Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/375/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Пляка С. Л.
Доповідач Суровицька Л. В.
РІШЕННЯ

Іменем України

18.02.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючої судді - Суровицької Л.В.,

суддів - Авраменко Т.М., Кіселика С.А.,

при секретарі - Кравченко Я.С.,

за участю сторін та їх представників, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та дружини.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2014 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Зазначала, що з 03 грудня 2012 року по 06 серпня 2014 року вони з відповідачем проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання мають сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого є відповідач. Після народження сина спільне життя не склалось, син проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо. Оскільки відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина, просила суд стягнути з нього на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття, у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 1/3 частини прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також стягнути з відповідача на її користь на її утримання аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років (а.с.2-3).

В судовому засіданні уточнила позовні вимоги і просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі ? частини заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_4 року, а також на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягненню дитиною повноліття, тобто по ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с.25-26).

Рішенням Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти у розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18 серпня 2014 року до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ? частину всіх видів заробітку (доходу) на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, розподілено судові витрати (а.с.68-69).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, а в стягненні аліментів на ОСОБА_3, відмовити (а.с.73-76).

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 та його представник підтримали доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_3 та її представник заперечили проти них і просили рішення суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково із наступних підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно із ч. 1 ст. 189 цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом .

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, відповідач є батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сторони проживають окремо. Дитина проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні (а.с.4,8).

Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно.

Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених статтею 184 СК України.

Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, за станом здоров'я відповідач є працездатним, згідно довідки Локомотивного ДЕПО «Знам'янка», він працює на посаді машиніста електровоза в ДП «Одеська залізниця»,Локомотивне депо «Знам'янка» , його заробіток за період з травня по жовтень 2014 року склав після належних утримань - 42 203 грн.63 коп., тобто в середньому 7 093, 93 грн. на місяць (а.с.64).

Інших дітей, крім сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідач на утриманні не має.

Безпідставними та необгрунтованими є доводи апеляційної скарги і посилання відповідача та його представника на ту обставину, що на утриманні відповідача перебувають його батьки, які є пенсіонерами, хворіють та потребують додаткових витрат на лікування, оскільки належних доказів про розмір їх пенсії, знаходження останніх саме на його утриманні не надано.

Надана відповідачем довідка про те, що його батько пройшов курс лікування в комунальному закладі "Кіровоградський обласний онкологічний диспансер" і 02 квітня 2014 року виписаний, з наданими для лікування рекомендаціями, не підтверджує того факту, що відповідач поніс витрати на його лікування, розмір цих витрат та необхідність значних витрат в подальшому.

Тому не ґрунтуються на законі та є безпідставними доводи скарги, які не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Суд першої інстанції належним чином встановив обставини справи, дав правильну оцінку доказам і відповідно до ст.ст.180,182 СК України дійшов правильного висновку про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку(доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів на утримання дитини ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його зміни відсутні, тому рішення суду в цій частині залишається без змін.

Згідно з ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тому відповідач не позбавлений можливості звернутись до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності вказаних обставин.

Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу.

Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років (ч.2 ст.84 СК України).

Для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить матері незалежно від цієї обставини.

Право на аліменти у дружини-матері виникає лише у разі достатнього матеріального забезпечення чоловіка.

Судом першої інстанції встановлено і підтверджується матеріалами справи, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 05 березня 2014 року.

Відповідач працює, має стабільний заробіток, розмір заробітної плати становить в середньому 7 093, 93 грн. на місяць.

За таких обставин суд прийшов до правильного висновку про те, що позивач, з якою проживає дитина, має право на утримання, а матеріальне забезпечення відповідача є достатнім для сплати аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років.

Проте, визначаючи розмір аліментів на утримання позивачки у розмірі ? частини заробітку (доходу), суд першої інстанції прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи та допустив порушення норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, суд на порушення вимог ст. ст. 213, 215 ЦПК України свій висновок не мотивував.

Суд не врахував, що в мотивувальній частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( 995_004 ) (РИМ, 04.XI.50).

При визначенні розміру аліментів на дружину суд не врахував положення ч.4 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження» про те, що загальний розмір усіх відрахувань під час виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Також суд не звернув увагу на встановлений Законом України «Про Державний бюджет на 2015 рік» прожитковий мінімум на 1 особу - 1171 грн. , а на працездатну особу - 1218 грн. на місяць.

Оскільки з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини його заробітку, а разом з визначеним розміром стягнення аліментів на утримання матері дитини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/4 частини його заробітку, загальний розмір буде складати 1/2 частин його заробітку (доходу), колегія суддів вважає за необхідне зменшити розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років до 1/6 частини заробітку (доходу), що відповідатиме розміру прожиткового мінімуму, встановленого у 2015 році.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має матеріальної можливості сплачувати аліменти на утримання дружини, є безпідставними, такими, що спростовуються доказами у справі.

Оскільки суд першої інстанції при ухваленні рішення в частині визначення розміру аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права, відповідно до п.3, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України це є підставами для зміни рішення суду в цій частині.

З відповідача на користь позивачки підлягають до стягнення аліменти на її утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду - з 18 серпня 2014 року до досягнення дитиною трьох років - по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції таємниці нарадчої кімнати є безпідставними та недоведеними. На підтвердження вказаного порушення відповідачем не надано жодного безспірного доказу, пояснення про порушення судом ст.196 ЦПК України ґрунтуються на його припущеннях.

Оскільки зміна рішення в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років не тягне за собою зміну розміру судових витрат, рішення суду в цій частині також залишається без змін.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.3 ч.1 ст.307, ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2014 року в частині стягнення аліментів на утримання ОСОБА_3 до досягнення дитиною трьох років, змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду, тобто з 18 серпня 2014 року до досягнення дитиною трьох років - по ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: