АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Яремка В. В.

суддів: Перепелюк І. Б., Чупікова В. В.

секретар Тодоряк Г. Д.

з участю заявниці ОСОБА_1, прокурора Козлової Ю.Г., представника заінтересованої особи - Меленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Управління праці та соціального захисту населення Садгірської районної у м. Чернівці ради, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна за апеляційною скаргою прокурора Садгірського району м. Чернівці на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року,

встановила:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її тітки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення над нею опіки та призначення їй опікуна.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року заяву задоволено.

В апеляційній скарзі прокурор Садгірського району м. Чернівці просить рішення суду першої інстанції в частині задоволення заяви про встановлення опіки та призначення ОСОБА_1 опікуном скасувати, у задоволенні заяви в цій частині відмовити.

Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Указаним нормам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 в частині встановлення опіки та призначення опікуна, суд першої інстанції виходив з підставності вимог та їх відповідності закону.

Проте з таким висновком погодитися не можна, оскільки суд дійшов його внаслідок порушення норм матеріального та процесуального права, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині та ухвалення нового рішення, яким у заяві в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування та фізичними особами, які визнані недієздатними.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 ЦПК України справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника та представника органу опіки та піклування.

Згідно з ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Таким чином, за змістом указаних норм матеріального та процесуального права у разі визнання особи недієздатною встановлення опіки та призначення опікуна судом здійснюється на підставі подання органу опіки, а не з власної ініціативи суду чи за заявою особи, яка бажає бути опікуном.

У порушення наведених норм матеріального права та процесуального права суд першої інстанції без участі органу опіки та піклування та відповідного подання встановив опіку над недієздатною ОСОБА_3 та призначив опікуном заявницю у справі, тоді як за встановлених обставин справи правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 в частині встановлення опіки над ОСОБА_3 та призначення заявниці опікуном відсутні.

Тому рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового рішення, яким у задоволенні заяви слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу прокурора Садгірського району м. Чернівці задовольнити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 09 грудня 2014 року в частині задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки та призначення опікуна скасувати.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення опіки та призначення опікуна відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий В. В. Яремко

Судді: І. Б. Перепелюк

В. В. Чупікова