Справа № 137/1569/14-ц Провадження № 22-ц/772/662/2015Головуючий в суді першої інстанції Желіховський В. М.
Категорія 2Доповідач Оніщук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Оніщука В.В.

суддів: Чуприни В.О., Медвецького С.К.,

при секретарі: Богацькій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на рішення Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Вінницького обласного навчально-курсового комбінату аграрної освіти, за участю третьої особи - Вінницької обласної ради про усунення перешкод у користуванні об'єктами нерухомого майна, що перебуває у приватній власності, -

в с т а н о в и л а :

В липні 2014 року позивач звернувся в суд з вказаним позовом, посилаючись на те, що 07.11.2006 року між співвласниками спільної часткової власності, одним з яких він являється, був укладений договір про поділ в натурі належних їм на праві власності об'єктів нерухомого майна і рішенням третейського суду від 07.11.2006 року вищевказаний договір був визнаний дійсним та поділено в натурі і передано у власність йому об'єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1. Державна реєстрація речових прав була проведена відповідно до вимог чинного законодавства і було видане реєстраційне посвідчення. Позивачем зазначено, що він не може в повній мірі реалізувати своє право на користування та розпорядження належним йому майном, яке складається з 19/100 часток будинковолодіння по АДРЕСА_1, оскільки дане майно без будь-якої правової підстави використовується відповідачем у своїй поточній господарській діяльності, а тому просив усунути перешкоди у користуванні об'єктами нерухомого майна, що перебуває у його приватній власності, шляхом зобов'язання Вінницького обласного навчально-курсового комбінату аграрної освіти звільнити виробниче приміщення, загальною площею 662,8 кв.м. літ. «К» та електроцех, загальною площею 296,3 кв.м. літ. «Л», що знаходяться по АДРЕСА_1.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, представником ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неповноту з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені в ній обставини.

Прокурор та представники Вінницького обласного навчально-курсового комбінату аграрної освіти і Вінницької обласної ради в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечували, вказавши на її безпідставність і законність та обґрунтованість рішення суду.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим; законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом; обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Вимогами ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволенні позову, районний суд виходив з того, що спірне нерухоме майно незаконно вибуло з володіння власника і тому рішенням суду, яке набуло законної сили, дане майно було витребувано у позивача, що свідчить про безпідставність заявленого останнім позову.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням третейського суду від 07.11.2006 року, визнано дійсним укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 договір про поділ частини будинковолодіння та поділено в натурі і передано у власність ОСОБА_2 частину будинковолодіння, а саме: літ. «Д» - кузня, загальною площею 185,5 кв. м; літ. «З» - акумуляторний цех, загальною площею 133,5 кв. м; літ. «К» - виробниче приміщення, загальною площею 662,8 кв. м; літ. «Л» - електроцех, загальною площею 296,3 кв. м; літ. «М» - спецмайстерня, загальною площею 471,4 кв. м; літ. «Г» - зварювальний цех, загальною площею 13,9 кв. м; літ. «Ж» - технічний пункт, прибудова, приміщення 4,5,6, площею 345, 3 кв. м, що складає 19/100 часток будинковолодіння.

Із реєстраційного посвідчення видно, що за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на вказані об'єкти нерухомого майна, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 09.04.2014 року, задоволено позов прокурора Літинського району та витребувано у ОСОБА_2 у спільну комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області в особі Вінницької обласної ради майно на загальну суму 285 756,79 грн., а саме: навчальні класи на 2-му поверсі виробничого приміщення лінійної монтажно-ремонтної дільниці (233,75 кв. м) балансовою вартістю з урахуванням індексації 73 796,11 грн. - літ. «К», які знаходяться у виробничому приміщенні, загальною площею 662,8 кв. м; будинок електроцеху площею 296,3 кв. м, балансовою вартістю з урахуванням індексації 211 960,68 грн., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 року вказане рішення Літинського районного суду Вінницької області від 09.04.2014 року залишено без змін.

Зі змісту вказаних судових рішень видно, що спірне нерухоме майно є власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Вінницької області, управління якою здійснює Вінницька обласна рада і яке вибуло з володіння власника незаконно, без його відома і згоди та поза його волею, що явилось підставою для його витребування у позивача.

Із постанови про закінчення виконавчого провадження від 12.11.2014 року вбачається, що рішенняЛітинського районного суду Вінницької області від 09.04.2014 року виконано і спірне нерухоме майно передано власнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вимогами ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції з урахуванням рішення Літинського районного суду Вінницької області від 09.04.2014 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.09.2014 року, прийшов до правильного висновку щодо належності спірного майна територіальній громаді та відповідно безпідставності заявленого позову.

Викладені в апеляційній скарзі посилання на факт реєстрації спірного майна за позивачем та непроведення такої реєстрації відповідачем, на увагу не заслуговують, оскільки вищезазначеними судовими рішеннями беззаперечно встановлено власника майна та факт незаконного вибуття даного майна із володіння власника.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи, тобто ухвалене рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Літинського районного суду Вінницької області від 24.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/ В.В. Оніщук

Судді: /підпис/ В.О. Чуприна

/підпис/ С.К. Медвецький

З оригіналом вірно: