Справа № 199/1249/15-ц
12 жовтня 2015 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з даним позовом до відповідача про стягнення боргу.
В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що між ним та відповідачем ОСОБА_2 04 червня 2014 року був укладений договір позики, відповідно до умов якого позивач передав ОСОБА_2 у борг 1056000,00 гривень, про що відповідач надав власноруч написану розписку зі згодою дружини ОСОБА_3 та при свідках ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Відповідно до умов угоди ОСОБА_2 зобов'язувався повернути отримані кошти до 04.06.2014 року.
Після сплину строку повернення коштів ОСОБА_2 не виконав свої зобовязання, кошти не повернув. Протягом 2014 року позивач вчиняв спроби поговороти з відповідачем, однак ОСОБА_2 на зв'язок не виходив.
02.02.2015 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про повернення суми боргу, яка була отримана ним 06.02.2015 року.
У судове засідання позивач не зявився, його представник надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, через оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» №74 (1669) від 17 вересня 2015 року. Про причини неявки суду не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання заперечень проти позову, у звязку з чим суд за згодою представника позивача вирішує справу в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 04 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Відповідно до умов даного договору позивач передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 1 056 000,00 грн., який в свою чергу зобовязався повернути кошти в строк до 04 червня 2014 року, що підтверджується власноруч написаною розпискою.
Згідно з вимогами ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що відповідач борг до теперішнього часу не повернув, від виконання своїх зобов'язань ухиляється, тому суд вважає стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості по договору позики від 04.06.2014 року в розмірі 1 056 000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 22 566 грн. 58 коп. та подвійну облікову ставку НБУ 193812 грн. 16 коп.
Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 3654 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212, 214, 215, 222, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, - задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_6 (ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2) суму заборгованості за договором позики від 04.06.2014 року у розмірі 1 056 000 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 22 566 грн. 58 коп., подвійну облікову ставку НБУ в розмірі 193 812 грн. 16 коп., а також 3654 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору, а всього 1 276 032 (один мільйон двісті сімдесят шість тисяч тридцять дві) грн. 74 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя