Апеляційний суд Житомирської області
Справа №278/4056/13-ц Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 53 Доповідач Микитюк О. Ю.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Товянської О.В.

Гансецької І.А.

при секретарі Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз" до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, зустрічним позовом ОСОБА_2 до ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз" про визнання недійсними наказу про прийняття на роботу та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність

за апеляційною скаргою ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз"

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

27.08.2013 року ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз" звернулося до суду із позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 матеріальної шкоди, завданої внаслідок виконання трудових обов'язків в розмірі 25035грн.98коп. В обґрунтування позову позивач зазначив, що з вересня 2012 року ОСОБА_2 працює на посаді оператора АГЗП. 11 квітня 2013 року була виявлена нестача ввіреного відповідачу скрапленого газу на загальну суму 25035грн.98коп. Оскільки із відповідачем укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, він зобов'язаний відшкодувати шкоду в повному обсязі.

Під час розгляду справи ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву, в якій просив визнати недійсними наказ про прийняття його на роботу від 17.09.2012 року та договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (т.1, а.с.52-54). В обгрунтування позову зазначив, що приступив до роботи 08 жовтня, а не 17 вересня. Договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність також датований „заднім числом", укладений з ним не як з „оператором АГЗП", а як з „оператором", він не проходив професійної підготовки.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2015 року у первісному позові відмовлено, зустрічний позов задоволено частково. Визнаний недійсним договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 17.09.2012 року, укладений між сторонами.

В апеляційній скарзі представник ДП «Пропан» просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову і відмову у зустрічному позові в повному обсязі. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що факт заподіяння ОСОБА_2 матеріальної шкоди підприємству, як і розмір шкоди, доведено, жодних порушень трудового законодавства при укладенні договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність допущено не було.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що згідно запису у трудовій книжці, яка є основним документом про трудову діяльність працівника, ОСОБА_2 з 17.09.2012 року працює в ДП «Пропан» на посаді оператора заправних станцій (т.1 а.с.130). Суд першої інстанції відмовив у позові ОСОБА_2 про визнання наказу про прийняття на роботу недійсним, ОСОБА_2 рішення в цій частині не оскаржує, апеляційна скарга ДП «Пропан» не містить доводів щодо неправильності рішення в цій частині.

17.09.2012 року між ДП «Пропан» і ОСОБА_2 був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (т.1 а.с.19). Згідно наказу від 01.10.2012 року з цієї дати він був допущений до самостійної роботи оператора Ружинського АГЗП (т.2, а.с.64). Рішенням державної кваліфікаційної комісії ОКП „Обласний учбово-курсовий комбінат ЖКГ" Житомирської обласної ради від 01 жовтня 2012 року ОСОБА_2 присвоєна кваліфікація „оператор заправних станцій" (т.2, а.с.63). Як вбачається з оборотно-сальдових відомостей, звітів по Ружинській дільниці ДП „Пропан" ОСОБА_2 в період з жовтня 2012 року по березень 2013 року виконував роботу оператора заправної станції (т.1, а.с.97-106).

Відповідно до статті 135-1 КЗпП України письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджується в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Перелік посад і робіт, що заміщуються чи виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, переданих їм на збереження, обробку, продаж (відпуск), перевезення або застосування в процесі виробництва (далі - Перелік N 447/24), затверджено постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з праці та соціальних питань і Секретаріатом Всесоюзної центральної ради професійних спілок від 28 грудня 1977 р. N 447/24, яка діє на території України відповідно до постанови Верховної Ради України від 12 вересня 1991 р. N 1545-XII (1545-12) "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР".

Роботи з прийому, зберіганню, обробки, відпуску матеріальних цінностей на автозаправних станціях входять до цього переліку.

Згідно Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників обов'язками та завданнями оператора заправної станції незалежно від розряду є: заправка пальними та мастильними матеріалами: бензином, гасом, маслом і таким іншим автомобілів, мототранспорту, тракторів та інших транспортніих засобів вручну і за допомогою паливно-роздавальних колонок; відпуск цих матеріалів водіям транспортних засобів; перевірка тиску повітря в шинах; прийом нафтопродуктів й мастильних матеріалів; оформлення документів на продукти, які приймає і реалізує; складання звіту за зміну.

Отже, договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність із ОСОБА_2 відповідає вимогам закону.

Задовольняючи в цій частині зустрічний позов, суд першої інстанції помилково витлумачив зміст листа Міністерства праці та соціальної політики України від 27.05.2008 N 146/06/186-88, в той час як при укладенні договору із ОСОБА_2 роботодавцем були дотримані обидві зазначені в листі умови: працівник займав посаду і виконував роботу, які входять до Переліку N 447/24; виконання обов'язків згідно з посадою було безпосередньо пов'язане зі збереженням, обробкою, продажем (відпуском) довірених працівникові цінностей і було змістом його трудової функції.

Рішення в частині задоволення зустрічного позову суперечить нормам матеріального закону, тому його належить скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у позові за безпідставністю.

Відповідно до ч.2 ст.130 КЗпП України матеріальна відповідальність може бути застосована до працівника тільки за пряму дійсну шкоду і за умови, що така шкода заподіяна підприємству винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Відповідно до акта перевірки від 08 травня 2014 року, складеного ТУ Держгірпромнагляду у Житомирській області, ДП „Пропан" не отримало дозвіл на експлуатацію устаткування АГЗП в смт.Ружин по вул.Леніна, 74, несправні зворотний і швидкісний клапани на трубопроводах рідкої та парової фаз АГЗП, манометри вказівні (3шт.) не пройшли державну періодичну перевірку (т.2, а.с.3-9).

Як вбачається з відповіді ТУ Держгірпромнагляду у Житомирській області від 03.03.2014 року на ім'я ОСОБА_2 протягом 2012-2014 року ДП „Пропан" не зверталось до теруправління з проханням надати дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, експлуатацію АГЗП в смт.Ружин, вул.Леніна, 74 (а.с.30, зворот).

На підтвердження позовних вимог про відшкодування шкоди ДП „Пропан" надало інвентаризаційний опис ИН-0000004 товарно-матеріальних цінностей від 11.04.2013 року, акт інвентаризації газу №56 від 11.04.2013 року (т.1, а.с.22-24), оборотно-сальдові відомості по рахунку 281 за жовтень-грудень 2012 року, квітень 2013 року, звіти за листопад-грудень 2012 року, січень-березень 2013 року (т.1, а.с.97-106). В інвентаризаційному описі відсутні посилання на дані бухгалтерського обліку й інші документи, які покладені в його основу. Ревізія на підприємстві не проводилась.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України).

ДП „Пропан" не надало належних та допустимих доказів на підтвердження вини та протиправності дій ОСОБА_2, а також на підтвердження наявності та розміру прямої дійсної шкоди. Підстави для задоволення первісного позову відсутні.

Враховуючи, що колегія суддів не погоджується із мотивами, з яких суд першої інстанції відмовив у задоволенні первісного позову, рішення в цій частині належить скасувати і ухвалити нове рішення.

Керуючись ст.ст.209, 218, 303, 307, 309, 314, 316, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз" задовольнити частково.

Скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 03 березня 2015 року в частині задоволення зустрічного позову та в частині відмови у первісному позові, ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити ОСОБА_2 у позові до ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз" про визнання недійсним договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність за безпідставністю.

Відмовити ДП «Пропан» ПАТ „Житомиргаз" у позові до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди за безпідставністю.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: