У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

11 березня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дем'яносова М.В., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6, про визнання права власності.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 22 червня 1996 року її батьки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 продали квартиру АДРЕСА_1, яка належала їм на праві сумісної власності.

Від продажу вищевказаної квартири на виручені кошти була придбана двокімнатна квартира АДРЕСА_2, право власності на яку оформив на себе ОСОБА_5

Вважаючи, що її право власності було порушено, оскільки купівля квартири АДРЕСА_2, відбулась за гроші виручені від продажу квартири АДРЕСА_1, де їй належала 1/3 частини, просила визнати її право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 вересня 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_2.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції змінено.

Позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/6 частку квартири АДРЕСА_2.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалене рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції та частково задовольняючи позов, дійшов правильного висновку про те, що позивачка має право власності у спірній квартирі на 1/6 її частини, оскільки вартість придбаної квартири в двічі перевищує суму, за яку була продана попередня квартира, на 1/3 частину якої мала право позивачка.

Зокрема, докази та обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження судами і при їх дослідженні та встановленні судами дотримані норми процесуального та матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків рішення апеляційного суду не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 3 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун М.В. Дем'яносов Штелик С.П.