У Х В А Л А

Справа №377/1212/14-ц

Провадження №4-с/377/6/15

16 липня 2015 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., при секретарі: Прокопенко Р.О.,

за відсутності заявника та заінтересованих осіб,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця,-

УСТАНОВИВ:

8 липня 2015 року до суду надійшла скарга від ОСОБА_1, в якій вона посилалася на те, що 25.03.2015 року Славутицьким міським судом Київської області їй було видано виконавчий лист у цивільній справі № 377/1212/14-ц, 2/377/441/14 за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області. Відповідно до вищевказаного виконавчого листа стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на її користь 14842,20 гривень в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 суми недоотриманої ним пенсійної виплати по перерахунку за рішенням суду. 21 травня 2015 року вона звернулася до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа і примусове виконання рішення суду. ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області управління ДВС відділу примусового виконання рішень від 12.06.2015 року за № 4038, отриманого нею 18 червня 2015 року, їй було повідомлено, що постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області від 01.06.2015 року (ВП №47727781) винесено рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження». Заявниця вважає постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області передчасною та такою, що постановлена з порушенням вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 3, 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Вважаючи зазначене рішення неправомірним, заявниця просила:

-поновити пропущений з поважних причин строк для подання скарги, оскільки фактично із скаргою до суду вона звернулася у 10 денний термін, бо отримала постанову 18 червня 2015 року, до суду скаргу направляла 24 червня 2015 року, але помилково скарга була направлена до адміністративного суду;

-скасувати постанову головного державного відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області від 01.06.2015 року (ВП №47727781) про відмову у відкритті виконавчого провадження як незаконну та зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області відкрити виконавче провадження № 47727781 за виконавчим документом від 25.03.2015 року № 377/1212/14-цпровадження №2/377/441/14 про стягнення з управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області на користь ОСОБА_1 14842 гривні 20 копійок в порядку спадкування після ОСОБА_2 суми недоотриманої ним пенсійної виплати по перерахунку за рішенням суду.

У судове засідання заявниця не зявилася, про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просила розглядати скаргу за її відсутності. Вимоги, заявлені в скарзі, підтримала та просила задовольнити.

ОСОБА_3 державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася. Про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, заперечення та пояснення до суду не надала.

Управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області в судове засідання представника не направило, надавши клопотання про розгляд скарги за відсутністю представника.

Дослідивши матеріали скарги та оглянувши справу № 377/1212/14-ц, провадження №2/377/441/14 , суд дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 26 листопада 2014 року (справа № 377/1212/14-ц, провадження №2/377/441/14), яке набрало законної сили 5 лютого 2015 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області, стягнуто з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь ОСОБА_1 14842,20 гривень в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 суми недоотриманої ним пенсійної виплати по перерахунку за рішенням суду.

25 березня 2015 року на підставі зазначеного рішення суду ОСОБА_1 було видано виконавчий лист № 377/1212/14-ц, провадження №2/377/441/14 .

8 квітня 2015 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про виконання вищезазначеного рішення суду до ОСОБА_3 управління державної казначейської служби України у Київській області та додала оригінал виконавчого листа.

22 квітня 2015 року заява стягувача від 08.04.2015 року та оригінал виконавчого листа № 377/1212/14-ц, провадження №2/377/441/14 повернуто з тих підстав, що відповідно до п.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п.6 Порядку.

21 травня 2015 року заявниця відправила поштою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області заяву про примусове виконання вищевказаного рішення суду та оригінал виконавчого листа, що надійшли до відділу 28 травня 2015 року.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 1 червня 2015 року відмовлено у відкритті провадження на підставі вищевказаного виконавчого листа з посиланням на п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» та на ст.ст. 2, 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», відповідно до яких виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником яких є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України. Стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до Державної казначейської служби України у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Одним із принципів цивільного судочинства є виконуваність рішення суду, а у статті 14 ЦПК України визначені ознаки обов'язковості судових рішень. Крім того, виконання рішення суду є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Як зазначено у ч.2 цієї статті стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

Зі змісту п.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, вбачається, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, можуть подати документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку, до органу Казначейства, лише якщо в цьому органі Казначейства обслуговується боржник.

Згідно повідомлення управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області в органах Державного казначейства України управління Пенсійного фонду України в м.Славутичі Київської області, яке є боржником у вказаній справі, не обслуговується.

Зазначені обставини підтверджені листом ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України в Київській області від 22.04.2015 року № 15-04/138-2592, доданим до скарги.

Таким чином, підстав для подачі заявницею ОСОБА_1 заяви про виконання рішення суду та документів, зазначених у пункті 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, безпосередньо до органів Державного казначейства немає.

Відповідно до ч. 1 ст.2 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу».

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених законом, рішення судів та інших органів щодо стягнення коштів виконуються органами доходів і зборів, банками та іншими фінансовими установами.

Рішення зазначених органів можуть виконуватися відповідно до закону також іншими органами, установами, організаціями, посадовими особами та громадянами.

Як зазначено у ч.2 цієї статті, рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що органи, установи, організації та особи, зазначені в частинах першій і другій цієї статті, не є органами примусового виконання, крім органів та посадових осіб, які виконують рішення про притягнення до кримінальної або адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим законом.

Пунктом 1 частини 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

За змістом п.1 ч.2 цієї статті на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими: боржниками є територіальні підрозділи центральних органів виконавчої влади, місцеві суди, міські, районні або селищні ради чи районні державні адміністрації та їх структурні підрозділи,

місцеві прокуратури, інші територіальні підрозділи органів державної влади та їх посадові особи.

Виходячи з наведеного, оскаржувана постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 1 червня 2015 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) з примусового виконання виконавчого листа № 377/1212/14-ц, провадження №2/377/441/14, виданого 25 березня 2015 року Славутицьким міським судом Київської області, про стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь ОСОБА_1 14842,20 гривень в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 суми недоотриманої ним пенсійної виплати по перерахунку за рішенням суду, була прийнята з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» на підставі п.4 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», чим права заявниці були порушені, оскільки згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження» виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим законом. Крім того, виконавчий лист і заява про виконання рішення суду подана до органу державної виконавчої служби, визначеного п.1 ч.2 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Підстав для звернення заявниці до Державної казначейської служби України із заявою про виконання вищевказаного рішення суду згідно Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ № 845 від 03.08.2011 року, немає, оскільки УПФУ в м.Славутичі Київської області не обслуговується в органах Державного казначейства України.

Як зазначено у ч.1 ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч.2 ст. 385 ЦПК України пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 1 червня 2015 року про відмову у відкритті провадження заявниця отримала 18 червня 2015 року, 24 червня 2015 року вона звернулась зі скаргою на рішення державного виконавця помилково в порядку адміністративного судочинства, в звязку з чим ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 1 липня 2015 року у відкритті провадження за даною скаргою було відмовлено. Після отримання зазначеної ухвали судді Усаєва Т.О. 8 липня 2015 року звернулася зі скаргою на рішення державного виконавця в порядку цивільного судочинства відповідно до вимог ст. 385 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заявницею було пропущено строк для подання скарги з поважних причин, в звязку з чим він підлягає поновленню.

За встановлених обставин скаргу ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Керуючись ст. ст. 383- 387 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги до суду на рішення державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області ОСОБА_4 від 1 червня 2015 року про відмову у відкритті провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП47727781 та зобовязати відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби ОСОБА_3 управління юстиції у Київській області відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 377/1212/14-ц, провадження №2/377/441/14, виданого 25 березня 2015 року Славутицьким міським судом Київської області, про стягнення з управління Пенсійного фонду України в м. Славутичі Київської області на користь ОСОБА_1 14842,20 гривень в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2 суми недоотриманої ним пенсійної виплати по перерахунку за рішенням суду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом пяти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н. Ф. Теремецька