Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/217/15 Головуючий у 1 інстанції: Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Спас О.В.,

Суддів Бабак А.М.

Полякова О.З.,

При секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3 на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення коштів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення коштів.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що 26 серпня 1994 року він уклав шлюб з ОСОБА_3 та проживав однією сім'єю, а з грудня 2013 року сімейні відносини припинені.

Від шлюбу мають двох дітей: дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_2.

За час перебування у шлюбі сторонами придбано майно:

1) Житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163) за зазначеною адресою та зареєстровані на відповідачку на підставі договору купівлі-продажу будинку № 829 від 05 квітня 2007 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 і державного акту на право власності на земельну ділянку Запорізької міської ради від 21 листопада 2007 року, загальною вартістю 676903 грн.;

2) Приміщення АДРЕСА_3, зареєстроване на відповідачку на підставі Свідоцтва про право власності № 1913 виданого Запорізьким міськвиконкомом від 31 серпня 2001 року, вартістю 617188 грн.;

3) Двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, зареєстрована на відповідачку на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстрованого у реєстрі за № 2069, вартістю 446882 грн.;

4) Трикімнатна квартира АДРЕСА_2, зареєстрована на позивача на підставі договору міни посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 26 лютого 1997 року зареєстрованого у реєстрі за № 687, вартістю 593956 грн.;

5) Легковий автомобіль Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1, вартістю 134101,91 грн. зареєстрований на відповідачку;

Всього на загальну суму - 2 469 030, 91 грн.

Депозитні рахунки на загальну суму 100000 грн. розміщені в Укрсоцбанку, РайффайзенБанк Аваль, ОТП Банк, Індустріалбанк, ГТУМБ, «Сбербанк России», Банк Кіпру на ім'я відповідачки.

Крім того, позивач зазначав, що у нього з відповідачкою є боргові зобов'язання на суму 1631440 грн. перед ОСОБА_12, які рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року стягнуті з нього на користь ОСОБА_12.

В ході розгляду справи позивач відмовився від поділу банківських грошових депозитів на суму 100 000 гривень та просив суд провести поділ спільного сумісного майна подружжя. Виділити йому ОСОБА_4:

1) Житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163) за адресою: АДРЕСА_4 та зареєстрований за ОСОБА_3 вартістю - 676903 грн.;

2) Приміщення АДРЕСА_3 зареєстроване за ОСОБА_3 вартістю 617188 грн. та визнати за ним право особистої приватної власності на виділене майно.

Виділити ОСОБА_3:

1) Трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 зареєстровану за ОСОБА_4, вартістю 593956 грн.;

2) Двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 зареєстровану за ОСОБА_3, вартістю 446882 грн. ;

3) Легковий автомобіль Volkswagen Golf, зареєстрований за ОСОБА_3, вартістю 134101, 91 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на його користь 340424,45 грн. боргових зобов'язань сплачених на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року та судові витрати у сумі 3654 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Виділено ОСОБА_4 житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163) за адресою: АДРЕСА_4 та приміщення АДРЕСА_3.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га кадастровий номер :04:028:0163 за адресою: АДРЕСА_4 та визнано за ОСОБА_4 право власності на нежитлове приміщення АДРЕСА_3.

Виділено ОСОБА_3: трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, легковий автомобіль VOKSWAGEN GOLF, державний номер НОМЕР_1. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 340424,45 грн. - боргових зобов'язань, сплачених на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 3654 грн. суму судового збору.

Не погоджуючись із рішенням суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи і наданим доказам, рішення ухвалено з порушенням судом норм матеріального та процесуального права оскільки судом не прийнято до уваги, що договори позики укладалися не в інтересах сім'ї, оскільки про існування боргових зобов'язань ОСОБА_4 їй відомо не було, а тому не має відповідати за борги позивача. Крім того, виділивши у власність позивача нежитлове приміщення АДРЕСА_3, суд залишив поза увагою що це приміщення використовується нею для здійснення медичної практики, а тому в силу ст. 57,61 СК України, ст. 52 ЦК України не може бути об'єктом спільної сумісної власності подружжя. Виділивши житловий будинок АДРЕСА_4 у власність позивача, суд не звернув увагу, що будинок розташований на земельній ділянці, яка виділялася їй для будівництва будинку та нею приватизована, а тому порушується її право на використання земельної ділянки. Крім того, судом не враховано, що з нею проживають неповнолітні діти, які навчаються в навчальних закладах, розташованих неподалік будинку, тому їм зручніше і комфортніше проживати у будинку, ніж в 2-х та 3-х кімнатних квартирах.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити у її власності:

житловий будинок АДРЕСА_4, розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163 за адресою: АДРЕСА_4);

приміщення АДРЕСА_3;

легковий автомобіль НОМЕР_2.

Залишити у власності ОСОБА_4 трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 та виділити у власність ОСОБА_4 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Відмовити ОСОБА_4 у позові до ОСОБА_3 про поділ спільного майна і стягнення з неї 400000,00 грн. Стягнути з ОСОБА_4 судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, оскаржуване судове рішення зазначеним вимогам не відповідає.

Повноваження апеляційного суду щодо перегляду рішення суду першої інстанції визначені ст.307 ЦПК України, відповідно якої за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право як скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог так і змінити рішення суду першої інстанції.

Згідно ст. 309 ЦПК України підставами для скасування та зміни рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

З матеріалів справи вбачається, що шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрований 26 серпня 1994 року (т.1 а.с.14). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с. 15-16). Шлюб між сторонами розірваний 14 липня 2014 року (т.1 а.с.65). Діти проживають з матір'ю, на їх утримання з батька рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 липня 2014 року стягнуті аліменти (т.1 а.с. 225-227).

Відповідно матеріалів справи, подружжям ОСОБА_3 за час знаходження у шлюбі набуте наступне майно:

1) Житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163) за зазначеною адресою та зареєстровані за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу будинку № 829 від 05 квітня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_7 і державного акту на право власності на земельну ділянку Запорізької міської ради від 21 листопада 2007 року, загальною вартістю 676903 грн.(т.1 а.с. 17-25, 121-153);

2) Приміщення АДРЕСА_3, зареєстроване за ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право власності № 1913 виданого Запорізьким міськвиконкомом від 31 серпня 2001 року, вартістю 617188 грн.(т.1 а.с. 26 -27, 121-153);

3) Двохкімнатна квартира АДРЕСА_1, зареєстрована за ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 11 жовтня 2003 року посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_8 зареєстрованого у реєстрі за № 2069, вартістю 446882 грн. (т.1 а.с. 28-32, 121-153);

4) Трикімнатна квартира АДРЕСА_2, зареєстрована за ОСОБА_4 на підставі договору міни посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 26 лютого 1997 року зареєстрованого у реєстрі за № 687, вартістю 593956 грн. (т.1 а.с. 33-38, 121-153);

5) Легковий автомобіль Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1, вартістю 134101,91 грн. зареєстрований за ОСОБА_3 (т.1 а.с. 39-40, 102).

Виділяючи у власність позивача ОСОБА_4 приміщення АДРЕСА_3 суд першої інстанції виходив з того, що дане приміщення є медичним кабінетом для здійснення підприємницької діяльності, а ОСОБА_4 здійснює підприємницьку діяльність, працює у зазначеному приміщенні та має відповідну ліцензію.

Однак, судом залишено поза увагою, що позивачем ОСОБА_4 на підтвердження зазначеного не наданого жодного доказу. На момент ухвалення рішення в матеріалах справи наявна лише ксерокопія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця яка здійснена 18.04.2001 року, замінена 07.08.2007 року та зареєстрована в ЄДР юридичних і фізичних осіб за номером 035737 (т.1 а.с.13,49).

Будь-які відомості щодо здійснення медичної практики ФОП ОСОБА_4 в приміщенні АДРЕСА_3 відсутні.

Натомість, на момент розгляду справи судом першої інстанції в матеріалах справи була наявна виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, державна реєстрація якої здійснена 30.04.2002, 01.08.2007, 2 035607 та перебуває на обліку 23.01.2008р. у Головному управлінні статистики, 30.04.2002р. у ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя, як платник податків, та 08.05.2002р. у ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя як платник єдиного внеску. Основний вид економічної діяльності - 86.21 загальна медична практика (т.1 а.с. 62).

В порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суд першої інстанції не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи та не встановив чи дійсно позивач ОСОБА_4 займається медичною практикою та використовує приміщення АДРЕСА_3 для медичної практики.

При розгляді справи в апеляційному суді, сторонам надана можливість надати докази, які підтверджують використання медичного кабінету - приміщення АДРЕСА_3 у професійній діяльності кожним із них.

На підтвердження використання зазначеного приміщення в своїй професійній діяльності ОСОБА_3 надана ліцензія Міністерства охорони здоров'я України, відповідно якої з 19.08.2010 року вона має право на зайняття медичною практикою (кардіологія, терапія) (т.1 а.с.207), договір на купівлю-продажу теплової енергії в гарячій воді від 01.05.2010 року, договір № 5478 від 02.02.2007 року на постачання електричної енергії, які укладені між нею та відповідними організаціями та підтверджують використання наданих ними послуг ФОП ОСОБА_3 в приміщенні АДРЕСА_3 (т.1 а.с. 208-224). Крім того, надана довідка Управління охорони здоров'я Запорізької обласної адміністрації про стан матеріально-технічної бази суб'єкта господарської діяльності від 04.08.2010 року, яка свідчить про проведення ОСОБА_3 медичної практики в приміщенні АДРЕСА_3. Кабінет відповідає БНІП, санітарним умовам,знаходиться у надійній і безпечній для експлуатації капітальній споруді. Окреме приміщення, спеціально пристосоване під лікарняний кабінет, знаходиться на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, має шляхи під'їзду для санітарного транспорту, наявний внутрішній та зовнішній зв'язок, наявне резервне електропостачання. В кабінеті наявна статистична документація для терапевтичного прийому, форма 025/0, журнал обліку амбулаторного прийому хворих (т.2 а.с. 13-19). Вказана довідка необхідна для отримання ОСОБА_3 ліцензії, яка видана Міністерством охорони здоров'я України 19.08.2010 року.

Наряду з цим, ОСОБА_3 надані протоколи медичного обстеження пацієнтів, з яких вбачається, що обстеження хворих з 2002 року по 2013 рік здійснюється лікарем ОСОБА_3 в приміщенні АДРЕСА_3 (т.2 а.с. 20-92).

Позивачем ОСОБА_4 на підтвердження своїх позовних вимог про виділ у його власність приміщення АДРЕСА_3, як об'єкта, що використовується у його професійній діяльності, надана ліцензія Міністерства охорони здоров'я України, відповідно якої з 12.07.2012 року він має право на зайняття медичною практикою (т.2 а.с. 95), довідка ДПІ у Ленінському районі м. Запоріжжя № 7535/10/08-28 від 16.07.2014 р. про те, що ОСОБА_4 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності без створення юридичної особи -17.04.2001 року, здійснює підприємницьку діяльність шляхом придбання свідоцтва платника єдиного податку, сума доходу з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року складає 19567,00 грн. (т.2 а.с.96) та копії квитанції про сплату житлово-комунальних послуг, послуг телебачення та сигналізації, здійснені ним в період з травня 2014 року по січень 2015 року за утримання майна, яке знаходиться по АДРЕСА_1 так і по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_5 (т.2 а.с. 97-114).

Судова колегія, дослідивши в порядку ч.2 ст. 303 ЦПК України надані сторонами нові докази, дійшла наступного.

Із доказів, наданих ОСОБА_3 вбачається, що саме вона займається медичною практикою (кардіологія, терапія) та використовує приміщення АДРЕСА_3 в своїй професійній діяльності, здійснюючи в ньому прийом та обстеження амбулаторних хворих.

Докази, надані ОСОБА_4 не свідчать про використання ним у своїй професійній діяльності приміщення АДРЕСА_3, оскільки оплата комунальних послуг, телебачення за адресою АДРЕСА_3 здійснена ним у жовтні 2014 року, січні 2015 року (т.2 а.с. 97), та у липні 2014 року (т.2 а.с.98-99), за період, коли шлюб між сторонами був розірваний (червень 2014 року). Інші платежі за комунальні послуги здійснені ОСОБА_4 у квітні, травні та грудні 2014 року (т.2 а.с. 100-105) не свідчать про оплату за приміщення АДРЕСА_3, оскільки квитанції не містять призначення платежу саме за приміщення АДРЕСА_3 за сторонами також зареєстрована квартира № 3. Квитанції, надані ОСОБА_4 про оплату комунальних послуг у травні, грудні 2014 року та у січні 2015 року стосуються оплати за утримання майна, яке розташоване по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_2 (т.2 а.с. 106-114), тому не є належними доказами використання приміщення АДРЕСА_3 ОСОБА_4 у його професійній діяльності.

За таких обставин, оцінивши надані сторонами докази, судова колегія дійшла висновку про доведення відповідачем ОСОБА_3 використання приміщення АДРЕСА_3 під час шлюбу з позивачем ОСОБА_4 у своїй професійній діяльності, а тому в силу ч. 3 ст. 71 СК України, якою визначено, що речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності, тому приміщення АДРЕСА_3 підлягає виділу відповідачу ОСОБА_3

Щодо виділу у власність позивачу житлового будинку по АДРЕСА_4, то рішення суду не містить будь-яких мотивів, за яких суд вважав за необхідне виділити житловий будинок позивачу.

В той час, судом залишено поза увагою, що житловий будинок № 19 розташований на земельній ділянці, яка виділена ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), нею приватизована та їй виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯВ № 270055 від 21.11.2007 року (т.1 а.с.25).

В силу ст. 57 СК України земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_3, а тому поділу не підлягає. Разом з цим, враховуючи, що житловий будинок розташований на земельній ділянці, яка належить ОСОБА_3, судова колегія вважає доцільним виділити у її власність і житловий будинок, що не позбавить її права на використання земельної ділянки, розташованої під будинком. Висновку про виділ у власність ОСОБА_3 житлового будинку судова колегія дійшла також із врахуванням того, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_4, з відповідачкою залишилися проживати двоє неповнолітніх дітей, які разом з матір'ю зареєстровані за цією адресою та відвідують навчальні заклади, що розташовані неподалік будинку. На підтвердження зазначено ОСОБА_3 надані відповідні належні докази (т.1 а.с. 228-233).

Судова колегія не погоджується також з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 340 424,45 грн. боргових зобов'язань, сплачених ним за рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2014 року.

Задовольняючи позов ОСОБА_4 в цій частині його позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позика ОСОБА_4 була взята у ОСОБА_12 та використана в інтересах сім'ї та рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2014 року стягнута з ОСОБА_4 користь ОСОБА_12

Однак, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_12 до ОСОБА_4 відмовлено (т.1 а.с. 250-253).

Скасовуючи рішення першої інстанції, судова колегія апеляційного суду виходила з того, що судом не повно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, оскільки в договорах позики, які укладені між ОСОБА_4 і ОСОБА_12 вказується про те, що отримання грошей від позики йде на погашення кредиту, який отриманий ОСОБА_3 на переобладнання будинку АДРЕСА_4, однак до участі у справі ОСОБА_3 залучена не була. Враховуючи, що на підставі рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.05.2014 року з неї на користь ОСОБА_4 стягнуто 340 424,45 грн. боргових зобов'язань, вказане рішення вплинуло на її права та обов'язки.

В силу ст. 61 ЦПК України, рішення апеляційного суду Запорізької області від 23 грудня 2014 року має доказове значення, приймається апеляційним судом до уваги і тягне висновок про відмову в цій частині позовних вимог.

Відносно виділу у власність ОСОБА_3 автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1 спору немає, тому він залишається у власності ОСОБА_3

Враховуючи наведені обставини, судова колегія дійшла висновку про поділ спільно нажитого майна подружжям Андреєєвих - житлового будинку АДРЕСА_4, загальною вартістю 676903 грн., приміщення АДРЕСА_3, вартістю 617188 грн., двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, вартістю 446882 грн., трикімнатної квартири АДРЕСА_2, вартістю 593956 грн. та легкового автомобіля Volkswagen Golf, державний номер НОМЕР_1, вартістю 134101,91 грн. зареєстрований за ОСОБА_3

Відповідно ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї.

За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

З урахуванням вимог сімейного законодавства, виходячи з принципів справедливості, добросовісності та розумності, колегія суддів дійшла висновку про виділ у власність позивача ОСОБА_4 трикімнатної квартири АДРЕСА_2, вартістю 593 956 грн. та двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, вартістю 446 882 грн. Загальна вартість майна становить 1 040 838 грн.

У власність ОСОБА_3 виділяється житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 676 903 грн., приміщення АДРЕСА_3, вартістю 617 188 грн. та легковий автомобіль НОМЕР_2, вартістю 134 101,91 грн. Всього на загальну суму 1 428 192,91 грн.

Таким чином, у власність позивача ОСОБА_4 виділяється майно на суму 1 040 838 грн., у власність ОСОБА_3 на суму 1 428 192,91 грн., що є більшим від частки ОСОБА_4 на 387 354,90 грн.

Здійснюючи такий поділ майна подружжя та відступаючи від засад рівності часток подружжя, судова колегія виходить з того, що з ОСОБА_3 залишилися проживати неповнолітні діти, на утримання яких з батька ОСОБА_4 рішення суду від 23 липня 2014 року стягнуті аліменти у розмірі 2000,00 грн. (т.1 а.с. 225-227), однак батьком дітей виплачуються частково та станом на 01 лютого 2015 року заборгованість по аліментам становить 11066,67 грн., що підтверджено розрахунком державного виконавця Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ (т.2 а.с. 93).

Оскільки, встановлено, що розмір аліментів, які одержує ОСОБА_3 недостатній для забезпечення фізичного, духовного розвитку та лікування дітей, відступлення від рівності часток відповідає вимогам ч.3 ст. 70 СК України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати у сумі 1827 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3

Заява ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову та зняття арешту з майна підлягає задоволенню, оскільки з ухваленням рішення апеляційним судом закінчився розгляд справи, рішення набирає законної сили негайно, а тому відсутні підстави для подальшого забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та стягнення коштів задовольнити частково.

Виділити ОСОБА_4:

трикімнатну квартиру АДРЕСА_2, вартістю 593 956 грн.

двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1, вартістю 446 882 грн. Всього на загальну суму 1 040 838 грн.

Визнати право власності на двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_4, припинивши право власності на неї за ОСОБА_3.

Виділити ОСОБА_3:

житловий будинок АДРЕСА_4 розташований на земельній ділянці площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163) за адресою: АДРЕСА_4, вартістю 676 903 грн.;

приміщення АДРЕСА_3, вартістю 617 188 грн.;

легковий автомобіль НОМЕР_2, вартістю 134 101,91 грн. Всього на загальну суму 1 428 192,91 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати у сумі 1827 грн.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 11 вересня 2014 року та зняти арешт з:

житлового будинку АДРЕСА_4 і земельної ділянки площею 0,0576 га (кадастровий номер :04:028:0163) за адресою: АДРЕСА_4;

приміщення АДРЕСА_3;

легкового автомобіля НОМЕР_2;

трикімнатної квартири АДРЕСА_2;

двохкімнатної квартири АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: