З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.11.15 року Лисичанський міський суд Луганської області
в складі: головуючої судді Чернобривко Л.Б.,
при секретарі судового засідання Дьоміновій О.М.,
за участю позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,
позивач звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила визнати відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку № 21 по вул.50 років ВЛКСМ в м. Лисичанську Луганської області . В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі не проживають за вказаною адресою біля 30 років.
Позивач у судовому засіданні заявлений позов підтримала, пояснила, що вона є власником будинку № 21 по вул. 50 років ВЛКСМ в м. Лисичанську на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В будинку зареєстровані її рідний брат ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_4 Вони мають житло , будинок 223 по вул.. Червоній в м. Лисичанську, але коли житла в них не було , їм потрібна була прописка, і мати прописала невістку 27.01.1984 року , а свого сина ,її брата, 11.01.1986 року у своєму будинку 21 по вул. 50 років ВЛКСМ в м. Лисичанську . В будинку матері вони не проживали жодного дня, а після її смерті також жодного дня не проживали і не проживають по теперішній час. Комунальні послуги за цією адресою не оплачують, особистих речей в будинку не має, будинком вони не цікавляться. Перешкод у користуванні будинком вона їм не чинить. Тому просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. У своїх поясненнях посилався на обставини, викладених у позовній заяві, про що надав суду відповідні докази. Проти винесення заочного рішення суду не заперечував.
Відповідачі у судове засідання не зявились, про дату, час та місце судового розгляду належним чином повідомлялись, клопотань про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за їх відсутності до суду не подавали, про поважність причин неявки суд не повідомили.
Враховуючи відсутність заперечень зі сторони позивача та його представника щодо заочного розгляду справи, суд згідно з вимогами статей 224, 225 ЦПК України проводить заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши пояснення позивача, її представника, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного .
У судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30.03.2015 року, виданого ОСОБА_5, приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу, на підставі заповіту від 21.02.2013 року за реєстром № 383, спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 09 грудня 2013 року є її дочка ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спадщина на яку видано свідоцтво , складається з : житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: Луганська область, м. Лисичанськ, вул.. 50 років ВЛКСМ, будинок № 21, загальна площа 58,50 кв.м, житлова 23,30 кв.м.. Спадкова справа 18/2014, зареєстровано в реєстрі за № 796 ( а.с.4). З копії домової книги для прописки громадян вбачається, що за адресою вул. 50 років ВЛКСМ в м. Лисичанську будинок 21 , прописані ОСОБА_3, 11.10.1986 року, ОСОБА_4, 27.10. 1984 року ( а.с.12-14). З копії довідки голови вуличного комітету від 14.07.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, однак з моменту реєстрації по теперішній час за даною адресою не проживали та не проживають ( а.с.15). Із копії довідки від 10.03.2015 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають без реєстрації м. Лисичанськ, вул.. Червона, 223, приблизно з 1985 року по теперішній час ( а.с.16).
Відповідно до ст.ст. 6, 8 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11 грудня 2003 року N 1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється за її особистим повідомленням, подання якого є обовязковим у разі зміни місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання у разі неподання особою відповідної заяви здійснюється на підставі рішення суду про позбавлення її права користування житловим приміщенням.
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України , член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла бо законом. Відповідачам не чинять перешкод у проживанні в будинку, але вони з моменту реєстрації в будинку не проживали та не проживають по теперішній час, не оплачують комунальні послуги, мають інше житло в м. Лисичанську. В спірному будинку не проживають без поважних причин.
Тому, на підставі встановлених судом фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що відповідачі що ОСОБА_3 і ОСОБА_4В втратили право користування спірним житловим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 10, 11,60, 212-215, 224-226 ЦПК України,ст.405 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком № 21 по вул. 50 років ВЛКСМ в м. Лисичанську.
Копію заочного рішення направити відповідачам до відома.
Заочне рішення може бути переглянуте Лисичанським міським судом за письмовою заявою відповідачів, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії заочного рішення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко