АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3798/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Гаврилова О.В.
Доповідач Кравець В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Семенюк Т.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, Реєстраційна служба Головного управління юстиції у м. Києві про витребування майна з незаконного володіння та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 рокупозивач звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1; скасувати державну реєстрацію права власності на вищезазначену квартиру, зареєстровану в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.04.2014р. за номером запису про право власності 2643999 - на ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2014р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_6 та зареєстрованого в реєстрі за № 641; витребувати квартиру із чужого незаконного володіння ОСОБА_4

У січні 2015 року представник позивача подав заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та зареєстрована за ОСОБА_1, до набрання законної сили рішенням у справі та заборонити, до набрання законної сили рішенням у справі, ОСОБА_1 та будь- яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо квартири.

Мотивував заяву тим, що спірна квартира входила до складу спадщини після ОСОБА_7 та вибула з володіння спадкодавця на користь ОСОБА_3 поза її волею. Відповідач ОСОБА_3 25.04.2014р. відчужила за договором купівлі-продажу спірну квартиру ОСОБА_4, яка 04.11.2014р. без повідомлення нотаріуса про наявність судового спору відносно вищезазначеної квартири відчужила її на підставі договору купівлі-продажу на користь ОСОБА_1, у зв'язку з чим є велика ймовірність подальшого перепродажу спірної квартири чи вчинення відносно неї інших правочинів, що унеможливить або утруднить виконання рішення суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року - заяву задоволено частково.

Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1. Допущено негайне виконанання ухвали суду.

Не погоджуючись з ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її, посилаючись на невідповідність ухвали нормам процесуального права.

Вказує на те, що квартира не входила до складу спадщини, оскільки спадкодавець ще за життя реалізувала своє право на відчуження свого майна шляхом договору дарування, а тому на момент відкриття спадщини це майно вже не належало спадкодавцю.

Крім того, ОСОБА_2 не має жодного відношення до квартири, вона ніколи не була власником, а її право не було зареєстровано в Державному реєстрі прав власності.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Задовольняючи заяву, суд виходив з того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру передбачено законом і такий спосіб є співмірним заявленим вимогам, а його невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151 ЦПК України), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, сформованого 16.12.2014р. Реєстраційною службою Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, квартира АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер: 1964, виданого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_8 04.11.2014р.

Колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що квартира є предметом спору, а тому заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими вимогами, і їх невжиття може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апелянта про те, що квартира придбана ним у законний спосіб не можуть бути оцінені судом апеляційної інстанції на даному етапі, оскільки ці обставини підлягають з»ясуванню під час розгляду справи по суті .

Таким чином, посилання апелянта на порушення норм процесуального права при розгляді заяви - є безпідставні.

Оскільки, ухвала суду постановлена з дотриманням норм процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 12 січня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді