Провадження № 2/750/130/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 року м.Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Сапона А.В.,

при секретарі Шиловій Ж.О.,

за участю представника позивачів ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа Приватне акціонерне товариство Страхова компанія Провідна, про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, -

в с т а н о в и в:

20.10.2014 року позивачі звернулись до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просили стягнути на користь ОСОБА_4 532771,42 грн. матеріальної шкоди та 100000 грн. моральної шкоди і на користь ОСОБА_5 68563 грн. моральної шкоди, спричиненої з вини відповідача внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 13.05.2014 року.

11.11.2015 року в судовому засіданні представник позивачів заявив клопотання про уточнення позовних вимог, за яким просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 68336,06 грн. матеріальної шкоди та 99242,46 грн. моральної шкоди і на користь ОСОБА_5 67834,44 грн. моральної шкоди.

15.04.2015 року ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова провадження у справі за позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням в частині стягнення з останнього матеріальної шкоди було закрито, у звязку з відмовою позивача від цієї позовної вимоги та прийняття такої відмови судом.

У судовому засіданні представник позивачів наполягав на задоволенні позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди з підстав, викладених у позові.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов визнали частково, ОСОБА_6 погодився відшкодувати моральну шкоду кожному потерпілому в розмірі по 10000 грн.

Третя особа свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи судом було сповіщено завчасно належним чином у встановленому законодавством порядку.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2014 року о 06 год. 20 хв. в м. Чернігові на проспекті ОСОБА_3 сталася ДТП, в ході якої ОСОБА_6 в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем Opel Omega 2.0 д.н.з. 61582ММ, не впорався з керуванням та виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, який рухався в зустрічному напрямку.

В результаті ДТП ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді травматичного заднього вивиху голівки лівої стегнової кістки з переломом заднього краю вертлюгової ямки зі зміщенням уламків, саден кистей, правої гомілки, тулубу, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 565 від 24.06.2014 року, у своїй сукупності, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоровя, строком понад 21 день.

Крім того, пасажир автомобіля Opel Vivaro ОСОБА_5 також отримала тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток правого передпліччя на межі середньої та нижньої третин зі зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, гематоми та забитої рани чола, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 564 від 24.06.2014 року, у своїй сукупності, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоровя, строком понад 21 день.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 23.07.2014 року ОСОБА_6 було визнано винним і засуджено за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до полісу АС/4995791 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного між ОСОБА_7 та ПрАТ СК Провідна, такою відповідальністю було забезпечено автомобіль Opel Omega 2.0 д.н.з. 61582ММ, яким під час вчинення злочину керував відповідач.

Згідно з ст. 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховий випадок - це подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 988 ЦК України страховик зобовязаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків.

Статтею 8 Закону України "Про страхування" встановлено, що страховий випадок - це певна подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 відшкодував потерпілим витрати на лікування на загальну суму 13000 грн.

ПрАТ СК Провідна відшкодувало 17350,80 грн. ОСОБА_4 та 33751,20 грн. ОСОБА_5 не отриманих ними доходів у звязку з тимчасовою втратою працездатності.

Предметом спору по даній справі є стягнення на користь відповідачів моральної шкоди з відповідача, заподіяної ним вчиненням злочину.

Згідно зі ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 1168 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, може бути відшкодована одноразово або шляхом щомісячних платежів.

В п. 3 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством (п. 5 Постанови).

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості (п. 9 Постанови).

Суд вважає, що факт спричинення відповідачем моральної шкоди в судовому засіданні було повністю доведено.

ПрАТ СК Провідна сплатила моральну шкоду у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоровю, ОСОБА_5 в сумі 1687,56 грн. та ОСОБА_4 в сумі 867,54 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що сума моральної шкоди, що перевищує вищевказаний ліміт, має бути стягнута з відповідача, яка є винною особою у заподіянні цієї шкоди.

Надаючи оцінку обставинам справи, суд вирішив за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20000 грн. і на користь ОСОБА_5 15000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути на користь держави з відповідача 487,20 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208 209, 292, 294-296 ЦПК України, суд, -

в и р и ш і в:

позовні вимоги ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 20000 (двадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 15000 (пятнадцять тисяч) гривень моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_6 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок судового збору на користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області протягом десяти днів, у порядку, передбаченому ст.ст. 294-296 ЦПК України.

Суддя А.В. Сапон