справа №489/3103/15-ц
номер провадження 2/489/1758/15
Рішення

Іменем України

04 червня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря Коденко К.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини

в с т а н о в и в:

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини.

У обґрунтування вимог позивач вказала, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 12.12.2014. Від спільного шлюбу мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає та не приймає участі в її вихованні. У зв'язку із цим, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн.

У судовому засіданні позивач вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач позов не визнав посилаючись на відсутність роботи.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінивши зібрані в ній докази, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2014.

Від спільного шлюбу сторони мають дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2).

Згідно довідки ЖКП ММР «Південь» ЖЕК № 11 від 12.05.2015 дитина зареєстрована та проживає разом з матір'ю.

Позивач пояснила, що відповідач після розірвання шлюбу участі в утриманні дитини не приймає, а тому їй самій важко матеріально утримувати дитину.

Зі слів відповідача причиною ненадання матеріальної допомоги є відсутність роботи, а тому сплачувати аліменти в розмірі визначеному позивачем в нього можливості не має. З його слів також встановлено, що на його утриманні інші особи відсутні, а стан здоров'я є задовільним.

Згідно із статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини третьої статті 181 наведеного Кодексу встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до частини другої статті 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною першою статті 182 СК України та роз'ясненнями, що містяться в пункті 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно статті 191 вказаного Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Положеннями частини першої статті 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Враховуючи покладений на батьків законом обов'язок із утримання дитини, невиконання вказаного обов'язку відповідачем, відсутність в нього постійного доходу, а також те, що відповідач є працездатною особою та майновий стан обох сторін, суд вважає за необхідне зменшити розмір до 800,00 грн. щомісячно, стягнувши вказаний розмір з відповідача із індексацією відповідно до закону.

Суд роз'яснює, що відповідно до частини першої статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Також, згідно з частиною першою статті 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Так як позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до статті 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Керуючись статтями 10, 11, 14, 60, 62, 88, 212-214 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер - НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.05.2015, з індексацією відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 (іден.номер - НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три гривні 60 коп.).

У іншій частині вимог - відмовити.

Відповідно до статті 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на дитину в межах сплати платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.В.Коваленко

Повний текст рішення

підписано 04.06.2015.