Справа № 535/137/15-ц
Провадження № 2/535/82/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року смт Котельва

Суддя Котелевського районного суду Полтавської області Загнійко А.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагентсва у Котелевському районі Полтавської області, Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання дій та бездіяльності незаконними, визнання незаконним та скасування розпорядження, зобовязання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просить визнати незаконними дії відділу Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області з приводу відмови у видачі викопіювання з кадастрової карти (плану) на надану позивачу земельну ділянку для ведення фермерського господарства на території Милорадівської сільської ради площею 25 га; визнати незаконною бездіяльність відповідачів по виконанню рішення 9 сесії 23 скликання від 07.04.2000 року «Про надання земельних ділянок для ведення селянських (фермерських) господарств» в частині надання позивачу земельної ділянки для ведення селянського (фермерського) господарства, площею 25 га із земель Милорадівської сільської ради, та рішення 13 сесії 23 скликання Милорадівської сільської ради від 21.04.2000 року в частині надання позивачу із земель Милорадівської сільської ради для ведення селянського-фермерського господарства 25 га землі; визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Котелевської районної державної адміністрації №336 від 19.08.2004 року в частині позбавлення мене права оренди земельної ділянки площею 22,3 га, наданої позивачу розпорядженням голови Котелевської районної державної адміністрації №131 від 29.03.2004 року для розширення фермерського господарства; зобовязати відділ Держземагенства у Котелевському районі Полтавської області видати викопіювання з кадастрової карти (плану) на надані позивачу земельні ділянки площею 25 га для ведення фермерського господарства на території Милорадівської сільської ради та 22,3 ріллі для розширення фермерського господарства.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» за загальним правилом розмежування компетенції судів з розгляду земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів відбувається залежно від суб'єктного складу їх учасників. Ті земельні та пов'язані із земельними відносинами майнові спори, сторонами в яких є юридичні особи, а також громадяни, що здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності, розглядаються господарськими судами, а всі інші - в порядку цивільного судочинства, крім спорів, зокрема, щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, вирішення яких згідно з пунктами 1, 3 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства віднесено до компетенції адміністративних судів.

Рішенням Конституційного суду України від 01.04.2010 року №10-рп/2010 у справі за конституційним поданням Вищого адміністративного суду України щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 143 Конституції України, пунктів «а», «б», «в», «г» ст. 12 Земельного кодексу України, п. 1 ч. 1 ст. 17 КАС України, в аспекті конституційного подання суд вирішив, що:

- положення частини першої статті 143 Конституції України, згідно з якими територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування "вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції", слід розуміти так, що при вирішенні цих питань органи місцевого самоврядування діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пунктів "а", "б", "в", "г" статті 12 Земельного кодексу у частині повноважень сільських, селищних, міських рад відповідно до цього кодексу вирішувати питання розпорядження землями територіальних громад, передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності, вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності треба розуміти так, що при вирішенні таких питань ці ради діють як суб'єкти владних повноважень;

- положення пункту 1 частини першої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України стосовно поширення компетенції адміністративних судів на "спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності" слід розуміти так, що до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів, належать і земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності.

Як вбачається з позовної заяви, відповідачами у даній справі є субєкти владних повноважень (органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування).

За приписами п.п. 1, пп. 7 ст.3 КАС України справа адміністративної юрисдикції переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Як розяснено в п.3, п. 13 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів», спір повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань. Земельні спори фізичних чи юридичних осіб з органом місцевого самоврядування як суб'єктом владних повноважень, пов'язані з оскарженням його рішень, дій чи бездіяльності, належать до публічно-правових спорів, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів. Відповідно до статті 69 Закону України від 16 жовтня 1996 року N 422/96-ВР "Про Конституційний Суд України" рішення і висновки Конституційного Суду України рівною мірою є обов'язковими до виконання. З урахуванням цього Рішення Конституційного Суду України такі правила визначення юрисдикції адміністративних судів поширюються і на земельні спори за участю місцевих державних адміністрацій.

Враховуючи те, що даний спір виник щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень при реалізації ними управлінських функцій у сфері земельних правовідносин, він не може розглядатися в судах в порядку цивільного судочинства, так як такі спори підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у вказаній цивільній справі не може бути відкрите, оскільки така позовна заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу Держземагентсва у Котелевському районі Полтавської області, Котелевської районної державної адміністрації Полтавської області, Милорадівської сільської ради Котелевського району Полтавської області про визнання дій та бездіяльності незаконними, визнання незаконним та скасування розпорядження, зобовязання вчинити певні дії.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Котелевський районний суд Полтавської області протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя