Справа №473/1651/15-ц 30.11.2015 30.11.2015
Провадження №22-ц/784/2566/15
Єдиний унікальний номер 473/1651/15-ц
Номер провадження 22-ц/784/2566/15
Головуючий у 1 інстанції Вострікова Л.В.
Категорія 34 Доповідач Прокопчук Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2015 року місто Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого судді Прокопчук Л.М.

Суддів Маляренко І.Б., Темнікової В.І.

Із секретарем судового засідання Гавор В.Б.

За участю представника позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_3 на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

29 квітня 2015 року позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обгрунтування вимог посилалась на те, що 18 березня 2015 року приблизно о 19-30 годин по вул. Садова в с. Бакай Вознесенського району біля будинку № 63, де проживає відповідач, її корова впала в траншею, яку вирив відповідач, в результаті чого отримала травми не сумісні з подальшим утриманням, і вона змушена була здати її на доріз. Зазначала, що вирита відповідачем траншея не була накрита чи загороджена, та не була забезпечена іншими заходами безпеки. Крім того, він не отримав дозвіл на проведення робіт по риттю траншеї на дорозі загального користування. Через протиправні дії відповідача вона лишилася корови, ринкова вартість якої складає 10000 грн. Посилаючись на вимоги ст.ст. 1166, 1167 ЦК України просила стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди 10000 грн., на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., стягнути понесені витрати по сплаті судового збору 243,00 грн. та за послуги адвоката 500 грн. (а.с. 3).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року в задоволенні позову відмовлено (а.с.80).

Позивачка в апеляційній скарзі ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позову. Посилається на те, що судом при винесенні рішення порушені норми матеріального та процесуального права (а.с. 82).

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивачки підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач просив відхилити апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка мала корову, яка 18.03.2015 року впала в яму, отримала забиття, ушиби та можливі переломи.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що в судовому засіданні не встановлено і позивачем не надано доказів щодо розміру завданої шкоди, а також того, що матеріальна та моральна шкода завдана позивачці неправомірними діями відповідача і з його вини.

З висновками суду погодитись не можна, оскільки вони не відповідають вимогам закону та обставинам справи.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

В правовій позиції, висловленій Верховним Судом України при розгляді справи N 6-183цс14 в постанові від 03.12.2014 року, зазначено, що законом не покладається на позивача обов'язок доказування вини відповідача в заподіянні шкоди, він лише повинен доказати факт заподіяння такої шкоди відповідачем та її розмір.

Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв'язок між ними та вина заподіювача шкоди.

Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи.

Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

З матеріалів справи та пояснень представника позивачки в судовому засіданні апеляційного суду, вбачається, що корова, яка належала позивачці на праві власності, під час, коли її гнали додому діти позивачки, впала в канаву, вириту відповідачем на дорозі загального користування, внаслідок чого отримала пошкодження, несприятливі подальшої життєдіяльності. Відповідач в судовому засіданні не заперечував, що канава вирита ним для господарських потреб, що в неї раніше потрапляла худоба інших власників.

З акту обстеження на а.с. 8 вбачається, що канава не має огородження. Доводи відповідача щодо того, до він вирив канаву на території свого домоволодіння належними доказами не підтверджені. Факт падіння корови позивачки в канаву, вириту відповідачем, підтверджено актом (а.с. 76), висновком по матеріалам перевірки (а.с. 12).

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" від 6 вересня 2005 року N 2807-IV території загального користування, до яких віднесено вулиці, дороги, провулки, узвози, проїзди, пішохідні та велосипедні доріжки (пп. "г" п. 1) визначені як окремі об'єкти благоустрою

Відповідно до п.2, 4 ч.2 ст. 17 зазначеного Закону громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов'язані, зокрема, дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; не порушувати права і законні інтереси інших суб'єктів благоустрою населених пунктів; відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів.

Вказані положення закону не були дотримані відповідачем, отже слід прийти висновку щодо його протиправної поведінки, оскільки належним чином вириту канаву він не огородив, чим не попередив падіння в неї, зокрема, великої рогатої худоби, корови позивачки.

Внаслідок протиправних дій відповідача позивачці була заподіяна матеріальна шкода, розмір якої слід визначити, виходячи з середньої ціни реалізації великої рогатої худоби в живій вазі, яка згідно з довідкою управління статистики у Вознесенському районі за січень-квітень 2015 року складає 15780,5 гривень за тону та стандартної живої ваги породи корів, до яких належала корова позивачки, - 500 кг (а.с. 13), тобто 7890 грн.

Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України позивачці заподіяна моральна шкода як власнику корови, яку внаслідок падіння та отримання пошкоджень вона змушена була зарізати. Заподіяний позивачці розмір грошового відшкодування моральної шкоди з урахуванням характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивачки, а також вимог розумності і справедливості визначається судом в 1000 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 511,60 грн. (243,60 + 268,00 а.с. 1, 81) та за надання правової допомоги 500,00 грн. (а.с. 83).

Виходячи з наведеного, вимог п.3, 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 вересня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 7890 (сім тисяч вісімсот девяносто) грн., моральної шкоди 1000 (одна тисяча) грн., понесені судові витрати: сплачений судовий збір 511 (пятсот одинадцять) грн. 60 коп., витрати на правову допомогу 500 (пятсот) грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на нього може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді