Ухвала

іменем україни

12 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С. Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до державного підприємства «Селидіввугілля», третя особа - Красноармійська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Донецькій області, про перерахунок утриманого податку з заробітної плати, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Селидівського міського суду Донецької області від 29 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01 серпня 2002 року він був прийнятий на роботу відокремленого підрозділу «Шахта Курахівська» державного підприємства «Селидіввугілля» головним маркшейдером. Ставка податку з його доходу повинна становити 10 % від заробітної плати та інших доходів, за умови, якщо він зайнятий на підземних роботах 50 і більше відсотків робочого часу на рік. За 2011 рік він був зайнятий на підземних роботах 95 днів, за 2012 рік - 105 днів, за 2013 рік - 67 днів. Отже, за вказані роки він був зайнятий на підземних роботах понад 50 % робочого часу.

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 29 липня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення місцевого та ухвалу апеляційного судів, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, та просить ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки виник між суб'єктом владних повноважень і фізичною особою та є публічно-правовим спором. Місцевий суд безпідставно прийняв до свого провадження та розглянув по суті позовну заяву.

Докази та обставини, на які посилаються заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська