Справа № 361/3901/15-ц
Провадження № 2/361/1984/15
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді Маценко Н.П.
при секретарі Телепі Т.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 16.01.2011 року між товариством та ОСОБА_2 укладено кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 5500 грн., терміном повернення 16.05.2014 року.
Пунктом 2.4.2 кредитного договору передбачено, що проценти та комісію за управління кредитом позичальник повинен сплачувати щомісячно у день повернення кредиту відповідно до платежів, передбачених у графіку погашення заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором встановлена на рівні 15 % річних. Щомісячна плата у вигляді комісії за управління кредитом у розмірі 1,75 % від суми кредиту.
За умовами кредитного договору позичальник зобовязувався не пізніше дати, встановленої у графіку, поповнювати рахунок банку, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених у графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом.
У судове засідання представник позивача ОСОБА_3 не з'явився, надіслав до суду клопотання про слухання справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходила.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути спір за відсутності відповідача відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України).
Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Із матеріалів справи вбачається, що 16.05.2011 року між сторонами по даній справі укладено договір банківського обслуговування, за умовами якого банк надає позичальнику кредитні кошти у розмірі 5500 грн. з терміном повернення до 16.05.2014 року; процентна ставка за кредитом складає 15 % річних; комісія за управління кредитом 1,75 % річних.
Факт надання кредитних коштів у розмірі 5500 грн. підтверджується меморіальним ордером № 547723 від 16.05.2011 року.
За умовами кредитного договору позичальник ОСОБА_2 взяв на себе зобовязання щомісячно виконувати свої боргові зобовязання відповідно до Графіку в порядку, передбаченому п. 2.5 загальної частини договору, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісії, а також на вимогу банку сплатити можливу неустойку.
Пунктами 2.5.1 та 2.5.2 кредитного договору передбачено, що щомісячний платіж, передбачений Графіком, складається із строкової частини кредиту та строкових процентів. Позичальник зобовязувався не пізніше дати, встановленої у графіку, поповнювати рахунок банку, у валюті кредиту шляхом внесення готівкових коштів через касу банку або безготівковим перерахуванням, у сумах не менших за суму платежів, встановлених у графіку, а також у сумах комісії за управління кредитом.
Вирішуючи питання про стягнення із відповідача пені, суд приходить до наступного висновку.
При вирішенні питання про стягненні штрафних санкцій судом враховується, що їх розмір значно перевищує розмір заборгованості за кредитом.
Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки (штрафу, пені) може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання)
Частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. (правова позиція висловлена у справі № 6-100 цс 14).
Відповідно до ч. 2 ст. 616 ЦК України суд має право зменшити розмір збитків та неустойки, якщо кредитор не вжив заходів щодо їх зменшення.
При цьому, питання зменшення розміру неустойки вирішується в конкретній ситуації на підставі певних доказів і розрахунків.
Як вбачається з матеріалів справи, що останньою датою погашення заборгованості є 16.05.2013 року. У той же час із позовом про стягнення заборгованості позивач звернувся лише у червні 2015 року. Таке затягування звернення до суду з позовом, надало позивачу право заявляти вимогу про стягнення пені у розмірі 9026,60 грн.
Конституційний Суд України, у пункті 3 Рішення № 7-рп/2013 у справі № 1-12/2013, аналізуючи правовідносини зі сплати пені, що виникають між фізичними особами - споживачами та банками і іншими фінансовими установами у правовідносинах споживчого кредитування, дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов'язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов'язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов'язань позичальниками - фізичними особами.
Оскільки у матеріалах справи не міститься доказів того, що кредитор вживав заходів щодо зменшення розміру неустойки, зволікав зі зверненням до суду з позовом, суд вважає за можливе зменшити розмір пені до 20 %, заявленої суми, а саме 1805,32 грн. Вказаний розмір пені суд вважає таким, що відповідає загальними засадам цивільного судочинства.
Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Згідно з п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільняється від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.
За таких обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача 243,60 грн. судового збору на користь держави.
Керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд
позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» код 19017842 заборгованість за кредитним договором від 16.05.2011 року у розмірі простроченої суми кредиту 2735 (дві тисячі сімсот тридцять пять) грн. 07 коп.; прострочених процентів за користування кредитом 968 (девятсот шістдесят вісім) грн. 85 коп.; прострочена комісія за управління кредитом 1453 (одна тисяча чотириста пятдесят три) грн. 12 коп.; пені за несвоєчасне погашення кредиту 1805 (одна тисяча вісімсот пять) грн. 32 коп., всього 6962 (шість тисяч девятсот шістдесят дві) грн. 36 коп.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь держави судовий збір 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
В іншій частині позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: Н. П. Маценко