Провадження № 2/641/1188/2015 Справа № 641/5383/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2015 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі :

Головуючого судді - Чайка І.В.

за участю секретаря - Алієвої І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

28.05.2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому, урахуванням уточнень, просив визнати за ним право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, вселити його до спірної квартири та не чинити йому перешкоди у користуванні належною йому власністю.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково - за ОСОБА_1 визнано право власності на 1/6 частини квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті його матері - ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_4, та вирішено вселити позивача ОСОБА_1 до спірної квартири. В інший частині позов залишено без задоволення.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24.06.2014 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року в частині ,що стосується задоволення позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за законом, скасовано.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 11.02.2015 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 24.06.2014 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом скасовані , та справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні Позивач та його представник в обґрунтування заявлених вимог посилалися на те, що Позивач постійно проживав у спірній квартирі разом із батьками до 1991 року. У 1991 року він став мешкати із своєю дружиною за місцем її проживання, однак у спірній квартирі був зареєстрований та час від часу навідувався та інколи ночував, зберігав там деякі документи та особисті речі. Спірна квартира була приватизована на трьох осіб - Позивача , його матір - ОСОБА_4 та батька ОСОБА_2 - Відповідача у справі. Мати позивача - ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4. Заповіту не залишила. Позивач організував похорони матері, поміни, встановив пам'ятник. До моменту смерті матері не виникало жодних питань щодо користування Позивача спірною квартирою, він мав ключі від помешкання. Після смерті матері у нього із батьком виникли суперечки щодо користування квартирою, батько змінив замки на дверях, а тому Позивач не міг потрапити у приміщення. Позивач звернувся до нотаріальної контори з приводу оформлення спадщини, яка відкрилась після смерті його матері, однак йому було відмовлено в оформлені спадщини, так як ним не були надані правовстановлюючі документи на квартиру. Позивач звернувся до свого батька з проханням надати йому документ про право власності на квартиру, що знаходиться в їх спільній власності , але батько відмовив йому. В зв*язку з цим Позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що відсутні підстави вважати, що позивач фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, оскільки не проживав у спірній квартирі, а сам по собі факт його реєстрації в квартирі не може вказувати на фактичне прийняття спадщини з боку Позивача. Відповідач також зазначив, що Позивач не сплачував комунальні послуги за квартиру, а Відповідач самостійно робив ремонт в квартирі. Позивач рідко приходив до матері, не допомагав їй.

Представник відповідача Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлявся про дату та час судового засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, давши добутому правової оцінки, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до наданого Відповідачем свідоцтва про право власності на житло від 06.11.1998 року № 3-98-152674, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1. Право власності зареєстроване у ДКП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 13.11.1998 року , реєстр. № П-3-17286, та на квартиру заведено технічний паспорт.

У відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України визнано обставиною, яка не підлягає доказуванню, так як ця обставина визнана сторонами по справі, що квартира АДРЕСА_1 була приватизована на трьох осіб - ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_1, частки співвласників між ними не визначені, а тому є рівними, кожному має належати по 1/3 частини. Сторони по справі визнали ту обставину, що на день смерті ОСОБА_4 їй належала 1/3 частина спірної квартири.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4, про що 13.07.2011 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції складено відповідний актовий запис № 9328 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну їй частину квартири АДРЕСА_1.

З копії спадкової справи № 01/2012, заведеної Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4, вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті його дружини ОСОБА_4 до нотаріальної контори 04.01.2012 звернувся відповідач ОСОБА_2, надавши довідку про склад сім'ї, свідоцтво про одруження, свідоцтво про смерть ОСОБА_4,свідоцтво про народження позивача ОСОБА_1 Оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно Відповідач до нотаріальної контори не надав.

Позивачем та відповідачем у судовому засіданні також повідомлено про відсутність у них правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Згідно свідоцтва про народження позивача ОСОБА_1, його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебував у шлюбі із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 17 квітня 1970 року.

15.06.2015 року Постановою Державного нотаріуса Сьомої Харківської державної нотаріальної контори В.Г. Агасян було відмовлено представнику позивача у вчиненні нотаріальної дії - у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщини за законом на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 після смерті його матері ОСОБА_4 , у зв*язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Відповідно до положень ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.. 1218 ЦК України).

Враховуючи відсутність інформації про наявність заповіту померлої ОСОБА_4, спадкоємці одержують право на спадкування за законом, почергова, як визначено ст.. 1258 ЦК України.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Судом визначено, та не оспорюється сторонами у справі, що до першої черги спадкоємців після смерті ОСОБА_4 - відносяться її син ОСОБА_1 - Позивач у справі, та її чоловік ОСОБА_2 - Відповідач у справі, інших спадкоємців в ході розгляду справи не встановлено.

Статтею 1267 ЦК України визначається, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними, а тому кожному з спадкоємців має належати по 1/6 частини спірної квартири.

Стаття 1268 ЦК України визначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

З наданої суду довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку, виданої КП «Жилкомсервіс» 16.10.2012, вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з 28.03.1973 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, з 31.05.1991 року, а також ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 18.07.1973 року та по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_4.

Суд не може прийняти до уваги заперечення Відповідача та його представника стосовно того, що Позивач був лише зареєстрований в спірній квартирі, але на день смерті матері не мешкав в квартирі, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрало законної сили , не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй ухвалі від 04.12.2014 року по справі, що розглядається, скасовуючи рішення Апеляційного суду Харківської області від 24.06.2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 що визнання за ним права власності на 1/6 частину квартири в порядку спадкування, зазначив, що « суд апеляційної інстанції вказуючи, що в матеріалах справи відсутні будь-яки докази, які підтверджують, що на час прийняття спадщини позивач фактично проживав у квартирі, не звернув уваги на довідки комунального підприємства «Жилкомсервіс» про реєстрацію позивача у квартирі з 1991 року до даного часу з батьком і матір*ю , що свідчить про фактичне прийняття ним спадщини відповідно до ст. 1268 ЦК України, у зв*язку з чим звернення позивача до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не є обов*язковим.»

Допитані у судовому засіданні свідки з боку Позивача - ОСОБА_6, ОСОБА_7 , ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили суду , що Позивач зареєстрований та періодично проживав в спірній квартирі на день смерті матері , але після смерті матері між Позивачем та Відповідачем склалися неприємні взаємовідносини. В квартирі знаходилися речі Позивача, а потім Відповідач змінив замок на вхідних дверях квартири.

Допитані у судовому засіданні свідки з боку Відповідача - ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13 пояснили, що Позивач приймав участь у приватизації спірної квартири, але не мешкав в ній, мати позивача скаржилася, що син не допомагає їй .

Враховуючи, що і Позивач, і Відповідач були зареєстровані і мешкали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, яку не може оформити у встановленому законом порядку у зв'язку із відсутністю в нього правовстановлюючих документів на спадкове майно.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання за ним права власності на частку майна, що належала його матері, в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10,11,60, 212-216 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4, , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області в 10-денний строк з дня проголошення .

Мотивоване рішення виготовлено 07.08.2015 року.

Суддя: І. В. Чайка