АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2015 року Апеляційний суд м. Києва

у складі:

головуючого Вербової І.М.

суддів Кирилюк Г.М.

ПанченкаМ.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про звернення стягнення на предмет іпотеки, за апеляційною скаргою Пономаренка Євгена Олександровича в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року, -

в с т а н о в и в :

У червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом (в подальшому уточненим) до ОСОБА_2, третя особа - служба у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору про надання споживчого кредиту від 29 серпня 2008 року № 0 АКІБ «УкрСиббанк» надав ОСОБА_2 кредит у розмірі 174 500,00 доларів США строком до 29 серпня 2034 року. Права вимоги за цим договором в подальшому було відступлено ПАТ «Дельта Банк». З метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між його сторонами було укладено договір іпотеки № 92885, відповідно до якого в іпотеку передано квартиру АДРЕСА_1. В порушення умов кредитного договору ОСОБА_2 свої зобов'язання належним чином не виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість у розмірі 308 067,25 доларів США, що по курсу НБУ складає 3 645 454,34 грн. Вимога про усунення порушення зобов'язання, погашення заборгованості за кредитним договором та виселення була направлена на адресу відповідача 4 березня 2014 року, проте, виконана не була, особи, які проживають у житловому приміщенні, що є предметом іпотеки, не виселилися. Враховуючи невиконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором, позивач, як іпотекодержатель просив звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його реалізації з прилюдних торгів.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Пономаренко Є.О. в інтересах ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення скасувати та ____________________________________________________

Справа № 753/11551/14-ц

№ апеляційного провадження 22-ц/796/846/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Вербова І.М.

ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі, звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1, шляхом її реалізації з прилюдних торгів за ціною, не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій, а також виселити та зняти з реєстрації місця проживання відповідача та інших осіб, які проживають та зареєстровані у зазначеній квартирі.

Апелянт, зокрема, вказує на те, що суд, посилаючись на недоведеність позивачем розміру заборгованості та відмовляючи в позові, безпідставно не взяв до уваги докази, які свідчать про її наявність саме у зазначеному розмірі.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Дельта Банк» - Марченко Д.В. апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 у задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року залишити без змін.

Від служби у справах дітей Дарницької РДА у м. Києві надійшла заява про розгляд справи без участі її представника, у зв'язку із чим колегія суддів вважала за можливе слухати справу у його відсутність на підставі ч. 2 ст. 305 ЦПК України.

Перевіривши законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення виходячи з наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 29 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 0, відповідно до умов якого відповідачу строком до 29 серпня 2034 року надано кредит в іноземній валюті у розмірі 174 500,00 доларів США, що еквівалентно 845 574,65 грн. за курсом НБУ на день укладання договору, а позичальник зобов'язалася повернути кредит в порядку, на умовах та у строки, визначені договором, сплативши за користування кредитними коштами протягом перших 30 календарних днів процентну ставку в розмірі 14% річних, а після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду в передбаченому договором порядку (а.с. 7-13).

Відповідно до п.п. 4.1, 4.3 у випадку порушення позичальником зобов'язань за кредитним договором він сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу за кожен день прострочення, починаючи з 32 календарного дня порушення терміну виконання зобов'язання та неустойку в розмірі 500 грн.

Згідно з графіком погашення кредиту платежі мають здійснюватися щомісячно з 1 по 25 число включно (а.с. 14-19).

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 29 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки № 92885, відповідно до якого відповідач передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1 заставною вартістю 997 245,00 грн. (а.с. 23-26).

Додатковою угодою до кредитного договору № 1 від 30 січня 2009 року між сторонами погоджено перенесення строків сплати процентів, нарахованих за період з жовтня по грудень 2008 року та про надання позичальником довідки про підтвердження поточного фінансового стану. Окрім того сторони погодили, що для ідентифікації договору можуть застосовуватись як номер договору, зазначений при його укладенні, а саме № 0, так і реєстраційний номер 1, при цьому при погашенні заборгованості за кредитом використовується реєстраційний номер договору (а.с. 20).

Відповідно до умов договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 8 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» (правонаступник АКІБ «УкрСиббанк») передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитами, в тому числі право вимоги до відповідача за кредитним договором № 0 (а.с. 36, 37).

Також встановлено та фактично не заперечувалось представником відповідача під час розгляду справи, що ОСОБА_2 належним чином не виконала взяті на себе зобов'язання по кредитному договору, порушила графік платежів та не в повному обсязі здійснювала розрахунки, що призвело до виникнення заборгованості.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не було доведено розміру заборгованості за кредитним договором, що унеможливлює звернення стягнення на предмет іпотеки та, відповідно, виселення відповідача із вказаної квартири.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В обґрунтування зазначеного у позовній заяві розміру заборгованості представником позивача не було надано детальний розрахунок заборгованості, з якого можливо було б встановити дійсний розмір заборгованості та його складові.

У позовній заяві зазначається, що загальний розмір заборгованості відповідача за кредитним договором становить 308 067,25 доларів США, що еквівалентно

3 645 454,34 грн.

Відповідно до наданих позивачем довідок (а.с. 21, 22) заборгованість

ОСОБА_2 станом на 4 червня 2014 року складає: за кредитним договором

№ 1 - 66 576,43 грн., в тому числі заборгованість по процентах - 5 626,19 доларів США, що еквівалентно 66 576,43 грн.; за кредитним договором

№ 0 - 3 578 877,91 грн., в тому числі заборгованість по тілу кредиту -

173 938,58 доларів США, що еквівалентно 2 058 268,62 грн.; заборгованість по процентах - 128 502,48 доларів США, що еквівалентно 1 520 609,29 грн..

Натомість, вказані довідки не містять даних про те, за який період виникла вказана заборгованість, та про дати і суми платежів, які надходили від ОСОБА_2 на виконання умов кредитного договору.

Враховуючи ту обставину, що із зазначеним у позовній заяві розміром заборгованості представник відповідача не погодилася, надані банком довідки не можуть вважатися належними та допустимим доказами на підтвердження цієї обставини в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що судом не було витребувано доказів на підтвердження розміру заборгованості, не ґрунтуються на вимогах цивільного процесуального закону та є безпідставними, оскільки статтею 60 ЦПК України обов'язок доказування покладений на сторін, а суд може лише сприяти отриманню доказів сторонами у випадках, коли у сторін виникають складнощі щодо цього.

Крім того, суд першої інстанції надав належну оцінку тій обставині, що позивачем не було повідомлено відповідача у встановленому законом порядку про необхідність виселення у зв'язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, оскільки направлене 4 березня 2014 року на адресу ОСОБА_2 повідомлення про порушення основного зобов'язання, вимогу погасити заборгованість у тридцятиденний строк або передати добровільно предмет іпотеки у власність іпотекодержателя з усіма правовстановлюючими документами, а у разі невиконання вказаної вимоги - погодити вартість предмета іпотеки та звільнити житлове приміщення (а.с. 30-31, 34, 35), не є вимогою про виселення в розумінні ст. 40 Закону України «Про іпотеку».

Як вбачається з матеріалів справи, заперечень представника відповідача на позов та на апеляційну скаргу, загальна площа квартири АДРЕСА_1 становить 93,00 кв. м, вона є місцем постійного проживання ОСОБА_2 та членів її родини, а також єдиним нерухомим житловим майном, яке є у власності відповідача.

Таким чином, на зазначену квартиру, яка є предметом іпотеки за договором № 92885 від 29 серпня 2008 року, поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а тому на неї не може бути примусово звернене стягнення.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що письмове ненадання судом оцінки доводам представника відповідача щодо поширення на правовідносини, які виникли між сторонами, дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», не впливає в цілому на правильність ухваленого по справі рішення.

Інші доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді та не підтверджені належними та допустимими доказами у розумінні вимог закону. Підстав до скасування рішення суду, передбачених ст. 309 ЦПК України, судом апеляційної інстанції не встановлено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції законними та такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Судом повно та всебічно з'ясовано фактичні обставини, вірно встановлено правовідносини сторін та правильно застосовано відповідну норму закону, що їх регулює, з огляду на що апеляційна скарга має бути відхилена на підставі п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Пономаренка ЄвгенаОлександровича в інтересах публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 5 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий : І.М. Вербова

Судді : Г.М. Кирилюк

М.М.Панченко