УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Ухвалою суду від 8 жовтня 2015 позовну заяву було залишено без руху. Так, судом акцентована увага позивача на необхідності приведення позову у відповідність до вимог ст. ст. 119-120 ЦПК України.

Позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача ОСОБА_3, 51 000,00 грн. та стягнути солідарно з відповідачів 1 000,00 грн. Проте всупереч ч.5 ст.119 ЦПК України не долучив до позовної заяви квитанцію про сплату судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» (далі - Закон) за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, справляється судовий збір. Підстави, за якими особи звільняються від сплати судового збору за подачу позову або заяви, зазначені у ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Суд звернув увагу позивача на роз`яснення Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в Постанові від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» в пункті 10, згідно яким якщо позовна заява містить кілька самостійних позовних вимог, кожна з них є самостійним об`єктом справляння судового збору.

Так, оскільки позивачем заявлено дві самостійні майнові вимоги, то кожна з них є самостійним об`єктом справляння судового збору. Відтак позивачу слід сплатити судовий збір і надати суду підтверджуючий документ.

Пунктом 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що якщо в позовній заяві об'єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов'язаних між собою, то, враховуючи, що об'єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового має відповідати загальній сумі всіх вимог (п. 10 частини першої статті 80 ЦПК України). При цьому судовий збір може бути сплачено окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами.

В свою чергу, всупереч імперативних вимог п.6 ч.2 ст.119 ЦПК України позивач при викладі обставин, якими він обґрунтовував свої вимоги не зазначив доказів на підтвердження кожної обставини або не наводить підстав для звільнення від їх доказування. Так, позивач не зазначив жодних доказів, окрім посилань на норми законів. Позивач на підтвердження обставин, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не зазначив і не надав докази, які ці обставини підтверджують. Позивачем окрім самої позовної заяви та її копій у відповідності до чисельності сторін, не додано жодного іншого документа.

Відповідно до ст. 119 ЦПК України позовна заява підписується позивачем або його представником та зазначається дата її подання.

Зокрема, суд звернув увагу позивачів на те, що згідно акту складеного працівниками апарату суду від 03.09.2015 року № 906 під час розкривання конверта (пакета), надісланого поштою не виявилось наступних документів : всіх перерахованих в додатках документів. Зазначені недоліки не усунуті.

Всупереч п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позивач не зазначає доказів на підтвердження кожної обставини на підтвердження своїх вимог. Процесуальний закон вимагає саме на цій стадії зазначити всі докази на підтвердження своїх вимог, представлення яких можливе вже на подальших етапах руху позовної заяви, зокрема, під час судового розгляду.

Проте, суд звернув увагу позивача на імперативні вимоги ч. 1 ст. 15 ЦК України, згідно яким кожна особа має право звернутись до суду із позовом про захист свого порушеного, оспорюваного або невизнаного права, у разі його порушення, оспорювання або невизнання. В порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, оспорюваних або невизнаних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Позовна заява не може ґрунтуватись на припущеннях.

Положення ст. 60 ЦПК України щодо обов'язку довести ті обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, розповсюджуються саме на той період руху цивільної справи, коли вже відкрито провадження по справі. Положення п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України - зазначити докази, що підтверджують кожну обставину, - чітко регламентують обов'язок позивача саме при зверненні до суду надати своїй позовній заяві певну форму із чітко визначеним процесуальним законом змістом.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 року. Відтак в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. ст. 119, 120 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак позовна заява вважається неподаною і належить поверненню позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, про стягнення заборгованості, - визнати неподаною та повернути позивачу.

Роз'яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк