Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/557/15 Головуючий у суді І-ї інстанції Кулінка Л. Д.
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

24.02.2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого: Дуковського О. Л.

суддів: Єгорової С.М.; Письменного О.А.

з участю секретаря: Лазаренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансовий Дім Позика» про визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Фінансовий Дім Позика» про визнання договору недійсним та стягнення коштів.

Позивачка в обгрунтування позовних вимог зазначає, що 18.12.2013 року між нею та ТОВ «Фінансовий Дім Позика» було укладено договір з метою отримання кредиту в розмірі 30 000,00 грн. На виконання своїх зобов'язань позивачка сплатила гарантійний платіж перед укладенням договору, що складає 6% від суми обіцяної позики, а саме 1800,00 грн. та щомісячний платіж в сумі 522,50 грн. - за послуги банку, але саму позику у сумі 30 000, 00 грн. вона не отримала.

У зв'язку з неотриманням суми позики ОСОБА_2 змушена була подати до ТОВ «Фінансовий Дім Позика» заяву про розірвання договору та повернення їй сплачених нею коштів у сумі 2322, 00 грн. Дана заява відповідачем залишена без реагування.

Вважає, що договір укладено із використанням нечесної підприємницької діяльності відповідача та на забезпечення діяльності пірамідної схеми, шляхом введення споживача в оману юридичною особою, яка не мала відповідного дозволу на надання фінансових послуг.

На підставі ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» та Цивільного кодексу України позивачка просила визнати недійсним договір від 18.12.2013 року №000609 з додатками №1 та №2 і стягнути з відповідача на її користь сплачені кошти в сумі 2322,00 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2014 року у задоволенні позову відмовлено у зв'язку з недоведеністю.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивачка подала апеляційну скаргу, в якій посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, а також на неправильне встановлення обставини, які мають значення для справи. Зазначає, що суд першої інстанції зробив висновок не на підставі доказів, а на підставі письмового заперечення відповідача на позов. Також вказує, що ні в договорі ні в додатках до нього не роз'яснено значення простого товариства у договорі, не зазначено максимальну кількість осіб, які можуть до нього входити, не вказано умови та строк протягом якого повинні бути досягнуті всі цілі учасників товариства, а тому вважає, що це є підставою для визнання договору недійсним. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовну заяву у повному обсязі.

У судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.130), про причини неявки апеляційний суд не повідомлено.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення позивачки, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду є законним і обґрунтованим з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Фінансовий Дім Позика» було укладено договір від 18.12.2013 року №000609, предметом та метою даного договору є об'єднання зусиль та вкладів коштів сторін спрямованих на придбання товару, або отримання позики, шляхом створення простого товариства у відповідності до глави 77 ЦК України (п. 1.1. ст. 1 договору). Згідно пункту 2.2. ст. 2 договору спільна діяльність сторін здійснюється у відповідності до «Регламенту спільної діяльності», що є додатком №1 до договору, в якому сторони визначають порядок, етапи та умови спільної діяльності (а.с.7).

Пунктом 2.4. ст. 2 договору передбачено обов'язки управителя (відповідача), які полягають у формуванні простого товариства; організації та проведення заходів (зборів) по визначенню сторони якій надається товар або позика згідно регламенту; здійснення оплати товару та надання позики; ведення бухгалтерського та податкового обліку; тимчасове розміщення грошових коштів товариства на своєму поточному рахунку; виконання своїх обов'язків відповідно до договору.

Пунктом 2.5. ст. 2 договору передбачені обов'язки партнера, тобто ОСОБА_2, які включають сплату внеску (вартість товару, розмір позики) грошовими коштами в розмірі ,строки та на умовах, які визначені договором та додатками до нього; сплату витрат управителя, грошовими коштами в розмірі, строки та на умовах, які визначені договором та додатками до нього; одноразово сплачувати гарантійний платіж, який підлягає сплаті в момент підписання даного договору і є сумою погоджених сторонами витрат, пов'язаних зі створенням та функціонуванням простого товариства; отримувати у власність товар або позику та виконувати свої зобов'язання відповідно до договору.

Відповідно до пункту 7.1 невід'ємними складовими договору є додатки № 1 та № 2, що визначають загальні умови програми «Фінансовий Дім Позика» (а.с. 8,9)

За пунктом 1.2. Регламенту спільної діяльності, що є Додатком № 1 до договору простого товариства, домовленість про об'єднання зусиль, які є предметом договору, здійснюються шляхом формування простого товариства, метою яких є отримання у власність товару/позики сторонами, за рахунок об'єднання грошових коштів. Партнер шляхом підписання договору та додатків до нього вповноважує Управителя на організацію та ведення спільних справ простого товариства, протягом всього строку існування простого товариства. Підписання договору Партнером є також дорученням Управителю, згідно якого, від імені і за рахунок коштів Партнера, Управитель здійснює обумовлені договором дії, пов'язаних з веденням спільних справ по досягненню мети, а саме: використання коштів простого товариства, на весь період дії договору. Партнер надає право Управителю на представництво його інтересів та здійснення дій, пов'язаних з використанням договору від імені Партнера перед органами нотаріату, державними органами, постачальниками, іншими фізичними та юридичними особами. Управитель також може самостійно визначити компанії для майбутнього співробітництва.

Вартість товару - це ціна за товар, що оплачується відповідно до умов цього Регламенту на користь Партнера, з урахуванням всіх необхідних податків, і зазначається у Додатку № 2 до Договору. Вартість товару дорівнює розміру внеску Партнера, що узгоджено сторонами в пункті 2.1. статті 2 Регламенту.

Вартість товару, розмір позики визначений в Додатку № 2 становить 30000,00 грн., а гарантійний платіж становить 1800,00 грн.

Тобто, з моменту укладення і до кінця дії договору простого товариства сторони повинні сплачувати в кожному місяці визначений у додатку № 2 до договору щомісячний платіж, що складається з: частини внеску партнера, яка використовується для оплати товару (надання позики) і розмір якої визначається шляхом ділення вартості товару (розміру позики) на строк договору простого товариства; витрат управителя з організації та функціонування простого товариства (п. 3.1 ст. 3 регламенту спільної діяльності (додаток № 1 до зазначеного договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором (ст. 10 договору).

Статтею 6 Регламенту передбачено, що партнер має право, відмовитися від договору без пояснення причин, надіславши поштою заяву на адресу кореспонденції Управителя протягом трьох календарних днів з моменту підписання договору. Партнеру повертається на його банківський рахунок раніше сплачена сума гарантійного платежу, протягом 30 календарних днів з дня отримання заяви. Партнер, який не набув права власності на товар/позику, має право розірвати Договір без пояснення причин, надіславши поштою заяву на адресу (для кореспонденції) Управителя. Партнеру повертається на його банківський рахунок раніше сплачена сума внеску, протягом 30 календарних днів з дня припинення діяльності простого товариства. Діяльність простого товариства припиняється по досягненню мети всіма Партнерами простого товариства.

Оскільки протягом вказаного терміну позивачка не надіслала поштою заяву на адресу кореспонденції Управителя про відмову від договору вважається, що вона прийняла умови договору.

Додатком № 2 передбачено, що сторонами погоджено та скріплено їхніми підписами, що розмір щомісячного платежу, серед яких 3% від суми позики становить 522,50 грн. Даний платіж був сплачений позивачем на рахунок відповідача один раз, після чого ОСОБА_2 відмовилася його сплачувати.

Суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позивачка не виконувала всі умови договору, а саме не сплачувала щомісячний платіж.

Законом України від 2 червня 2011 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання ринків фінансових послуг»(введено в дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг» та доповнено її п. 11-1, яким до фінансових послуг віднесено послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах.

Відповідно до ч. 1, п. 7 ч. 3, ч. 6 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів», нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Забороняються як такі, що вводять в оману утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Таким чином, законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у веденні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному законі нормативне визначення поняття «пірамідальної схеми» не надано, однак визначені ознаки, які відносять діяльність суб'єкта підприємництва до «пірамідальної схеми».

Аналіз пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов'язкові ознаки: здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; відсутність продажу або споживання товару. Відсутність в схемі хоча б однієї з перерахованих ознак виключає підстави для її визначення як «пірамідальної», такої що порушує норми чинного законодавства України.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак у сукупності, а відсутність будь-якої ознаки виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства.

Надання установою послуг з адміністрування активів, створених за рахунок залучених періодичних внесків учасників групи з метою об'єднання їх коштів і спрямованих на почергове придбання кожним із них певних товарів, обумовлених в договорі, є правомірною діяльністю з надання фінансових послуг, передбаченою ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та регулювання ринків фінансових послуг», а не нечесною підприємницькою діяльністю , наслідком якої є визнання угоди недійсною.

Відповідно до частини першої, другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановленні частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 ЦК України.

На вимогу ст.60 ЦПК України позивач не довів належним чином ті обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог і заперечень, а тому наведене свідчить про те, що судом першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності було дотримано норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ч.1ст.308 ЦПК України є підставою для відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: