Провадження № 2/522/7567/15
У Х В А Л А

06 липня 2015 року місто Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Погрібний С.О., дослідивши матеріали за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за вказаним позовом, відповідно до якого позивачка просить визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частину квартири № 23 в м. Одеса, по вул. Пастера, 50; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 вказану частину квартири.

Позивачка звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/4 частину квартири № 23 в м. Одеса, по вул. Пастера, 50; заборони вчинення будь-якими особами дій, повязаних з відчуженням квартири; заборони на внесення органами нотаріату та органами державної реєстраційної служби будь яких змін до державного реєстру речових прав на спірне майно; заборони на здійснення органами міграційної служби реєстрації місця проживання або перебування нових осіб у зазначеній квартирі.

Дослідивши подану заяву, матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити за наступних причин.

Згідно п.п.1, 2, ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб, забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, суд звертає увагу, що накладення арешту можливе тільки за умови доведеності факту належності майна відповідачу на праві власності.

Втім, позивачем не надано жодних документів, що підтверджували би належність відповідачу квартири № 23 в м. Одеса, по вул. Пастера, 50 на праві власності, на яку він просить накласти арешт.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Втім, наведене клопотання в іншій частині також не відповідає зазначеним вимогам, оскільки у матеріалах справи відсутні докази належності відповідачу вказаного майна, а, отже, й можливості її з вчинення тих дій, на вчинення яких позивач просить накласти заборону.

При цьому, судом також враховано, що наведені заходи забезпечення позову не відповідають принципу співмірності заявленим позовним вимогам, оскільки предмет спору складає лише ? частина квартири № 23 в м. Одеса, по вул. Пастера, 50, що також виключає можливість задоволення вказаного клопотання про забезпечення позову, оскільки в такому випадку порушуватимуться права власника щодо розпорядження іншими ? частинами спірного майна.

За наведених обставин суд вважає клопотання позивача необґрунтованим, та таким, у задоволенні якого слід відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. 152 ЦПК України, СУД

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: С.О. Погрібний

06.07.2015