Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/312/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Циганаш І. А.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

19.02.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

Головуючого судді - Мурашка С.І.

Суддів - Бубличенко В.П., Кривохижі В.І.

при секретарі - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08 грудня 2014 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та просила стягнути на її користь подвійну суму завдатку в сумі 47280 грн.

Зазначала, що 14.02.2014 року між нею та відповідачкою досягнуто домовленості про купівлю-продаж належного відповідачці будинку АДРЕСА_1 на підтвердження чого відповідачка особисто написала розписку про отримання 2000 доларів США, як завдатку та зобов'язалася, що у разі невиконання домовленості зобов'язується повернути кошти в сумі 2000 доларів США та 2000 доларів США за невиконання домовленості.

Відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, а тому з неї підлягає стягненню сума боргу в розмірі 47280 грн., що еквівалентно 4000 доларів США.

Заочним рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 08 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено, стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 143 грн. 20 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь аванс в розмірі 31540 грн., що за курсом Національного банку України станом на 25.12.2014 року еквівалентно 2000 доларів США.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з'явилися про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення ОСОБА_2 поштового відправлення, а направлена поштова кореспонденція на останню відому адресу місця реєстрації відповідачки ОСОБА_3 повернулася до суду з відміткою, що будинок продано, адресат вибув.

Враховуючи положення ч.2 ст.305 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, колегія суддів вирішила розглядати справу у відсутності відповідачки.

Заслухавши доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно розписки від 14 лютого 2014 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_2 2 000 доларів США, та зобов'язалася виконати умови договору купівлі - продажу будинку за адресою: АДРЕСА_1, припинити домовленості з іншими покупцями, підготувати необхідні документи для купівлі - продажу будинку.

В разі невиконання домовленості ОСОБА_3 зобов'язалася повернути кошти в сумі 2 000 доларів США та 2 000 доларів США за невиконання домовленості. Всього сума 4 000 доларів США за невиконання домовленості.

17 червня 2014 року ОСОБА_3 була знята з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1, ( а.с.10 ), а 19 червня 2014 року здійснила продаж житлового будинку за вказаною адресою громадянці ОСОБА_4 ( а.с. 41-42 ).

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що при написанні розписки сторонами не були погоджені всі їхні зобов'язання та належні умови купівлі - продажу будинку, зокрема дата укладення договору купівлі - продажу житлового будинку, вартість будинку та коли саме позивач повинна сплатити відповідачу всю суму вартості будинку, договір купівлі - продажу будинку не було укладено саме з вини позивачки, тому в силу ч. 1 ст. 571 ЦК України кошти у сумі 2000 доларів США є завдатком і поверненню не підлягають.

Проте, з такими висновками суду першої інстанції погодитися не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Тобто, внесення завдатку як способу виконання зобов'язання може мати місце лише у випадку наявності зобов'язання, яке б мало випливати із договору, укладеного між сторонами.

Частина 2 статті 570 ЦК України встановлює презумпцію авансу, якщо в правочині не визначено, що така сума є завдатком.

На відміну від завдатку, аванс - це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати. У разі видачі авансу кредитор не може бути зобов'язаний до повернення авансу у подвійному розмірі і, відповідно, до відшкодування збитків.

Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов'язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов'язання, той, хто отримав аванс повинен його повернути. І якщо продавець чи підрядник отримали як аванс певну грошову суму, а договір не було виконано незалежно від того, з чиєї вини це трапилось і які обставини цьому перешкоджали, аванс у будь-якому випадку підлягає поверненню.

Таким чином, оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передані позивачкою відповідачці кошти є авансом і підлягають поверненню позивачці за офіційним курсом Національного банку України.

Станом на 25.12.2014 року офіційний курс НБУ становив 1577,0241 грн. за 100 доларів США, а тому з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню 31 540 грн., що еквівалентно 2000 доларам США.

Оскільки вирішуючи спір, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, то відповідно до п.3 і п.4 ст.309 ЦПК України, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

Керуючись 209, 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.Кіровограда від 08 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 31 540 (тридцять одна тисяча п'ятсот сорок) грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді