Справа № 487/566/15-ц
Провадження № 2/487/944/15
Заводський районний суд міста Миколаєва
РІШЕННЯ

Іменем України

16.04.2015 Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменка В.В., із секретарем судового засідання Каламурза О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості за договором кредиту з ОСОБА_1,

встановив:

23.01.2015 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ "КБ "Приватбанк", яким представник позивача Сафір Ф.О. просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" 34 960.66 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 29.04.2007, а також витрати понесені позивачем при сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 29.04.2007 договору, відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користування 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, в порушення умов укладеного договору не належним чином виконував взяті зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.11.2014 склала 34 960.66 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ПАТ "КБ "Приватбанк".

В судове засідання представник позивача - Заливчий Я.В. не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Позивач повідомлявся про час і місце розгляду справи за встановленим у законному порядку місцем його проживання, тобто був повідомленим в силу частини п'ятої статті 74 ЦПК України.

Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за його відсутності, суд, керуючись частиною першою статті 224 ЦПК України, ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача або ж його представника, на підставі наявних у справі матеріалів з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 29.04.2007 між Закритим акціонерним товариством "Комерційний Банк "Приватбанк", правонаступником усіх прав і обов'язків якого, згідно статуту ПАТ "КБ "Приватбанк" є позивач, з однієї сторони та ОСОБА_1, з іншої, було укладено договір, за яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Кредитний договір від 29.04.2007 було укладено у письмовій формі шляхом надання відповідачу письмової заяви, згідно якою він погодився з тим, що його заява разом із запропонованими ЗАТ КБ "Приватбанк" Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у згаданій заяві.

Відповідно до частини першої статті 207 Цивільного Кодексу України (далі за текстом ЦК України), правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах.

Згідно статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець, взяла на себе обов'язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться.

Статтею 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлено однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

Відповідно до Закону України "Про банки та банківську діяльність", банки самостійно встановлюють умови надання кредиту.

На підставі зазначених норм законодавства ПАТ "КБ "Приватбанк" були затверджені стандартні форми - Умови та Правила надання банківських послуг, підписані Головою Правління банку.

Згідно із пунктом 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, підписання договору кредиту є фактом наявності згоди отримувача кредитної карти відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком.

Пунктом 3.1 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що датою укладення договору є дата відкриття рахунку, яку зазначено у розділі "Відмітки Банку" в заяві про отримання кредиту, яку було підписано відповідачем. У даному конкретному випадку датою укладання договору є 29.04.2007.

Проаналізувавши зазначені положення законодавства суд приходить до висновку щодо відповідності договору кредиту, який було укладено між сторонами нормам національного законодавства.

В порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, станом на 30.11.2014 має заборгованість, яка складається з наступного: 6 976.93 грн. - заборгованість за кредитом; 25 842.75 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом. Окрім того, у відповідності до пункту 8.6 Умов та Правил надання банківських послуг відповідачу нараховано 500.00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1 640.98 грн. процентної складової штрафу.

Наданий суду, в підтвердження заборгованості розрахунок, складений та підписаний посадовою особою банку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимогам ЦК.

Відповідно до статті 549 ЦК України боржник у разі порушення ним зобов'язань повинен сплатити кредитору неустойку (штраф, пеня), розмір якої відповідно зі статтею 551 ЦК України може бути встановлена договором.

Згідно із статтею 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати відсотків

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень.

Таким чином, представником позивача доведено, а доводи прийнято судом, що відповідач не виконав взятих на себе договором зобов'язань, а тому заявлені вимоги про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь ПАТ "КБ "Приватбанк" підлягають стягненню 349.61 грн. судових витрат із сплати судового збору, що понесені позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного та керуючись статтями 10, 11, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" про стягнення заборгованості за договором кредиту з ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" заборгованість за кредитним договором №б/н від 29 квітня 2007 року у розмірі 34 960 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот шістдесят) грн. 66 (шістдесят шість) коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" понесені при зверненні до суду витрати зі сплати судового збору у розмірі 349 (триста сорок дев'ять) грн. 61 (шістдесят одна) коп.

Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд міста Миколаєва.

СУДДЯ В.В.КУЗЬМЕНКО