Справа № 666/3543/15-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 року м. Херсон

Дніпровський районний суд м. Херсона в складі :

головуючого судді Біла Кисельова А. А.,

при секретарі Григораш О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №208 в м. Херсоні подання державного виконавця відділу ДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсон про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1, а саме до будинку № 13 по вул.Дніпропетровській у м. Херсоні,-

встановив:

Державний виконавець відділу ДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсон звернувся до суду з поданням про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1, а саме до будинку № 13 по вул.Дніпропетровська у м. Херсоні. Своє подання обґрунтовує тим, що на виконанні відділу ДВС Комсомльського районного управління юстиції у м. Херсоні знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2/0417/2799/2012 виданого 16.04.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на загальну суму 935580, 71 грн. 19.05.2015 та 09.06.2015 року здійснено вихід за місцезнаходженням майна боржника. Боржниця не надала доступу до житла, чим завадила провести виконавчі дії. Просить суд надати дозвіл на примусове входження до будинку № 13 по вул. Дніпропетровській в м. Херсоні для проведення обшуку та арешту майна.

Для обґрунтування подання суду подано: копія виконавчого листа, копії постанов про відкриття (з супровідним листом від 16.11.12 р.) та копія постанови про відновлення виконавчого провадження від 28.08.2014року, копія довідки з реєстраційної служби Комсомольського РУЮ про наявність майна, копія зобовязання від 12.05.2015року про необхідність явки до заявника із зазначенням суми боргу, копія актів державного виконавця від 19.05.2015 року(місяць переправлено), 09.06.2015 року, копія попередження(не зрозуміло від якої дати у звязку з тим, що на копії відображено частина квитанції про відправлення поштове) з копією квитанції про поштове відправлення від 05.06.2015року( на якій зазначено графа "кому"-ВДВС, також :73000Херсон), довіреність.

До суду викликалдись заявник, боржник, стягувач неодноразово. Повідомлені були належним чином завчасно про слухання справи. Та, сторони до суду не з?явились, про причини не повідомили.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до Постанови про відновлення виконавчого провадження від 28.08.2014 року відновлено виконавче провадження ВП № 35285510 по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/0417/2799/2012 виданого 16.04.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу на загальну суму 935580, 71 грн. Доказів направлення, або вручення боржнику вказаної постанови суду не надано.

Відповідно з інформацією з постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2012 р., постанови про відновлення виконавчого провадження від 28.08.2014 року, виконавчого листа від 16.04.2012 року адреса ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_1. Жодного доказу, що на вказану адресу направлялися матеріали виконавчого провадження в поданні відсутні.

Відповідно до попередження (дату встановити не можливо так як перекрита копією квитанції поштового відправлення) направленого ОСОБА_1 на адресу вул. Дніпропетровська, буд.13 її зобовязано бути присутньою 09.06.015 року з 12.00 до 14.00 під час проведення виконавчих дій, які відбудуться за адресою: вул. Комкова, Дніпропетровська,13 м.Херсон. Тобто в попередженні не вказано однозначного місця проведення виконавчих дій. Не надано суду доказів вручення боржнику вказаного попередження. Надана копія чеку поштового відправлення не є підтвердженням вручення боржнику попередження так як не надає змоги ідентифікувати відправлення та в графі кому зазначено: ВДВС.

Доказів вручення або відправлення боржнику виклику до державного виконавця від 12.05.2015 року суду не надано.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 20.05.2015 року ОСОБА_1 належить житловий будинок розташований за адресою: вул. Дніпропетровська, буд13 м. Херсон.

Згідно актів державного виконавця від 19.05.2015 року, 09.06.2015 року, складених в присутності представника стягувача, при виході на адресу: вул. Дніпропетровська, буд.13 м. Херсон, боржник за вказаною адресою був відсутній.

Як видно з подання державного виконавця він просить суд надати дозвіл на примусове проникнення до житлового будинку боржника хоча даних про те, що боржник чи інші особи чинять перешкоди в проникненні до будинку боржника не має, а сам по собі факт відсутності боржника у житловому будинку не є підставою для проникнення до житла.

Відповідно до п.10 ч.2ст.11 Закону України «Про виконавче провадження»державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржникафізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Згідно ст. 376 ЦПК питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні подання у наданні дозволу на примусове входження до житла боржників, суд виходить з того, що подання подано державним виконавцем передчасно без належного з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Крім того, кожному гарантується недоторканність житла; не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду (частини перша, другастатті 30 Конституції України).

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обовязком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобовязань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першоюстатті 9 Конституції Україниє частиною національного законодавства України.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року,стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави в права людини з метою забезпечення загального блага.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що підстав для входження до вищезазначеного будинку недостатньо, обставини, викладені в поданні, не знайшли свого підтвердження через відсутність належних доказів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 209, 376 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання державного виконавця відділу ДВС Комсомольського районного управління юстиції у м. Херсон про примусове входження до житла боржника ОСОБА_1, а саме до будинку № 13 по вул.Дніпропетровська у м. Херсоні відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 днів з дня проголошення або отримання її копії.

Ухвала підписана суддею в одному екземплярі та зберігається в матералах справи.

Суддя Біла Кисельова А. А.