АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 212/8629/14-ц 22-ц/774/251/К/15
Справа № 212/8629/14-Ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження №22-ц/774/251/К/15 суддя Тимошенко Т.І.
Категорія - 34 (ІV) Доповідач - Митрофанова Л.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Остапенко В.О., Савіної Г.О.

при секретарі: Петренко К.І.

за участі: представника Селянського (фермерського) господарства "Максим" - Безпека Мирослава Ігоровича;

відповідача ОСОБА_2;

позивача ОСОБА_3;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Селянського (фермерського) господарства "Максим" та ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Селянського (фермерського) господарства "Максим" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_3 в серпні 2014 року звернувся з позовом до ОСОБА_2, Селянського (фермерського) господарства "Максим" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою посилаючись на те, що він є власником автомобіля марки "Ніссан", державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1. 18 вересня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин ОСОБА_2 керуючи належним Сільському фермерському господарству "Максим" транспортним засобом марки ЗАЗ 110207 державний номер якого НОМЕР_2 на площі 30-річчя Перемоги в Саксаганському районі міста Кривого Рогу не витримав безпечну дистанцію руху і допустив зіткнення з належним йому автомобілем марки "Ніссан" державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. При цьому належний йому автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09 жовтня 2013 року ОСОБА_2, був визнаний винним в скоєнні ДТП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно висновку спеціаліста відновити його пошкоджений автомобіль можна було, витративши 23430 гривень 81 копійка. Страхова компанія в якій застраховано належний Сільському фермерському господарству "Максим" транспортний засіб марки ЗАЗ 110207 державний номер якого НОМЕР_2, ТДВ СТДВ "Глобус" заздалегідь попередила його, що виплати відшкодування спричиненої йому шкоди не будуть проведені в повному обсязі, оскільки на території України стан економіки не стабільний і що він не повинен розраховувати на відшкодування збитків.

07 квітня 2014 року позивач отримав від страхувальника Страхової компанії "Глобус" грошовий переказ на суму 7374 гривні 20 копійок, і в липні 2014 року від тієї ж Страхової компанії отримав гроші в сумі 1574 гривні 84 копійки всього на загальну суму 8949 гривень 04 копійки.

Належний позивачу автомобіль, згідно висновку експертного дослідження, отримав ушкодження, для виправлення яких потрібно затратити значно більшу суму. Вбачаючи небажання відповідачів відшкодувати йому спричинені ДТП збитки, позивач в квітні 2014 року був змушений за свої власні кошти з урахуванням виплаченої страхової суми за 33124 грн. відремонтувати належний йому автомобіль, після чого кошторис на ремонтні роботи був ним наданий до страхувальника для отримання від нього доплати за витрачені на ремонт його автомобіля гроші, але страхувальник в усному порядку доплатити йому гроші відшкодування відмовився, мотивуючи відмову тим, що франшизу в сумі 500 гривень і різницю в вартості ремонту на суму 24174 гривні 96 копійок при сплаті страхування він повернути не може. Вказану суму 24174 гривні 96 копійок, а також недоплачену франшизу в сумі 500 гривень та витрати на проведення експертного дослідження в сумі 500 гривень позивач вважає спричиненими йому матеріальними збитками і бажає, щоб Сільське фермерське господарство "Максим" як власник транспортного засобу, її відшкодувало, оскільки належний позивачу автомобіль відремонтований ним за власні кошти.

Спричинені позивачу негаразди, клопоти та переживання позивач розцінює як моральну шкоду і оцінюючи її в 10000 грн. просив стягнути з відповідача ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.12.2014 року, в якому виправлено описку ухвалою суду від 10.12.2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з Сільського фермерського товариства "Максим" на користь ОСОБА_3 матеріальні збитки в сумі 25174 грн. 96 коп. спричинені пошкодженням майна в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди в сумі 2500 грн.

Стягнуто на користь ОСОБА_3 з ОСОБА_2 251 грн. 80 коп. та 243 грн. 60 коп. за сплату судового збору по справі, та 700 грн. по сплаті юридичної допомоги.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_2 посилаючись на те, що судом першої інстанції безпідставно стягнуто моральну шкоду, розмір якої не підтверджено доказами, суд, в порушення вимог ст. 33 ЦПК України не залучив до участі у справі страхову організацію, яка застрахувала цивільну відповідальність власника транспортного засобу, також судом безпідставно, без наявності належних доказів, стягнуто витрати по сплаті юридичної допомоги. Судом при ухваленні рішення не враховано, що позивач, знаючи про існування страхового полісу не скористався своїм правом на відшкодування матеріальної шкоди за рахунок страховика.

В апеляційній скарзі Селянське (фермерське) господарство "Максим" ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову позивачу у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди посилаючись на ті обставини, що судом при ухваленні рішення не враховано, що в порушення вимог ст. 33 ЦПК України не залучив до участі у справі страхову організацію, яка застрахувала цивільну відповідальність власника транспортного засобу та позивач, знаючи про існування страхового полісу, не скористався своїм правом на відшкодування матеріальної шкоди за рахунок страховика. Судом при ухваленні рішення безпідставно взято до уваги висновок судового експерта авто товарознавця СПД ОСОБА_6 та акт виконаних робіт від 22.04.2014 року, в якому зазначенні роботи, які не відповідають ушкодженню автомобіля.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач є власником автомобіля марки "Ніссан", державний реєстраційний номер якого НОМЕР_1.

18 вересня 2013 року приблизно о 18 годині 00 хвилин відповідач ОСОБА_2, керуючи належним Сільському фермерському господарству "Максим" транспортним засобом марки ЗАЗ 110207 державний номер якого НОМЕР_2, на площі 30-річчя Перемоги в Саксаганському районі міста Кривого Рогу не витримав безпечну дистанцію руху і допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України. При цьому належний позивачу автомобіль отримав механічні ушкодження. Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 09 жовтня 2013 року ОСОБА_2, був визнаний винним в скоєнні ДТП і на нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Станом на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Сільського фермерського господарства "Максим" була забезпечена полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/9936192, який виданий Страховою компанією 15 травня 2013 року.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3 про матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги позивача обґрунтовані, так як неправомірними діями відповідача йому завдано матеріальні збитки та моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачами.

Проте повністю погодитися з таким висновком суду першої інстанції неможна з таких підстав.

Відповідно до полісу № АВ/9936192 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів належного Сільському фермерському господарству "Максим" наземного транспортного засобу ЗАЗ 110207 державний номер якого НОМЕР_2, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну 50 000 грн., франшиза 500 грн.

При цьому відповідно до положення ст. 1194 ЦК України якою визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно вимог ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи, а також моральну шкоду.

У 1-му та 2-му абзацах пункту 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" роз'яснено, що відповідно до статті 21 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України" забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі.

Оскільки відповідно до ст. 3 Закону № 1961-IV обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди, так і захисту майнових інтересів страхувальників, враховуючи положення ст. 1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст. 33 Закону № 1961-IV обов'язку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір (у передбачених випадках Моторному (транспортному) страховому бюро України, далі - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Наявність такої згоди у вигляді відповідної заяви цієї особи та виконання нею передбаченого ст. 33 Закону № 1961-IV обов'язку з'ясовується судом першої інстанції, у зв'язку з чим до участі у справі може бути залучений страховик.

Згідно ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляд справи замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи,яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, встановивши, що цивільно-правова відповідальність відповідача Сільського фермерського господарства "Максим" була застрахована, не виконав вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України та не роз'яснив позивачу ОСОБА_3 права на пред'явлення позову до страховика та залучення його до участі у справі як співвідповідача та не вирішив цього питання, як передбачено ст. ст. 33, 35 ЦПК України, та дійшов передчасного висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача суми відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України зі змінами, внесеними Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, виключено можливість суду апеляційної інстанції скасувати рішення у разі не залучення особи до участі у справі і вирішення судом першої інстанції питання про права та обов'язки такої особи, з направленням справи на новий розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо не наділено правом скасувати рішення, після чого, залучивши на стадії апеляційного провадження таку особу до участі у справі, вирішити спір відносно її прав, оскільки відповідно до норм процесуального закону така особа має права й обов'язки при розгляді справи в суді першої інстанції, які порушуються у разі відсутності участі її в цій інстанції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційні скарги задовольнити частково, рішення суду першої інстанції на підставі п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України скасувати, як передчасне та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст.ст.303,307,п.1ч.1 ст.309, ст. 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційні скарги Селянського (фермерського) господарства "Максим" та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Відмовити ОСОБА_3 в задоволенні позову до ОСОБА_2, Селянського (фермерського) господарства "Максим" про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених дорожньо-транспортною пригодою.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: