Справа №491/483/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2015 року Ананьївський районний суд Одеської області в складі: головуючого Дорош В.В.

при секретарі: Гула О.Р.,

розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в місті Ананьєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об'єкт нерухомого майна, третя особа - Ананьївське районне управління юстиції Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 10 квітня 2015 року звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що на території Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області по АДРЕСА_1 розташована нежитлова будівля.

Тривалий час вказана будівля перебувала у занедбаному стані, руйнувалась. Спроба позивача знайти власника будівлі шляхом звернення до сільської ради не призвела до позитивного результату. Виявилось, що право власності на неї не оформлювалось. Внаслідок з'ясування цього питання серед односельців виявилось, що будівлю вважає своєю ОСОБА_3, яка стверджувала, що отримала її в ході розпаювання майна. Ніякого документа на будівлю вона не надала, але не була проти того, щоб позивач її використовував. Договір оренди вони не укладали, відповідно, питання сплати орендної плати не обговорювали. ОСОБА_3 повідомила його, що не збирається використовувати будівлю, оскільки не має матеріальної можливості привести її до належного стану. Таким чином, станом на липень 2004 року, коли він отримав дозвіл на використання будівлі, правових підстав для цього не було, але він вважав за достатнє домовленість між ним та ОСОБА_3.

Позивач зазначає, що в липні 2004 року він розпочав ремонт, не приховував своїх намірів стосовно подальшого придбання приміщення у власність. На протязі більш ніж 10 років він відкрито та безперервно володіє та користується вказаним приміщенням, утримує його в належному стані, відноситься до нього, як до свого власного.

Позивач вказує, що нещодавно йому стало відомо, що ОСОБА_3 померла. Він звернувся до її чоловіка ОСОБА_2, який заявив, що як спадкоємець, на будівлю не претендує, а також немає ніякого документа на будівлю, та не проти того, щоб позивач оформив на неї право власності, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги.

Позивач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити(а.с.26).

Відповідач в судове засідання на розгляд справи не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, з позовними вимогами згоден в повному обсязі.

Представник третьої особи, який діє на підставі довіреності (а.с.23) в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.22), відповідно до якої просить суд розглянути справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Суд взявши до уваги заяви позивача, відповідача, представника третьої особи, вивчивши та перевіривши документи по справі приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що згідно копії паспорта позивач - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець АДРЕСА_2

Відповідно до довідки №326 від 11 лютого 2015 року, виданої Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області, на нежитлову будівлю, що розташована по АДРЕСА_1, станом на 01 лютого 2015 року право власності через сільську раду не оформлювалось(а.с.6).

З рішення про присвоєння адреси нежитловій будівлі НОМЕР_2 від 24 листопада 2014 року, встановлено, що нежитловій будівлі, власником якої є ОСОБА_1, присвоєно адресу - АДРЕСА_1(а.с.7).

Згідно з довідкою Ананьївського РБТІ від 20 березня 2015 року, будь-яка інформація про зареєстроване майно за адресою: АДРЕСА_1, в РБТІ відсутня(а.с.8).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна НОМЕР_3 від 24 березня 2015 року, встановлено, що стосовно об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості відсутні; у Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні; у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна відомості відсутні; у Державному реєстрі іпотек відомості відсутні(а.с.9)

Відповідно до звіту по визначенню вартості нежитлової будівлі, площею 296,9 м2, що розташована в АДРЕСА_1, станом на 20 березня 2015 року вартість вказаної нежитлової будівлі становить 191797 гривень(а.с.10-13).

Згідно з копією технічного паспорту на нежитлову будівлю, що розташована в АДРЕСА_1, замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1(а.с.)

Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу передбачено, що правила ст.344 Цивільного кодексу України (в редакції 2004 року) про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є достатньо підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на нежитлову будівлю за набувальною давністю, розташовану в АДРЕСА_1, оскільки він відкрито, безперервно володіє вказаною нежитловою будівлею протягом більш ніж 10 років.

Керуючись ст.ст.88, 130,174,209,212-215,218,221,223 ЦПК України, ст.328,344 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем та мешканцем АДРЕСА_2, паспорт громадянина України серії НОМЕР_4, виданий 26 листопада 2013 року Ананьївським РС ГУДМС України в Одеській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, право власності за набувальною давністю на нежитлову будівлю літ.А,а, дворову убиральню літ. Б, вимощення 1, що розташовані в АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Дорош

Рішення суду набуло законної сили „___" ____________ 20__ року.