Справа №: 398/2246/13-ц
У Х В А Л А

"17" лютого 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд

Кіровоградської області

у складі: головуючого - судді Петрової О.Ф.

при секретарі Сніжко І.М.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Олександрії подання начальника відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла , -

В С Т А Н О В И В :

Від начальника відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 до Олександрійського міськрайонного суду надійшло подання про примусове проникнення до житла квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчих листів, виданих 30 жовтня 2014 р. Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором на суму 94 222 грн. 11 коп.

В звязку з тим, що боржниками заборгованість за виконавчими документами не сплачена, з боржника підлягає стягненню виконавчий збір в розмірі 10 % від загальної суми боргу, тобто 9 422 грн.21 коп.

В процесі виконання судового рішення встановлено, що між ОСОБА_2 та банком укладено договір іпотеки, предметом якого є квартира АДРЕСА_2.

Згідно ст. 62-1 Закону України «Про виконавче провадження» в першу чергу стягнення звертається на предмет іпотеки.

Для проведення стягнення за виконавчим документом необхідно провести опис майна та здійснити допуск експерта до майна для визначення ринкової вартості майна. Доступ до квартири ускладнено, оскільки в ній проживає ОСОБА_4, яка чинить перешкоди в цьому. Двері вона не відчиняє. Виклики, направлені боржнику, залишені поза увагою.

Дослідивши приєднані до подання документи, суд вважає , що воно не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Обов'язковість виконання судових рішень прямо передбачена статтею 124 Конституції України.

Згідно статті 376 Цивільного процесуального кодексу України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

При розгляді цього питання суд зобов'язаний був перевірити, чи належна особа звернулась до суду з цим поданням та чи були складені акти державним виконавцем про неможливість проникнення до житла, перевірити належність майна особі.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України «Про державну виконавчу службу» завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

На підставі ст.ст. 17, 19 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі листи, що видаються судами. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

За приписами частини 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 10 частини 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

Разом з тим, відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла.

При вирішенні подання про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника суд має переконатися, що боржник перешкоджає виконанню рішення суду, що унеможливлює його примусове виконання, чим порушує права стягувача.

Зазначені обставини мають підтверджуватися актом.

Пунктом 1.5.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 2.04.2012 № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, передбачено, що акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події:

а) текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати обєднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, імя, по батькові державного виконавця, підстава для складання акта, перелічуються особи, що були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт;

б) у констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції;

в) у кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються);

г) акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання сторін чи інших осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка «від підпису відмовився» проставляється напроти імені особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта;

ґ) до акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Натомість до подання приєднано акти державного виконавця Лісковського В.О. від 30 січня 2015 р. та 9 жовтня 2014 р., про те, що ніхто не відчинив двері квартири. Сторонні особи (поняті) до складання актів не залучалися.

Як свідчить зміст подання, квартира, що є предметом іпотеки, належить ОСОБА_2, але в ній проживає ОСОБА_4

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Доказів того, що є судове рішення з цього приводу, державний виконавець не надав.

З огляду на викладене суд не вбачає підстав для задоволення подання державного виконавця.

Керуючись ст. 376 ЦПК України , -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання начальника відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_1 про примусове проникнення до житла - квартири АДРЕСА_1 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя