Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О. ,

при секретарі - Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білій Церкві позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 надав до суду позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання особи втратившею право користування житловим приміщенням, житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 мотивуючи тим, що відповідачі більше десяти років не проживають в спірному житловому будинку, не сплачують комунальні послуги, їх речей в цьому приміщенні не має. Житловий будинок АДРЕСА_1 належить позивачу на підставі договору дарування від 04.10.1995р. Посилаючись на те, що відповідачі фактично будинком не користуються, залишаються зареєстрованими в цьому приміщенні, хоч не є членами сім»ї власника, чим перешкоджають власнику по користуванню своїм майном, а тому, просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі в судовому засіданні позов визнали, проти задоволення позовних вимог не заперечували.

Заслухавши пояснення позивача, відповідачів в судовому засіданні, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно з ч.2 цієї статті - до ухвалення судового рішення у зв»язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз»ясніє сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник сторони, який висловив намір вчинити ці дії, у повноваженнях на їх вчинення. Згідно з ч.4 цієї статті -у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 04.10.1995 року, засвідченого державним нотаріусом Узинської міської державної нотаріальної контори в реєстрі № 1-3823.

Відповідно до довідки форма -3 від 17.12.2014р., виданої виконавчим комітетом Узинської міської ради в житловому будинку АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_1, зареєстровані сестра позивача ОСОБА_2 та племінник ОСОБА_3

Як пояснив позивач в судовому засіданні договору між сторонами про користування цим будинком не було, фактично відповідачі в будинку не проживають протягом останніх п»яти років, їх речей в цій квартирі не має і ці обставини повністю визнаються відповідачами.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд вважає, що в судовому засіданні надані докази порушення прав власника житла тим, що відповідачі, хоч і не проживають в спірному житловому приміщенні, але залишаються зареєстрованими в ньому, не сплачують житлово-комунальних послуг, а тому підлягають, на думку суду, визнанню такими, що втратили право користування житловим приміщенням в цьому будинку

Керуючись ст.ст. 15,60, 212-215, 223 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова