Справа № 159/1047/15-ц
Провадження № 6/159/26/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 26 лютого 2015 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А,

з участю секретаря Горішної Н.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі подання начальника відділу ДВС Ковельського МРУЮ про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_2 звернувся до суду із поданням, погодженим начальником відділу ДВС Ковельського МРУЮ про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Подання мотивоване тим, що в ВДВС Ковельського МРУЮ на виконанні перебуває виконавче провадження від 30.05.2014 року номер за ЄДРВП 43522000 по примусовому виконанню виконавчого листа Ковельського міськрайонного суду по справі №159/240/14-ц (провадження №2/159/241/14) виданого 24.04.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 43961,50 гривень та судового збору в сумі 440 гривень. Боржник ОСОБА_1С в добровільному порядку відмовляється сплачувати заборгованість незважаючи на вжиті до нього заходи примусового виконання. Станом на 24.02.2015 року боржник ОСОБА_1С в повному обсязі не спатив заборгованість по виконавчому провадженню, також залишається несплачений і виконавчий збір в сумі 4440,15 гривень відповідно до постанови державного виконавця від 15.09.2014 року, і загальна сума заборгованості становить 46841,55 гривень, заходи щодо її погашення боржником не вжито. В ході виконання рішення суду державним виконавцем було встановлено, що ОСОБА_1 Ковельським РВ УДМС України у Волинській області було видано паспорти для виїзду за кордон серії ЕК №712574 від 10.02.2010 року та серії ЕХ №511212 від 10.09.2013 року. Наявність вказаних паспортних документів дає можливість ОСОБА_1 виїхати за межі України, в тому числі на постійне місце проживання, що унеможливить виконання судового рішення.

Представник ВДВС Ковельського міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву про розгляд подання у його відсутності за наявними у справі доказами.

Суд, оглянувши матеріали подання, приходить до висновку, що подання підставне і підлягає до задоволення з наступних причин.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 377-1 ЦПК України передбачено, що питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно вимог п. 18 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження", у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

Відповідно до ст. 2 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, документами, що дають право на виїзд з України і вїзд в Україну та посвідчують особу громадянина України під час перебування за її межами, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Згідно ч. 5 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Суд визнає достатніми докази того, що ОСОБА_1 будучи зобовязаним за рішенням суду сплачувати кошти, ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення суду позитивного результату не дали, а можливість боржника виїхати за межі території України може утруднити, або унеможливити виконання рішення суду.

За змістом вищенаведених норм застосування обмеження у праві виїзду з України можливе не за сам факт невиконання зобов'язань, а за ухилення від їх виконання.

Як убачається з матеріалів подання, на виконанні ВДВС Ковельського МРУЮ знаходиться виконавчий лист Ковельського міськрайонного суду про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 коштів у розмірі 43961,50 гривень та судового збору в сумі 440 гривень. Починаючи із листопада 2014 року боржник ОСОБА_1 добровільно кошти не повертає, станом на 24.02.2015 року заборгованість разом із виконавчим збором становить 46841,55 гривень.

Як убачається з долучених до подання копій документів, ОСОБА_1 ігнорує виклики державного виконавця та тривалий термін не виконує рішення суду.

Отже, матеріали подання вказують про невиконання боржником ОСОБА_1 зобов'язань зі сплати заборгованості та свідчать про його ухилення від виконання таких зобовязань.

Статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції від 17 липня 1997 року, визначено, що на здійснення права кожного залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною, не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Вищенаведені положення Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України від 21 січня 1994 року передбачають можливість тимчасової відмови громадянину України у виїзді за кордон, зокрема, якщо діють неврегульовані аліментні зобов'язання, він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, а матеріали подання вказують про ухилення ОСОБА_1 від виконання таких зобовязань.

З огляду на викладені обставини слід тимчасово обмежити боржнику ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Керуючись ч. 1, ч. 2 ст. 14, ч.1 ст. 377-1 ЦПК України, статтею 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 18 ч. 2 ст. 11, ст. 33 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 2,, ч. 5 ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України, суд,

У Х В А Л И В :

Подання задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н., паспорт серії АС 995278 виданий 22.02.2006 року Ковельським МРВ УМВС України у Волинській області), громадянину України, зареєстрованому за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, - у праві виїзду за межі України до виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України.

Копію ухвали направити для відома відділу державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного суду Волинської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню і може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в пятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

ГоловуючаОСОБА_4