Провадження №2/760/3762/15
Справа №760/6985/15-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2015 року Солом`янський районний суд м.Киева
головуючого судді - Лазаренко В.В.
при секретарі - Кучерині Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби м. Києві, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
06.04.2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач ОСОБА_1 посилається на те, що він є власником спірної квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири НОМЕР_1 від 13.04.1993 року.
Згідно п.7 договору купівлі продажу НОМЕР_1 від 13.04.1993 року покупець, тобто ОСОБА_1 отримав право власності на вищезазначену квартиру з моменту укладення даного договору, та згідно п.8 повністю несе витрати по експлуатації та ремонту квартири відповідно до діючого законодавства України.
Відповідачка ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, як колишній власник спірної квартири була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 27.08.1992 року і залишається зареєстрованою в ній до теперішнього часу.
Разом з цим, з 13.04.1993 року відповідачка ОСОБА_2 в спірній квартирі не проживає і не несе витрат по квартплаті та оплаті комунальних послуг, але до теперішнього часу залишається зареєстрованою в квартирі, чим перешкоджає позивачу, як власнику на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатися належним позивачу майном - квартирою, а також в зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги позивач не має змоги оформити житлову субсидію.
З огляду на те, що відповідачка у спірній квартирі відсутня більше року без поважних причин, дій як б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування спірним житлом відповідач не вчиняла, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.
16.10.2016 року позивач у судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи за своєю відсутністю, підтримав свої позовні вимоги і просив їх задовольнити.
16.10.2015 року відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена в порядку передбаченому ст. 74 ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. В силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається такою, що повідомлена належним чином. Про причини своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила.
Згідно ст. 224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на заяву позивача, який не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Третя особа - Солом`янський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві направив суду заяву про розгляд справи у відсутності свого представника. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника третьої особи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 відповідно до договору купівлі-продажу квартири НОМЕР_1 від 13.04.1993 року (а.с. 12-13).
Згідно п.7 договору купівлі продажу НОМЕР_1 від 13.04.1993 року покупець ОСОБА_1 отримує право власності на вищезазначену квартиру з моменту укладення даного договору, та згідно п.8 повністю несе витрати по експлуатації та ремонту квартири відповідно до діючого законодавства України.
Відповідачка ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з 27.08.1992 року і залишається зареєстрованою в ній до теперішнього часу про що свідчить довідка форми № 3, видана КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» структурний підрозділ Центр обслуговування споживачів № 2 (а.с. 12).
Разом з цим, з 13.04.1993 року відповідачка ОСОБА_2 в квартирі не проживає і не несе витрат по оплаті квартири та комунальних послуг, але до теперішнього часу залишається зареєстрованою в квартирі, чим перешкоджає позивачу, як власнику на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатися належним позивачу майном - квартирою, а також в зв'язку з підвищенням тарифів на комунальні послуги позивач не має змоги оформити житлову субсидію.
З огляду на те, що відповідач у спірній квартирі відсутній більше року без поважних причин, дій як б свідчили про наміри та бажання зберегти за собою право користування спірним житлом відповідачка не вчиняла, позивач просить визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням в спірній квартирі.
Обставин, які б свідчили, що позивач чинив відповідачці перешкоди в користуванні спірною квартирою судом не встановлено.
Не встановлено судом і обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні більше одного року.
Таким чином, дослідивши всі докази у справі в їх сукупності, суд встановив, що відповідачка більше одного року не проживає в спірній квартирі, не цікавиться нею, не несе витрат по її утриманню, по оплаті комунальних послуг та квартплаті, ніяких її речей в спірній квартирі немає, поважних причин через які відповідач була відсутня понад рік в спірній квартирі судом не встановлено.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку про те, що відповідачка ОСОБА_2 не проживає в спірній квартирі понад один рік без поважних причин і тому втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 в зв`язку з чим позовні вимоги позивача про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням підлягають задоволенню.
З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума оплаченого позивачем судового збору в сумі 243,60 грн., відповідно до ст. 88 ЦПК України.
Керуючись ст. ст. 5, 6, 8, 10-11, 57-60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 405 ЦК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: