УХВАЛА

02 грудня 2015 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Баряк А.С. при розгляді матеріалів позовної заяви ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житлом та зобовязання не вчиняти дій, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житлом та зобовязання не вчиняти дій.

Однак, вважаю, що позивачі не додержала вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України, а саме: не додали документу, що підтверджує сплату судового збору в повному обсязі.

Відповідно до вимог чинного законодавства України, в тому числі норм ст. 15, ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

В силу чого, при зверненні до суду кожна особа самостійно вибирає спосіб захисту свого права, формулюючи відповідні позовні вимоги.

При цьому законодавством не заборонено особам обирати спосіб звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом спільного подання позовної заяви, тобто шляхом зазначення в одній позовній заяві кількох позивачів.

Разом з тим, зазначення в одній позовній заяві кількох позивачів - абсолютно не означає, що такі позивачі не звертаються до суду із своїми конкретними позовними вимогами, направленими на захист своїх, відмінних від іншого позивача, прав, і не є ознакою звільнення відповідних позивачів від сплати судового збору за звернення до суду з позовною заявою.

Відповідно до норми ч. 6 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо позов подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір обчислюється з урахуванням загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно долі поданих кожним з них вимог окремим платіжним документом.

Тобто, при даних обставинах, судовий збір повинен бути сплачений кожним позивачем, окремим платіжним документом і пропорційно до заявлених кожним таким позивачем своїх позовних вимог.

В даному випадку, до суду з відповідним позовом звернулись ОСОБА_1 та ОСОБА_2, які кожний від себе заявив суду чітко сформульовані позовні вимоги, направлені на захист своїх (кожного окремого позивача) прав, а тому кожний окремо, пропорційно (в даному випадку не однаково) повинні сплатити судовий збір від долі (кількості) заявлених вимог, адже за умови окремого звернення до суду із окремими позовами питань щодо правильності сплати судового збору не виникло б, а відтак, можливість спільного подання позову не є пільгою щодо несплати окремими позивачами судового збору за їхні позовні вимоги.

Згідно вимог пункту 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, що станом на день звернення позивача з відповідним позовом становить 487 грн. 20 коп.

Крім цього, відповідно до вимог ч. 4 ст. 119 ЦПК України, позовна заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Норма абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» прописує, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Враховуючи, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявляють три різних за правовою суттю та за правовим змістом позовні вимоги немайнового характеру, які стосуються захисту їх прав та інтересів, при цьому позивачі надають докази про сплату ними судового збору лише за одну вимогу в розмірі 487 грн. 20 коп., вважаю, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні виконати вимоги абзацу 2 ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та сплатити судовий збір за дві інших вимоги, що в даному випадку становить по 487 грн. 20 коп. за кожну.

За таких обставин, згідно ст. 121 ЦПК України дану позовну заяву необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків, інакше позовна заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Звертаю увагу позивачів, що згідно норми ч.5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення, встановлення порядку користування житлом та зобовязання не вчиняти дій.

Надати позивачам строк два дні з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви, інакше заява буде вважатись неподаною і підлягатиме поверненню.

Копію ухвали направити позивачам.

Суддя