовій формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно положень ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову /ч.1 ст.191 СК України/. При визначенні розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, майновий стан відповідача та його стан здоров'я, відсутність у нього інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати.
Позивачем ані під час пред'явлення цивільного позову, ані під час розгляду справи, не було надано на розгляд суду належних та допустимих доказів в обґрунтування саме заявленого розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.
За цих, безпосередньо встановлених у суді обставин, відповідно до конституційного принципу верховенства права, оскільки в судовому засіданні достовірно встановлено, що саме відповідач на даний час неналежно виконує обов'язки по утриманню неповнолітньої дитини, зваживши на її матеріальні та духовні потреби, враховуючи стан здоров'я дитини та відповідача по справі, матеріальний стан останнього, який свідчить про можливість в наданні матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, враховуючи наявність аліментних зобов'язань щодо утримання неповнолітньої дитини, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд вважає за необхідне та справедливе, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, відповідно до вимог ст.183 СК України, присудити стягнення з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в частці від заробітку /доходу/ батька дитини в розмірі 1/3 щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Ця норма закону є безспірною під час виконання судового рішення про стягнення аліментів та передбаченою чинним законодавством України, через що не підлягає доведенню чи встановленню.
Згідно ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Так, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення / ст.112 Сімейного кодексу України/.
Згідно ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 Сімейного кодексу України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Враховуючи положення ч.1 ст.88 ЦПК України, за яким стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, на користь позивач підлягає стягненню сплачений нею судовий збір /а.с.1/.
Керуючись ст.51 Конституції України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.111-114, 141,161, 180,184 СК України, п.3 ст.10, п.1 ст.11, п.1 ст.60, ст.ст.174,212-213, 215,218,367 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити частково.
Шлюб, зареєстрований 24.04.1999 року виконкомом Криниченської селищної ради Тростянецького району Сумської області за актовим записом №4 між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, розірвати.
Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили. Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.
Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Криничне, Тростянецького району, Сумської області, ідн.НОМЕР_2, місце роботи: м.Київ, пр.-т.40 річчя Жовтня, 118-б ТОВ «Квартет ЛТД»/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Медвежегорськ, Карелія, ідн.НОМЕР_3, що проживає: АДРЕСА_1/ на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 04.12.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 /ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця с.Криничне, Тростянецького району, Сумської області, ідн.НОМЕР_2, місце роботи: м.Київ, пр.-т.40 річчя Жовтня, 118-б ТОВ «Квартет ЛТД»/ на користь ОСОБА_1 /ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки м. Медвежегорськ, Карелія, ідн.НОМЕР_3, що проживає: АДРЕСА_1/ судовий збір у сумі 243 грн 60 к.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. Рішення суду може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду через Голосіївський районний суд м.Києва шляхом подання в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.М. Сальникова