№621/826/15-ц
07 липня 2015 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю: секретаря судового засідання - Черепахи В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Зміїв цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
В обґрунтування позову зазначено, що відповідно до договору № б/н від 21.04.2011 року ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку у будь - який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 умов та правил банківських послуг.
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами банку, які також викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг.
Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, 07.07.2015 року до канцелярії суду надійшла заява, в якій просив справу розглядати за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, на задоволенні позовних вимог наполягав.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася.
Згідно даних відділу адресно - довідкової роботи ГУ ДМС України в Харківській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, значиться зареєстрованою за адресою, зазначеною у позовній заяві, а саме, АДРЕСА_1 (а.с. 25)
Відповідно до листа Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області № 694/02-19 від 22.06.2015 року, вручити судову повістку про виклик до суду ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1, не виявилося за можливе, оскільки, відповідно до акту депутата Бірківської сільської ради ОСОБА_3, ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає (а.с. 59, 60)
У зв'язку з наведеним, відповідач ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи була повідомлена відповідно до положення ч. 9 ст. 74 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача ОСОБА_1, яка належним чином була повідомлена про час та місце судового розгляду справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав:
Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Виходячи з положень ст. ст. 11, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов"язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити відсотки.
ПАТ КБ "Приватбанк" свої зобов"язання за договором та угодою виконав в повному обсязі. Так, з належним чином посвідченої копії договору вбачається, що позичальник ОСОБА_1 отримала кредит у сумі 7000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов»язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором.
Згідно п. 1.1.2.7 умов та правил надання банківських послуг, власник карти зобов"язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
Відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов"язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобов"язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позики.
Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку, відкритого у банку, а саме, з картрахунку, грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобов"язань.
Відповідно до п. 1.1.3.2.3 умов та правил надання банківських послуг, банк має право на зміну тарифів, які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків.
Згідно з п. 1.1.3.2.2 умов та правил надання банківських послуг, у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов договору та/або у разі виникнення Овердрафту, банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов"язань в цілому або встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових зобов"язань та інших обов"язків за договором.
Пунктом 1.1.7.12 умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк.
Стаття 509 ЦК України передбачає, що зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у т.ч. сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.
Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.
Непогашення відповідачем заборгованості перед банком за кредитним договором свідчить про грубе порушення ним його умов, а також вимог ст. 525 ЦК України, які встановлюють неприпустимість односторонньої відмови від виконання зобов'язань.
Стаття 1050 ЦК України встановлює, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачем ОСОБА_1 не виконувалися належним чином, відповідно до умов укладеного кредитного договору, зобовязання щодо сплати суми кредиту та процентів за користування ним.
Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений при предявленні позову судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.
Керуючись ст. ст. 509, 526, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 169, 174, 208-209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.
Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: