Справа № 128/5741/14-ц Провадження № 22-ц/772/804/2015Головуючий в суді першої інстанції Васильєва Т. Ю.
Категорія 50 Доповідач Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю апелянтки, позивачки ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці, в залі судових засідань апеляційного суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на утримання дружини,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне рішення Вінниць-кого районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

19 листопада 2014 року ОСОБА_2 звернулася у Вінницький районний суд Вінницької області з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини зі всіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мі-німуму щомісячно, на власне утримання у зв'язку з перебуванням у відпустці по дог-ляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 1-2). Позов мотивований тим, що відповідач, проживаючи окремо від сім'ї, добровільно не надає матеріальну допомогу для нормального матеріального існування дружини в період догляду за ма-лолітньою донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому вона змушена звернутися з даною вимогою до суду.

Заочним рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року ( а. с. 35-39 ) позов задоволений частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки від усіх видів його доходів щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 19 листопада 2014 року. В решті позовних вимог відмовлено. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допущене до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 800,00 гривень у відшкодування витрат на правову допомогу, в дохід держави - судовий збір в сумі 243,60 гривні.

Не погоджуючись з ухваленим заочним рішенням у справі, позивачка ОСОБА_2 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати, ухва-лити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Апелянтка вважає оскаржуване рішення таким, що не відповідає дійсним обставинам справи і вимогам закону, ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права ( а. с. 41-43 ).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення та заперечення на апеляційну скаргу сторін у справі, дослідивши матеріали останньої, проаналізувавши наявні в справі до-кази в їх сукупності, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судо-вого рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що скарга підлягає частковому задо-воленню.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і об-грунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судо-чинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на під-ставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обгрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встанов-леними, відповідність висновків суду обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції не повністю відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 січня 2013 року, від спільного проживання мають доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є ОСОБА_3, відповідач у справі. Дитина прожи-ває з матір'ю, перебуває на її утриманні. Позивачка перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністра-ції, де згідно з довідкою від 06 листопада 2014 року № 3077 ( а. с. 6 ) отримує допо-могу у зв'язку з народженням дитини з 01 червня 2014 року до 30 червня 2018 року.

Відповідач ОСОБА_3 проживає окремо від дружини та дитини, зі своєю ма-тір'ю-пенсіонеркою ОСОБА_5, 1953 року народження, пенсія якої складає 1097,38 гривень. Суд врахував, що ОСОБА_3 є особою працездатного віку, об'-єктивних обставин, які б перешкоджали йому працевлаштуватися, судом не вста-новлено, на обліку безробітніх відповідач не перебуває, однак зазначає про наявність у нього нерегулярних, мінливих доходів, зокрема в натурі. Суд прийшов до висновку про недоведеність позиції відповідача щодо необхідності стягнення з нього аліментів на утримання дружини в твердій сумі, зваживши й на те, що в провадженні цього ж суду перебуває справа за позовом до нього ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1/4 частини всіх доходів батька. Останній визнає ви-моги щодо утримання дитини, тому, приймаючи до уваги потребу в утриманні від-повідачем двох осіб, суд прийшов до висновку щодо необхідності стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання подружжя у розмірі 1/6 частини всіх видів до-ходів платника цих виплат.

Враховуючи найвищі інтереси дитини, яка проживає спільно з матір'ю, потребу останньої в утриманні батьком дитини до досягнення донькою трирічного віку і на-стання можливості отримання матір'ю власної заробітної плати, суд дійшов правиль-ного і справедливого висновку щодо необхідності стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки на період догляду за малолітньою дитиною. Позивачка зна-ходиться у законодавчо передбаченій відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує лише державну допомогу у зв'язку з народженням ди-тини і безспірно потребує матеріальної допомоги від батька дитини, свого подружжя. Останній не заперечує необхідності такого утримання.

Однак, з висновком суду першої інстанції в частині доцільності стягнення алі-ментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частки всіх видів доходів відповідача по-годитися однозначно не можна.

Оскаржуючи заочне судове рішення, ОСОБА_2 у скарзі зазначає, що суд встановив факт безробіття платника аліментів, наявність у нього мінливих, нерегу-лярних доходів; стягнень по виконавчих документах, платіжних зобов'язань у нього немає. Перебуваючи у відпустці по догляду за дитиною, ОСОБА_2 позбавлена можливості заробляти кошти, отримувати будь-який дохід на своє утримання, тому має право на матеріальне утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення останньою трирічного віку за умови, що платник аліметів може надавати матеріальну допомогу.

З доводами апеляційної скарги в певній частині слід погодитися. Однак, це не стосується визначення розміру аліментів у частці від доходу відповідача.

Статтею 184 СК України, роз'ясненням, викладеним у пункті 17 постанови Пле-нуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування суда-ми окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що у разі нерегулярного, мінливого доходу у платника аліментів, отримання ним частини доходу в натурі, за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи встановлені фактичні обставини у справі, непрацевлаштованість ОСОБА_3 на час вирішення вимог позивачки, аліменти на утримання дружини в період перебування її у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею триріч-ного віку слід визначити у твердій грошовій сумі.

При цьому колегія суддів апеляційного суду приймає до уваги, що рішенням Він-ницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року, що набрало за-конної сили згідно ухвали апеляційного суду від 11 березня 2015 року, копії яких до-дані до матеріалів цієї справи, з ОСОБА_3 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4, 2014 року народження, у розмірі 350,00 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Посилання платника аліментів на його непрацевлаштованість, наявність матері-пенсіонерки, добровільне надання матеріальної допомоги на утримання іншої дитини 1999 року народження, стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в розмірі 350,00 гривень на місяць та через це неспроможність сплачувати аліменти на утри-мання дружини в сумі більше, ніж 200,00 гривень на місяць, колегія суддів оцінює критично, вони не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують обгрунтованості заявленої в суд вимоги ОСОБА_2,

Колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що ОСОБА_3 має реальну можливість за станом здоров'я при бажанні заробляти необхідні кошти, зо-крема й визначені судовим рішенням, для утримання як малолітньої доньки ОСОБА_4, так і її матері на період догляду за дитиною.

Згідно з ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досяг-нення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сто-рона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх ви-мог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає ци-вільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, інших осіб, які бе-руть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми права-ми щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно норм статті 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення у справі є неповне з'ясування судом об-ставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вва-жав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись статтями 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Заочне рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 20 січня 2015 року скасувати в частині стягнення аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини всіх доходів ОСОБА_3.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого в АДРЕСА_1, жителя АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_2 алі-менти на її утримання в розмірі 350,00 гривень щомісячно до досягнення донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, трирічного віку, починаючи з 19 листопада 2014 року.

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак воно може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:/підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: