РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області у складі :

головуючого судді Рогозіна С.В.,

при секретарі Якимчук І.В.

з участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених на утримання спільного майна, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених на утримання спільного майна.

В позовній заяві вказує, що Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.08.2013 року, було затверджено Мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування будинковолодінням за адресою АДРЕСА_1.

Згідно із затвердженої мирової угоди будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться у спільній частковій власності із встановленим порядком користування жилими кімнатами.

З квітня 2000 року ОСОБА_4, у вказаному будинку не проживає, та жодних витрат на утримання будинковолодіння не несе.

В свою чергу позивач, постійно утримує будинковолодіння вживає заходи щодо поліпшення стану будинку, зокрема встановила енергозберігаючі вікна, замінила опалювальний котел, обладнала взамін старої згнилої дерев'яної огорожі нову камінну огорожу із воротами та фірткою (вжила заходів по забезпеченню схоронності будниковолодіння).

За опалювальний період (із жовтня по квітень) за 2011-2014 p. p. позивачем витрачено на газопостачання (опалення) 15911 грн. 12 коп. з них 1/2 становить 7955 грн. 56 коп. частина яку зобов'язаний сплатити відповідач як співвласник будниковолодіння.

Витрати на зведення захисної огорожі 31334 грн. 69 коп. з них 1/2 становить 15667,35 гривень, частина яку необхідно оплатити відповідачем, так як дана огорожа також є частиною всього будинковолодіння і встановлена із метою захисту і його майна.

Вказує, що протягом всього періоду, з 2011 року по теперішній час. позивач неодноразово наголошувала та повідомляла відповідачу по справі, про необхідність проведення даних робіт та прохання оплати половину вартості даних робіт, так як дані роботи були необхідні.

Стара огорожа не могла забезпечити охорону прибудинкової території, крім того в будинку проживає спільна неповнолітня дитина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка також потребує захисту.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю з підстав викладених в позовній заяві, просять стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на утримання спільного будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 в сумі 23622,91 гривень, судові витрати по справі та витрати на правову допомогу.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечила повністю та пояснила, що в більшості квитанцій долучених до матеріалів справи у графі платника зазначено прізвище - ОСОБА_4 Будь-які данні позивачки в графі платника відсутні. В деяких квитанціях вказано прізвище ОСОБА_1 При порівнянні вищевказаних оплат згідно квитанцій чітко видно, з розрахунку 11507,04 гривень (його оплата) - 3965,08 гривень (оплата позивачки) = 7540,96 гривень.

Вважає заявлені позивачкою позовні вимоги щодо стягнення з ОСОБА_4 цих коштів безпідставними та необґрунтованими.

Вказує, що позивачка мала можливість вжити заходи щодо створення окремих рахунків по сплаті комунальних послуг, однак цього не робила. Паркан побудувала без погодження з ним та без його дозволу, про його існування він дізнався після будівництва. З боку позивачки постійно мали місце перешкоджання у здійсненні користування ним належними йому кімнатами. Просить відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши всі обставини справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши докази, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного переконання.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 25 липня 1997 року виданого головою виконавчого комітету Рівненської міської ради народних депутатів та Свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя від 17.05.2000 року виданого державним нотаріусом Василютою Л.А., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 є співвласниками будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить по ? частці даного домоволодіння.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 07.08.2013 року, було затверджено мирову угоду у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування будинковолодінням за адресою АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 в позовній заяві та в судовому засіданні вказує, що ОСОБА_4 з квітня 2000 року, у вказаному будинку не проживає, та жодних витрат на утримання будинковолодіння не несе.

Представник відповідача в судовому засіданні визнала, що ОСОБА_4, у вказаному будинку не проживає, оскільки ОСОБА_1 перешкоджає йому там проживати. Крім того, вказала, що ОСОБА_4 несе витрати по оплаті газу, оскільки у квитанціях вказано його прізвище.

З досліджених в судовому засіданні квитанцій на оплату за газ, судом встановлено, що записи про кількість використаного природного газу зроблені ОСОБА_1, оригінали квитанцій знаходяться, також, у ОСОБА_1, таким чином, суд вважає доведеним той факт, що саме ОСОБА_1 проводила оплати за використаний природний газ, а заперечення ОСОБА_4, що він теж проводив оплату використаного газу, суд вважає неправдивими.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Судом встановлено, що за опалювальний період з 2011 року по 2014 pоку ОСОБА_1 витрачено на оплату газопостачання (опалення) 15911,12 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 належить ? частина будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1, суд вважає, що з ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 половину витраченої нею суми на оплату природного газу в сумі 7955,56 гривень.

Стосовно позовних вимог про стягнення з ОСОБА_4 половини коштів витрачених ОСОБА_1 на зведення захисної огорожі, суд вважає їх недоведеними.

Згідно ч. ч. 3, 4, 5 статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.

Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Поліпшення спільного майна, які можна відокремити, є власністю того з співвласників, який їх зробив, якщо інше не встановлено домовленістю співвласників.

З пояснень представника відповідача, судом встановлено, що ОСОБА_1 будівництво нової огорожі навколо будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 проводила на свій розсуд без попередньої згоди співвласника ОСОБА_4

Доказів того, що захисна огорожа не порушує прав ОСОБА_4, а також того, чи можна її відокремити від іншого майна співвласниками, якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 позивач не подала.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином суд, враховуючи те, що ОСОБА_4 не давав згоди на будівництво огорожі навколо будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1, вважає, що у ОСОБА_1 відсутні підстави вимагати половини коштів, які вона затратила на будівництво огорожі. Позовні вимоги позивача в цій частині є недоведеними.

На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 322, 357, 360 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 130, 212, 213, 215 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування витрат понесених на утримання спільного майна - задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 7955,56 (сім тисяч дев'ятсот п'ятдесят п'ять) гривень 56 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін