Справа № 756/9672/14-ц С
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/253/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Белоконна І.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.

при секретарі:Басюк Ю.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника відповідача - СофінаО.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 7 серпня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про стягнення грошових коштів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 13 травня 2013 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Європейський газовий банк» укладено Договір банківського вкладу з фізичною особою, відповідно до умов якого, банк зобов'язався відкрити йому депозитний рахунок та приймати від нього грошові кошти в іноземній валюті на строк 371 день, тобто до 19 травня 2014 року, зі сплатою за користування грошових коштів 9,5% річних.

Він умови договору виконав в повному обсязі, вніс на депозитний рахунок кошти в розмірі 80 000 доларів США, а після закінчення строку дії договору, банк відмовив йому у поверненні грошових коштів та відсотків за користування його грошима. На момент звернення до суду з позовною заявою грошові кошти йому не повернуті, тому, просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в розмірі 87 485,24 доларів США що за курсом Національного банку України станом на момент звернення до суду становить 1 023 577, 31 грн. та судові витрати у розмірі 3654 грн.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 7 серпня 2014 року задоволені позовні вимоги ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» про стягнення грошових коштів.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на користь ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 87 485, 24 доларів США, що за курсом НБУ станом на момент звернення до суду становить 1 023 577 грн. 31 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк» на користь ОСОБА_5 судові витрати в розмірі 3654 грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач Публічне акціонерне товариство «Європейський газовий банк», подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зокрема зазначив, що Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16 липня 2014 року в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» розпочата процедура виведення АТ «ЄВРОГАЗБАНК» з ринку шляхом запровадження тимчасової адміністрації.

Тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 17 липня 2014 року по 17 жовтня 2014 року, а потім продовжено ще на один місяць до 17 листопада 2014 року. Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах.

З 18 листопада 2014 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб розпочато процедуру виплати гарантованих вкладникам грошових сум у відповідності до ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Вважає, що у позивача відсутнє будь-яке порушене, невизнане чи оспорювань право відносно повернення депозитного вкладу, адже позивач може захистити свої майнові права за Договором банківського вкладу в порядку передбаченому вищезазначеним законом.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити, а рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що банк не приступив до виконання грошового зобов'язання у строк, встановлений договором банківського вкладу, та не повернув на першу вимогу ОСОБА_5 вкладену суму грошових коштів, а тому він вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, чим порушив майнові права вкладника, включаючи право власності на грошові кошти, що знаходяться на відкритих у банку рахунках НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, а тому зобов'язаний повернути грошові кошти в розмірі 87485,24 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на момент звернення до суду з цією позовною заявою становить 1 023 577,31 грн..

Такий висновок суду першої інстанції відповідає встановленим судом обставинам та нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, судом встановлено і підтверджується дослідженими в судовому засіданні і наявними в матеріалах справи доказами, що 13 травня 2014 року між ПАТ «Європейський газовий банк» та ОСОБА_5 укладено Договір банківського вкладу з фізичною особою № 318891.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до пункту 1.1 договору Банк зобов'язався відкрити Вкладнику депозитний рахунок № НОМЕР_3 та приймати від Вкладника грошові кошти в іноземній валюті на строк 371 день (тобто до 19.05.2014 року).

Згідно з пунктами 1.2-1.3 Договору Вкладник вносить готівкою або перераховує безготівковим шляхом з відкритих у Банку власних поточних та/або депозитних рахунків, а Банк приймає на відкритий Вкладнику рахунок кошти в сумі 80 000,00 (вісімдесят тисяч) доларів СІЛА. За використання грошових коштів Банк сплачує Вкладнику проценти із розрахунку 9,5% річних.

13 травня 2013 року ОСОБА_5 вніс через касу банку на депозитний рахунок № НОМЕР_3 грошові кошти в розмірі 80 000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією від 13 травня 2013 року № 29092.

Згідно з ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення.

Пунктом 6.2 Договору Сторони передбачили, що якщо Вкладник в день закінчення строку Вкладу, визначеному у п. 1.1 Договору, не з'явився до Банку для отримання Вкладу (особисто або через уповноваженого представника) та/або не надав заяву про перерахування коштів з рахунку, то Банк, починаючи з дати закінчення строку Вкладу обліковує суму залишку Вкладу та процентів як вклад на вимогу. При цьому, Банку відкриває Вкладнику рахунок № НОМЕР_1, з якого Вкладник вправі отримати кошти готівкою через касу Банку або надати письмову заяву про безготівкове перерахування коштів на інший рахунок Вкладника, відкритий у Банку.

Згідно умов договору судом було встановлено, що 19.05.2014 року сплив строк дії Вкладу і, як наслідок, банк облікував грошові кошти ОСОБА_5 на рахунок № НОМЕР_1. Відсотки за Договором вкладу були обліковані на картковий рахунок № НОМЕР_2, що підтверджується детальними розрахунками.

Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Враховуючи, що позивач є фізичною особою, та жодних інших умов повернення сторони не визначали, відповідач повинен був повернути позивачу грошові кошти в розмірі 87 485,24 доларів США на першу ж вимогу позивача.

17 червня 2014 року ОСОБА_5 звернувся до банку з вимогою повернути у встановленому законом порядку грошові кошти у розмірі 87 485,24 доларів США, що обліковуються на рахунку НОМЕР_1 та на картковому рахунку НОМЕР_2, та просив надати інформацію про наявність грошових коштів на рахунках позивача, відкритих у банку.

Згідно довідки від 18 червня 2014 року банк надав ОСОБА_5 довідку за №16.4-2- 1091/06, в якій повідомив про його відкриті в Банку рахунки та залишок коштів на них. При цьому, банк зазначив, що «за розпорядженням Правління Банку жодні операції з коштами клієнтів не проводяться».

Згідно з ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Частиною 1 ст. 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Частиною 3 ст. 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, враховуючи, що відповідач свої зобов'язання не виконав, грошові кошти на вимогу вкладника не повернув, висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_5. є законним і обґрунтованим.

Введення Постановою Правління Національного банку України від 16 липня 2014 року в ПАТ «Єврогазбанк» тимчасової адміністрації, на що посилається апелянт як на підставу безпідставності заявлених вимог, не може бути підставою для відмови у позові, оскільки строк дії вкладу сплив 19 травня 2014 року, з заявою про повернення грошових коштів ОСОБА_5 звернувся 17 червня 2014 року, отже строк виконання обов'язку банку повернути вклад наступив до введення тимчасової адміністрації.

Частиною 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів); 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Обмеження встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників.

За встановлених у цій справі обставин, на зобов'язання банку перед ОСОБА_5 обмеження встановлене п.1 ч.5 ст.36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюється.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що судом невірно вирішено питання розподілу судових витрат, оскільки уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільнена від сплати судового збору (п.22 ст.5 Закону України «Про судовий збір») колегія суддів відхиляє, оскільки сума судового збору в порядку ст..88 ЦПК України стягнута з ПАТ «Європейський газовий банк».

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, які зроблені судом на основі повно та всебічно з'ясованих обставин. Виконавши всі вимоги цивільного судочинства, суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Європейський газовий банк»- відхилити.

Заочне рішення Оболонського районного суду м.Києва від 7 серпня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: