Справа № 629/2556/15-ц
Номер провадження № 2-о/629/82/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 липня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Котовської А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лозова, Харківської області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області про встановлення факту смерті, -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті та з урахуванням уточнень просила встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження хутір Забойський, Славянського району, Краснодарського краю, місце смерті АРК, м. Сімферополь, яка настала 16 січня 2015 року, посилаючись на те, що 16 січня 2015 року у місті Сімферополі помер її дідусь ОСОБА_2, про що у Сімферопольській лікарні було видане лікарське свідоцтво про смерть, на підставі якого у місті Сімферополі видали свідоцтво про смерть. За життя ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, б. 15, кв. 16, але з квітня 2012 року в звязку з поганим станом здоровя мешкав разом з нею за адресою: м. Сімферополь, АРК, вул. Маршала Жукова, б. 35, кв. 75. Після смерті дідуся залишилося спадкове майно, а саме квартира, розташована за адресою: смт. Панютино, м. Лозова, Харківської області, вул. Стаханівська, б. 15, кв. 6. Для отримання спадщини необхідно свідоцтво про смерть спадкодавця, в звязку з чим вона звернулася до відділу РАЦС по м. Лозова Лоізвського міськрайонного управління юстиції Харківської області з заявою про видачу свідоцтва про смерть, але їй в цьому було відмовлено, оскільки у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому законом України, є недійсними і не створюють правових наслідків.

В судове засідання заявник не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомила.

Представник заявника ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягала на задоволенні уточненої заяви. Крім цього пояснила, що дідусь її довірителя ОСОБА_2 помер 16 січня 2015 року у місті Сімферополі про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 15 від 17.01.2015 року, видане Державним бюджетним закладом охорони здоровя Республіки Крим «Сімферопольська поліклініка № 3». На підставі даного свідоцтва відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 17.01.2015 року було видане свідоцтво про смерть серії І-АЯ № 502883. Заявник зверталася до відділу ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області з заявою про проведення реєстрації смерті ОСОБА_2, але їй в цьому було відмовлено, оскільки у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому законом України, є недійсними і не створюють правових наслідків. Іншим шляхом, окрім судового, встановити факт смерті ОСОБА_2, заявник не має можливості, тому просить задовольнити уточнену заяву, встановивши факт смерті ОСОБА_2.

Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення уточнених позовних вимог, вказавши, що у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому законом України, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються у порядку окремого провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п. 8 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В ст. 55 Конституції України зазначено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та мешкав за адресою: смт. Панютино, м. Лозова, Харківської області, вул. Стаханівська, б. 15б, кв. 16, що підтверджується довідкою № 289 від 13.07.2015 року, виданою Комунальним підприємством Панютинської селищної ради «Управління благоустрою територій». З квітня 2012 року в звязку з поганим станом здоровя він був змушений переїхати мешкати до заявника по справі ОСОБА_1, яка зареєстрована та мешкає за адресою: м. Сімферополь, АРК, вул.. Маршала Жукова, б. 35, кв. 75. 16 січня 2015 року ОСОБА_2 помер, про що свідчить лікарське свідоцтво про смерть № 15 від 17.01.2015 року, видане Державним бюджетним закладом охорони здоровя Республіки Крим «Сімферопольська поліклініка № 3», на підставі якого відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 17.01.2015 року було видане свідоцтво про смерть серії І-АЯ № 502883.

Після смерті дідуся заявника ОСОБА_2 залишилося спадкове майно, а саме квартира, розташована за адресою: смт. Панютино, м. Лозова, Харківської області, вул. Стаханівська, б. 15б, кв. 16, але заявник не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про смерть, видане відділом реєстрації смерті м. Сімферополя Департаменту запису актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 17.01.2015 року на території України є недійним.

Заявник зверталася до відділу ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області з заявою про проведення реєстрації смерті ОСОБА_2, але їй в цьому було відмовлено, про що свідчить лист начальника відділу ДРАЦС по місту Лозова реєстраційної служби Лозівського міськрайонного управління юстиції Харківської області № 658/02-01-09 від 13.06.2015 року в якому зазначено, що у відповідності до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому законом України, є недійсними і не створюють правових наслідків.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в певний час і при певних обставинах підтверджений.

Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на прийняття спадщини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 214, 215, 218, 256, 259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Уточнену заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця хутір Забойський, Славянського району, Краснодарського краю, яка наступила 16 січня 2015 року в м. Сімферополь, Республіка Крим, Російська Федерація в звязку з хворобою.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.А. Смірнова