АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/232/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 48 Зайончковська І. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДмитренка М. І.
суддівВініченка Б. Б. , Храпка В. Д.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) в зв'язку з несплатою аліментів, збільшення суми аліментів, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що за рішенням Смілянського міськрайсуду від 18 березня 2013 року ОСОБА_7 повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 грн. щомісячно з 25 лютого 2013 року та до його повноліття. Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2013 року розмір аліментів змінено на 605 грн. та в решті рішення суду залишено без змін.

Позивачка просила стягнути з відповідача пеню по заборгованості за аліментами в загальній сумі 3629 грн., заборгованість по аліментам в сумі 1728 грн., додаткові витрати на дитину в сумі 1920 грн., а також зобов'язати відповідача сплачувати аліменти з 1 грудня 2013 року в розмірі по 643 грн. щомісячно.

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилалась на те, що в рішенні апеляційного суду вказано, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/2 частини від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому з 1 грудня 2013 року ОСОБА_7 повинен був сплачувати вже 643 грн. щомісяця.

Оскільки останній їй постійно недоплачував аліменти, в тому числі з 1 грудня 2013 року у меншому розмірі ніж 643 грн., за період з березня 2013 року по жовтень 2014 року по них утворилась заборгованість в сумі 1728 грн.

В зв'язку із заборгованістю по аліментах згідно ст. 196 СК України утворилася пеня в сумі 3629 грн.

Крім того, посилаючись на те, що син мав незадовільну оцінку з англійської мови та її знання зараз є необхідним для подальшого життя дитини, вона влаштувала його на додаткові заняття з англійської мови та за період з 1 вересня 2013 року по 1 вересня 2014 року сплатила за це 3840 грн., а тому половину вказаної суми відповідач повинен їй повернути як додаткові витрати на дитину.

Заочним рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року позов задоволено частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 643 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини. Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Смілянського міськрайсуду від 18 березня 2013 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2013 року про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі залишити при справі без виконання. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 додаткові витрати на сина за період з 1 вересня 2013 року по 1 вересня 2014 року в сумі 1920 грн. В решті позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції рішення, просить його змінити в частині стягнення суми аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_8 по 643 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні решти позовних вимог і вирішити їх по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, дослідивши матеріали по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, вірно виходив з того, що аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання чинності судовим рішенням, а вимога про стягнення заборгованості по аліментах та пені не підлягає до задоволення, оскільки розрахунок здійснено не з тої суми аліментів, яку присудив суд.

Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Безпідставними є вимоги апелянта, щодо стягнення аліментів по 643 грн. щомісячно з дня подання позовної заяви, а не з дня набрання рішенням суду законної сили як визначив суд першої інстанції.

Положення ч.1 ст. 79 Сімейного Кодексу України, на яку посилається апелянт розповсюджується на випадки, коли з особи вперше присуджуються до стягнення аліменти.

Згідно роз'яснень, наданих у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Отже, висновок суду про стягнення аліментів з відповідача в розмірі 643 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили є законним та обґрунтованим.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо незаконності рішення в частині відмови у стягненні заборгованості та пені по аліментах.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по аліментах та пені за несвоєчасну сплату аліментів, суд першої інстанції врахував, що порядок стягнення заборгованості по аліментах, визначений ст. ст. 194 - 195 Сімейного кодексу України та ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до вказаних положень закону заборгованість по аліментах визначається державним виконавцем і стягується за виконавчим листом, виданим на підставі рішення про стягнення коштів на утримання дитини.

Між тим, ОСОБА_6 виконавчий лист не отримувала, до виконавчої служби не зверталася, розрахунок заборгованості провела особисто, виходячи з щомісячних платежів в сумі 643 грн., а не 605 грн., як присудив суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Зважаючи на те, що відсутні підстави для стягнення заборгованості по аліментах, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку про відмову у стягнення пені.

Висновок суду першої інстанції про стягнення з ОСОБА_7 додаткових витрат в сумі 1920 грн. на заняття з англійської мови є безпідставним, оскільки дані вимоги не підтверджені належними та достатніми доказами, проте, колегія суддів залишає рішення в цій частині без змін, оскільки відповідач його не оскаржує.

Однак, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, визначивши, що виконавчий лист, виданий на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2013 року за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі залишити без виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 не заявляла такої позовної вимоги та безпосередньо у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 виконавчий лист не отримувала та не пред'являла його до виконання.

Тому, колегія суддів вважає, що з резолютивної частини рішення суду першої інстанції необхідно виключити абзац 3, яким визначено залишити виконавчий лист при справі без виконання.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення по справі, які суд вважав доведеними, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року - задовольнити частково.

Заочне рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості та неустойки (пені) в зв'язку з несплатою аліментів, збільшення суми аліментів - змінити, виключивши з його резолютивної частини абзац 3, яким визначено «Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2013 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 17 квітня 2013 року по справі № 703/976/13-ц, 2/703/373/13 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі залишити без виконання».

В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі 20 днів з дня його проголошення.

Головуючий :

Судді :