Справа № 492/1253/15-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

27 листопада 2015 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Гусєвої Н.Д.,

при секретарі - Рябчук О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Арциз Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання їх спільного сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно, в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн., з наступною індексацією відповідно до закону, з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вони перебувають у шлюбі, але шлюбні відносини фактично припинені. Відповідач неофіційно працює та отримує дохід. В свідоцтві про народження дитини відповідач записаний батьком. Позивачка вказує на те, що їй одній важко утримувати дитину, а відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на її утримання, тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

У судове засідання позивачка не з'явилася, але надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити їх повністю. Крім того, позивачка просила суд про розгляд справи в її відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просив суд про розгляд справи в його відсутність та у відсутність відповідача, позовні вимоги позивачки визнав частково, згоден виплачувати аліменти на користь позивачки у розмірі 300,00 грн.

У звязку з неявкою сторін в судове засідання, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі із наступних підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з обовязком батьків утримувати малолітніх дітей, тому, при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися Сімейним Кодексом України.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 167248, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Теплодарського міського управління юстиції Одеської області 26.09.2012р. між позивачкою і відповідачем зареєстровано шлюб (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьком вказаний ОСОБА_2 відповідач по справі (а.с. 4). З довідки № 526 від 20.08.2015р., виданої Веселокутською сільською радою Арцизького району Одеської області вбачається, що син проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні (а.с. 7). Довідкою № НОМЕР_1 від 27.11.2014р., виданою Арцизьким РС ГУДМС Укрїни в Одеській області підтверджено, що позивачка взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції (а.с. 6).

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, її батьком вказаний ОСОБА_2 відповідач по справі (а.с. 20, 36). Згідно довідки № 2888 від 11.11.2015р., виданої Тарутинською селищною радою Тарутинського району Одеської області ОСОБА_5 та ОСОБА_4 знаходяться на утриманні батька ОСОБА_2 (а.с. 33). ОСОБА_5 навчається у 8 класі Тарутинського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей дошкільний заклад», що підтверджується довідкою № 212 від 21.09.2015р., виданої Тарутинським НВК «ОСОБА_6 ступенів-ліцей дошкільний заклад» (а.с. 23, 37). Як вбачається з копії трудової книжки БТ-11 № 6200654 від 25.09.1991р. ОСОБА_2 не працює з 10.04.2008р. (а.с. 35).

Стан здоров'я дітей та відповідача задовільні.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та обов'язків батьків щодо дитини ґрунтується на нормах Конституції України, які проголошують, що усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах (ст. 21), громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обовязок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Отже, обов'язок батьків з утримання своїх дітей виникає незалежно від факту реєстрації шлюбу, наявності між ними фактичних шлюбних відносин або спільного проживання. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним.

Відповідно до розяснень, що надані у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в долі від доходу його матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ст. 183 СК України). Розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом за заявою платника або одержувача, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст. 184 СК України).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач є батьком неповнолітнього ОСОБА_4, що підтверджено свідоцтвом про його народження та не заперечувалося відповідачем і цей факт відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, суд приходить до висновку, що не зважаючи на те, що шлюб між сторонами не розірваний, але вони проживають окремо, відповідач, будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_4, проживаючи окремо, зобовязаний утримувати свою дитину, яка не досягла повноліття та проживає з матірю до досягнення дитиною повноліття.

Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів, які відповідач повинен виплачувати на користь позивачки на утримання дитини до її повноліття, у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини як стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Виходячи з зазначених вище норм законодавства, приймаючи до уваги стан здоров'я і матеріальне становище дитини, обовязок відповідача утримувати дитину до досягнення нею повноліття, стан здоров'я і матеріальне становище відповідача, його незгоду на виплату аліментів на утримання дитини в зазначеному позивачкою розмірі, суд враховуючи, що, як вбачається з матеріалів справи, відповідач в наявний час не працює (а.с. 35), має на утриманні ще двох дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4 (а.с. 33), а також обовязок відповідача - батька дитини, яка проживає з позивачкою, утримувати свою дитину, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягувати аліменти з батька неповнолітнього ОСОБА_4 на користь позивачки на утримання дитини в розмірі зазначеному позивачкою, починаючи з дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття.

Суд не бере до уваги посилання відповідача в запереченнях на позов, що він проживає разом з позивачкою та дитиною на яку просить позивачка стягувати аліменти, а також з ними ще проживають двоє дітей від першого шлюбу, а також посилання представника відповідача, що на утриманні відповідача також знаходиться його мати, оскільки відповідачем та його представником не надано суду доказів зазначеного, чим не виконані вимоги ст. ст. 10, 60 ЦПК України. Також, суд не бере до уваги копію паспорта громадянина України ОСОБА_7 (а.с. 19, 34) так як паспорт громадянина України не є доказом родинних відносин між останньою та відповідачем.

На підставі вищезазначеного, суд, оцінивши в сукупності всі добуті в судовому засіданні докази, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки викладені позивачкою в позові обставини знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає за необхідне зазначити, що на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України, судовий збір в сумі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави у звязку з задоволенням позову в повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182-184, 191 СК України, ст. ст. 1, 6, 10, 15, 30, 56, 57-60, 88, 158, 174, 197, 208-210, 213-215, 367 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2, (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце проживання якого зареєстроване за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 гривень, щомісячно, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 21 серпня 2015 року і до досягнення повноліття ОСОБА_4, тобто до 28 грудня 2030 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Арцизький районний суд Одеської області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо сторони, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Суддя

Арцизького районного суду ОСОБА_8