Провадження № 4с/522/210/15
УХВАЛА

16 листопада 2015 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Івченка В.Б.,

при секретарі Стаднік В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за скаргою ПАТ «УкрСиббанк» на бездіяльність Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неналежного виконання своїх посадових обовязків та порушення вимог діючого законодавства України,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неналежного виконання своїх посадових обовязків та порушення вимог діючого законодавства України, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі №2-1389/11, яким суд задовольнив позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, про солідарне стягнення боргу.

23.08.2011 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий документ про стягнення з боржника 1544435,04 гривен.

30.10.2014 року на адресу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції стягувачем були направлені необхідні документи, для здійснення примусового виконання рішення суду.

31.10.2014 року постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, а саме - ВП №45285383.

Згідно з даними ЄДРВП, станом на 14.09.2015 року, по згаданому вище виконавчому провадженню посадовими особами Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не приймалися будь-які дієві дії направлені на своєчасне та повне виконання рішення суду, починаючи з 31.10.2014 року.

Скаржник в судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням скаргу розглянути у його відсутність, вимоги якої підтримує у повному обсязі.

Державний виконавець в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом в судовому засіданні встановлено, що 05.04.2011 року Приморським районним судом м. Одеси було винесено рішення по справі №2-1389/11, яким суд задовольнив позов ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, про солідарне стягнення боргу.

23.08.2011 року Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий документ про стягнення з боржника 1544435,04 гривен.

30.10.2014 року на адресу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції стягувачем були направлені необхідні документи, для здійснення примусового виконання рішення суду.

31.10.2014 року постановою головного державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, а саме - ВП №45285383.

Згідно з даними ЄДРВП, станом на 14.09.2015 року, по згаданому вище виконавчому провадженню посадовими особами Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не приймалися будь-які дієві дії направлені на своєчасне та повне виконання рішення суду, починаючи з 31.10.2014 року.

Відповідно до ст.ст.1,2 України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".

Згідно з пунктом 1 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів у тому числі на підставі рішень третейського суду є виконавчими документами, які підлягають виконанню державною виконавчою службою.

У відповідності до п.1.5 Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень» №512/5 від 02.04.2012 року, під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Як зазначається в ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року, з метою забезпечення електронного документообігу в органах державної виконавчої служби, ведення обліку виконавчих проваджень, контролю за дотриманням державними виконавцями вимог законодавства під час здійснення виконавчих дій, надання оперативного доступу сторонам виконавчого провадження до його матеріалів Міністерство юстиції України забезпечує функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Порядок ведення такого реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації встановлюються Міністерством юстиції України.

Пункт 1.12.4 Інструкції визначає, що ведення Єдиного реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації здійснюються відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 № 43/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за № 388/7709. При цьому, пункт 1.12.5 інструкції передбачає, що з метою забезпечення доступу до інформації Єдиного реєстру у постанові про відкриття виконавчого провадження сторонам виконавчого провадження роз'яснюється право доступу до зазначеної інформації, указуються адреса відповідного веб-сайту в мережі Інтернет. а також ідентифікатор для доступу до інформації про виконавче провадження та порядок його використання.

Як визначає п.1.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, що затверджене наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень» №43/5 від 20.05.2003 року, Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень - це комп'ютерна база даних, яка створена за допомогою автоматизованої системи і відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення та надання відомостей про виконавчі дії.

Пункт 3.1 Положення передбачає, що до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій.

Отже, витяг з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень (Відомості з ЄДРВП) є належним доказом щодо підтвердження дій чи бездіяльності посадових осіб державної виконавчої служби.

Право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження, згідно з абз.1, 3 п.5.2 Положення, мають сторони виконавчого провадження, в якому вони беруть участь.

У відповідності до ст.19 Конституції України та п.2.1 Загальних правил поведінки державного службовця, що затверджені наказом Головного управління державної служби України «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця» №214 від 04.08.2010 року, зобов'язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п.п.2.2, 2.3, 2.10 та 2.11 Загальних правил поведінки державного службовця, що затверджені наказом Головного управління державної служби України «Про затвердження Загальних правил поведінки державного службовця» №214 від 04.08.2010 року, державний виконавець зобов'язаний своєчасно, сумлінно, неупереджено та в межах своїх повноважень виконувати свої посадові обов'язки.

Частина 1 ст.6 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року, зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. При цьому, ч.1 ст.11 закону передбачає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з абз.1 ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року, державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Для забезпечення ефективності управлінських рішень щодо приведення суспільних відносин у відповідність до вимог права, державні виконавці, від імені держави, наділені достатньо широким спектром повноважень.

У відповідності до ч.1, 2 ст.11, ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року та ч.2 ст.1, ч.2 ст.3, ч.2 ст.4, ч.4 ст.6, ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» №202 від 24.03.1998 року, державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з

виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого

провадження, протягом якого повинні бути вжиті всі заходи для своєчасного і повного примусового виконання рішення.

При цьому, принцип своєчасності виконання рішень полягає в тому, що рішення має бути виконане суворо у термін, передбачений законом, або самим рішенням, а принцип повноти виконання рішення - що рішення має бути виконане в повному обсязі, в точній відповідності з його змістом.

Частиною 5 статті 124 Конституції України встановлюється, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до Основного Закону України, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; судові рішення ввалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (ч.4 ст.13, ч.5 ст.124, п.9 ч.3 ст.129 Конституції України).

Згідно з ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Бездіяльність посадових осіб Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що виразилася в незастосуванні повного обсягу виконавчих дій, що потягло за собою повне невиконання рішення суду, обмежує право стягувача на отримання кінцевого результату (повне виконання рішення суду) - справедливого суду, та порушує конституційні гарантії держави щодо обов'язковості виконання рішення суду у чітко визначений строк.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Враховуючи те, що представник Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, не надав до суду заперечення та докази щодо проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню ВП №45285383 з примусового виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси №2-1389/11 від 05.04.2011 року, з метою відновлення прав стягувача, суд приходить до висновку, що скарга ПАТ «УкрСиббанк» на бездіяльність Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неналежного виконання своїх посадових обовязків та порушення вимог діючого законодавства України підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст. 209-210, 383 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на бездіяльність Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції щодо неналежного виконання своїх посадових обовязків та порушення вимог діючого законодавства України задовольнити.

Визнати бездіяльність посадової особи Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, що виразилася у невиконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2011 року по цивільній справі №2-1389/11, у встановлений ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04,1999 року строк, неправомірними;

Зобов'язати начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеською міського управління юстиції, або посадову особу, що виконує обов'язки начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції вчинити дії у відповідності до ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року;

Зобов'язати відповідальну посадову особу Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції - державного виконавця, що безпосередньо здійснює виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2011 року по цивільній справі 2-389/11 в повному об'ємі виконати рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.04.2011 року по цивільній справі №2-1389/11, та стягнути з боржника 1544435,04 гривень.

Зобов'язати начальника Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеською міського управління юстиції повідомити суд і заявника про виконання ухвали суду не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

Стягнути з Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеською міського управління юстиції судовий збір у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 (двадцять) копійок на користь держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_2