Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ 22-ц/778/1203/15 Головуючий у 1-й інстанції Бредун Д.С.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Бєлки В.Ю.

суддів Воробйової І.А.,

Оніщенко Е.А.

при секретарі Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, треті особи - ОСОБА_5, Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" про стягнення компенсації за погашений кредит, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому після уточнення просив стягнути з ОСОБА_3 на його користь суму сплачених коштів за кредитним договором від 20 листопада 2007 року, укладеним між ОСОБА_4 та АКБ "ТАС-Комерцбанк" в розмірі 129458,09 гривень.

ОСОБА_4 у позові зазначив, що перебував у шлюбі із ОСОБА_3 з 10 серпня 1996 по 25 червня 2012 року. В 2007 році він із ОСОБА_3 вирішив придбати квартиру, що будувалась TOB "АРМАС". Для її покупки ОСОБА_4 уклав з АКБ "ТАС-Комерцбанк" кредитний договір на суму 38000 доларів США, які в подальшому були передані ТОВ "АРМАС" для будівництва АДРЕСА_1. Право вимоги за кредитним договором від АКБ "ТАС-Комерцбанк" переходило до ПАТ "Сведбанк", а далі - до ПАТ "Дельта Банк". Кредитний договір було укладено в інтересах сім'ї, оскільки право власності на придбану квартиру було в рівних частинах зареєстровано за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Після розірвання шлюбу між позивачем і відповідачем, ОСОБА_4 сам виконав усі умови кредитного договору, та сплатив банку грошові кошти в повному обсязі, в тому числі - 129458,09 гривень за відповідачку. Зазначену суму, відповідно до ст. 65 СК України просив стягнути з відповідачки на користь позивача.

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 частину суми сплачених грошових коштів за кредитним договором №0703/1107/88-329 від 20 листопада 2007 року в розмірі 129 458 (сто двадцять дев'ять тисяч чотириста п'ятдесят вісім гривень) 09 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму сплаченого судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , а рішення суду першої інстанції- залишенню без змін за таких підстав.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Згідно до вимог ст.65 ч.4 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім"ї, створює обов"язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім"ї.

Згідно до вимог ст.544ч.1 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов"язок, має право на зворотну вимогу(регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Судом першої інстанції встановлено і з матеріалів справи вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 1996 року по 06 липня 2012 року.

Під час шлюбу 28 серпня 2007 року між ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_6 ( за договором - довірителями) було укладено договір доручення №29 із ТОВ "АРМАСС" (а.с.32-37). За умовами договору ТОВ "АРМАСС" зобов"язалось організувати будівництво та отримання у власність довірителями квартири АДРЕСА_1 (п.1.1 договору). Вартість об"єкту будівництва оцінена сторонами у 49350 доларів США (п.3.1.договору).

П.3.5 договору доручення №29 визначено, що якщо кошти вносить один із подружжя, вважається, що він діє за згодою іншого з подружжя.

20 листопада 2007 року між АКБ "Тас-Комерцбанк" та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №0703/1107/88-329, за умовами якого ( п.1.1,1.4) ОСОБА_4 отримав 38000 доларів США на споживчі цілі.

З метою забезпечення зобов"язання за договором кредиту, ОСОБА_5 було укладено договір іпотеки із АКБ "Тас-Комерцбанк", за яким вона передала в іпотеку банку належну їй квартиру АДРЕСА_1 (а.с23-24).

18 серпня 2008 року на підставі свідоцтва про право власності, САС №185290, виданого 11 серпня 2008 року Управлінням житлового господарства Запорізької міської ради, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано у рівних частинах, по 1/3 за позивачем ОСОБА_4, відповідачем ОСОБА_3 та їх спільною дитиною ОСОБА_6

При цьому право вимоги за кредитним договором №0703/1107/88-329 від 20 листопада 2007 року від АКБ "Тас-Комерцбанк" переходило до ПАТ "Сведбанк", та надалі-до третьої особи по справі ПАТ "Дельта Банк" (а.с.26,27,28,79).

Рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 11 листопада 2013 року, залишеному в цій частині без змін рішенням суду апеляційної інстанції за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя визнано кредитний договір від 20.11.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та АКБ "Тас-_Комерцбанк", таким, що укладений в інтересах подружжя, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суму сплачених коштів за кредитним договором станом на час розгляду справи в суді в розмірі 25 234 грн.33 коп., суму сплачених страхових внесків за кредитним договором в розмірі 641 грн.

Надалі, у період з 06 листопада 2013 року по 05 червня 2014 року ОСОБА_4 було сплачено 258916,90 гривень в рахунок погашення тіла кредиту та відсотків за кредитним договором №0703/1107/88-329 від 20.11.2007 року, що підтверджуються матеріалами справи (а.с.13-18).

Відповідно до інформації, наданої ПАТ "Дельта Банк" кредитний договір №0703/1107/88-329 від 20.11.2007 року припинив свою дію 06 червня 2014 року у зв"язку із повним виконанням позичальником зобов"язань перед кредитором (а.с.87-88).

Відповідно до ч.3 ст.61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім"ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Оскільки, згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі або особа, щодо якої встановлено ці обставини, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що боргові кредитні зобов"язання несуть як дружина,так і чоловік, а не тільки той з подружжя, який уклав кредитний договір, і стягнув з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на підставі вимог ст.ст. 65 СК України, 544 ЦК України половину суми, сплаченої позивачем у погашення кредитного боргу особисто після рішення суду про розподіл майна в сумі 129458 грн.09 коп.

Доводи апеляційної скарги про те, що зобов"язання за кредитним договором не є спільним боргом подружжя згідно рішення суду апеляційної інстанції від 04 червня 2014 року не приймається колегією суддів до уваги, оскільки судом апеляційної інстанції під час перегляду рішення суду від 11 листопада 2013 року не давалась оцінка наявності спільного боргу, а відмовлено в позові в цій частині з підстав неправильного вибору способу захисту цивільного права.

Доводи апеляційної скарги щодо неправомірного дострокового погашення позивачем кредитних зобов"язань та вимоги позивача в частині стягнення цих коштів не грунтуються на нормах сімейного права також не узгоджуються з вимогами ст.65 СК України та ст.544 ЦК України.

Інші доводи сторін є також неспроможними,спростовуються здобутими у справі доказами і зазначеними вище вимогами закону.

Судом повно і всебічно з"ясовані обставини справи,що мають для неї значення, висновки відповідають цим обставинам і набутим доказам, характер правовідносин між сторонами судом визначений правильно, норми матеріального і процесуального права не порушені, застосовані вірно, постановлено законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів .

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09 грудня 2014 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: