У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

25 лютого 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до приватного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про визнання недійсним договору іпотеки.

Ухвалою Тальнівського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2014 року, позовну заяву ОСОБА_4 до ПАТ «Приватбанк» про визнання недійсним договору іпотеки, визнано неподаною і повернуто позивачці в зв'язку із непідсудністю Тальнівському районному суду Черкаської області.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року, апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу суду першої інстанції визнано неподаною та повернуто апелянту.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду та справу передати на новий розгляд, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана судова ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження апеляційного суду і при їх дослідженні та встановленні судом дотримані норми процесуального та матеріального права.

Визнаючи неподаною та повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції вірно виходив із того, що позивачка відповідно до ухвали апеляційного суду Черкаської області від 05 грудня 2014 року, у встановлений строк не виконала вимоги передбачені ч. 2 ст. 297 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов І.К. Парінова