Справа № 314/4347/13-ц
Провадження № 6/314/7/2015
У Х В А Л А

м.Вільнянськ 09 лютого 2015 року

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючий суддя Кофанов А.В.,

при секретарі Лазечна Н.С.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом управління Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області до Дружелюбівської сільської Ради Вільнянського району Запорізької області, ДП "Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру УДПтС України в Запорізкій області (№ 1)" про витребування майна з чужого незаконного володіння,

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року управління ДПтС України в Запорізькій області звернулося до суду з позовом до Дружелюбівської сільської ОСОБА_1 та ДП "Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру УДПтС України в Запорізкій області (№ 1)", в якому вимагало зобов'язати Дружелюбівську сільську ОСОБА_1 повернути у власність іншому відповідачу будівлі банно-прального комбінату та котельної, розташованих в с.Дружелюбівка Вільнянського району Запорізької області, та поновити їх на обліку.

Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 24.09.2013 року позов задоволено частково, зобов'язано Дружелюбівську сільську ОСОБА_1 повернути у власність ДП "Сільськогосподарське підприємство Дружелюбівського виправного центру УДПтС України в Запорізкій області (№ 1)" будівлі банно-прального комбінату та котельної; в задоволенні іншої частини позову відмовлено. Крім того, вирішено також стягнути з Дружелюбівської сільради на користь позивача судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок.

У грудні 2014 року стягував звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа щодо стягнення судового збору до виконання. Цю заяву представник стягувача мотивує тим, що 30.01.2014 року виконавчий лист щодо стягнення судового збору був пред'явлений до виконання, але оскільки Дружелюбівська сільська ОСОБА_1 у добровільному порядку цих коштів не відшкодувала, а виконавча служба не вжила заходів щодо примусового стягнення зазначеної грошової суми.

У судовому засіданні представник стягувача ОСОБА_2 підтримав заяву, просить її задовольнити з підстав, що в ній викладені.

Представник боржника ОСОБА_1 заперечує проти задоволення заяви, вважаючи, що для її задоволення немає підстав.

Суд вважає, що у задоволенні заяви має бути відмовлено.

Так, відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту виконавчого листа щодо стягнення судового збору (а.с.75) вбачається, що він був виданий стягувачу 11.11.2013 року, строк пред'явлення його до виконання 08.10.2014 року. При цьому у виконавчому листі є відмітка державного виконавця, що цей документ був пред'явлений до виконання, але був повернутий 22.10.2014 року на підставі п.1 ст.47 Закону України "Про виконавче провадження", тобто за заявою самого стягувача.

Наведені обставини не можуть свідчити про поважність причин пропуску строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, а тому підстав для задоволення заяви не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.371 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви Державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Запорізької області через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя А.В. Кофанов

09.02.2015

09.02.2015