АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/8572/14 Головуючий 1 інст. - Назаренко О.В.
Категорія: право власності
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого, судді - Хорошевського О.М.,

суддів: Пшенічної Л.В., Івах А.П.,

за участю секретаря - Пуль С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року за по справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про виділ частки, -

встановила:

У жовтні 2012 року представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом після уточнення якого просив виділити його довірителям майно згідно варіанту № 2 судової будівельної експертизи, стягнувши з ОСОБА_1 на користь позивача компенсацію у розмірі 3892,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачі є власниками ? частини домоволодіння АДРЕСА_1. Власником іншої частини домоволодіння є ОСОБА_1

Частини співвласників у натурі не виділені. Самостійно провести розподіл будинку сторони не змогли.

За висновком судової будівельно-технічної експертизи проведеної по справі, визначені варіанти поділу спірного будинку. Варіант № 2 є найменш затратним та шкідливим для будівлі і має влаштовувати обидві сторони.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю задоволені. Виділено позивачам частки будинку АДРЕСА_1 за другим варіантом судової будівельно-технічної експертизи 584/2420/2421 від 29.03.2013 року та встановлено порядок користування земельної ділянки.

Додатковим рішенням того ж суду від 20 січня 2014 року між сторонами розподілено витрати пов'язані з витратами з переобладнанням будинку згідно висновків експертизи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, відмовивши у задоволенні позивних вимог.

Скарга містить посилання на невідповідність висновків будівельно-техничної експертизи, проведеної по справі, вимогам ДБН-В.2.2-15-2005 та параметрам квартири, які передбачені законодавством.

Оскаржуваним рішенням передбачено проведення переобладнань у будинку, які згідно ст.152 ЖК України потребують отримання відповідного дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів,який матеріали справи не містять.

Крім того, розмір часток позивачів у спірному домоволодінні не підтверджено належним чином.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що на підставі договору дарування від 25 червня 2009 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 кожній належить по ? частини буд.АДРЕСА_1, а відповідачу належить на праві власності 1/2 частина цього будинку.

Відповідно до вимог ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частини із майна, що є у спільній частковій власності.

З наданих варіантів виділу часток співвласників в спірному будинку другий варіант передбачає найбільшу ізоляцію між користувачами земельної ділянки, частини співвласників будинку в даному випадку виділяються з самим незначним відступом від ідеальних часток і найменшим варіантом переобладнання.

Однак з таким висновком повністю погодитися не можна, оскільки суд дійшов його без урахування вимог норм матеріального закону, який регулюється вирішення цього питання.

Дійсно за правилами ст.ст. 364,367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ.

З аналізу ст.ст.183,367 ЦК України вбачається, що поділ житлового будинку можливий лише за наявності технічної можливості виділу кожному із співвласників відокремленої частини будинку з самостійним виходом, яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

У випадках, коли для поділу необхідне переобладнання або перепланування будинку він проводиться за наявності на це дозволу виконавчого комітету місцевої ради, що передбачене ст.152 ЖК України.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 зверталась до Пісочинської селищної ради Харківської району Харківської області за наданням дозволу на перебудову спірного будинку і отримала відповідь від 06.03.2014 року, згідно якої за існуючим на час звернення порядком питання про надання таких дозволів вирішується органом ДАБК (а.с.215).

Судом апеляційної інстанції надавалась можливість представнику позивачів звернутися до органів ДАБК з відповідною заявою для чого оголошувалася перерва, однак будь-яких доказів на підтвердження того, що таке питання було розглянуто уповноваженим органом суду надано не було.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 відмовилась від клопотання заявленого її представником 13.03.2014 року про витребування від Пісочинської селищної ради матеріалів надані для вирішення питання про надання дозволу на переобладнання будинку.

Таким чином суд апеляційної інстанції у зв'язку з відсутністю висновків компетентних органів, позбавлений можливості зробити висновок про наявність технічної можливості переобладнання спірного будинку згідно висновків будівель-технічної експертизи, а тому позивні вимоги задоволені бути не можуть.

Оскільки судом першої інстанції норми матеріального права застосовані неправильно оскаржуване рішення підлягає скасуванню з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія,-

вирішила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення Харківського районного суду Харківської області від 15 листопада 2013 року та додаткове рішення того ж суду від 20 січня 2014 року скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення, та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: