Справа №274/3501/15-ц Провадження № 6/0274/11/15
УХВАЛА

05.08.15 року Бердичівський міськрайонний суд в складі судді Зайцева А.В. при секретарі Рудаковій А.В, у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві розглянувши подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Бердичівського міськрайонного управління юстиції про обмеження боржника ОСОБА_1 в праві виїзду за кордон,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець ВДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до виконання ним своїх зобов'язань, покладених на нього рішенням Житомирського окружного адміністративного суду згідно виконавчого листа №2709/11 виданого 05.08.2011 року, про стягнення на користь Бердичівського центру зайнятості боргу у сумі 17142, 53 грн.

Подання мотивує тим, що на виконанні у відділі ДВС Бердичівського МРУЮ знаходиться виконавчий лист № 2709/11, виданий 05.08.2011 р. Житомирським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь на користь Бердичівського центру зайнятості боргу у сумі 17142,53 грн.. 14.01.2015 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, копія постанови направлена боржнику до відома.

До ВДВС Бердичівського МРУЮ боржник не з'являвся, на виклики державного виконавця не реагує, рішення суду не виконано.

В судове засідання державний виконавець не з"явився, хоча про час та місце слухання справи було повідомлено належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання ВДВС задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 діють невиконані зобов'язання за виконавчим листом, від виконання яких він ухиляється, а згідно п.5 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон є ухилення їх від виконання зобов'язань, покладених на них судовими рішеннями до виконання зобов'язань.

Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов'язань, тобто наявність лише самого зобов'язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

В наданих суду матеріалах справи відсутні докази того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, що боржник за час виконання рішення виїжджав за межі України, що призвело до неможливості вчинення певних виконавчих дій.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду України і в'їзду в Україну громадян України" (зі змінами) регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, громадянам України, які ухиляються від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням може бути тимчасово, до виконання зобов'язання, відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові який має паспорт - тимчасово відмовлено у виїзді за кордон.

Пунктом 2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадку, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до їх виконання, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Частиною 2 цієї ж статті Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті. Зі змісту ч.1 ст.5 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" вбачається, що паспорт в розумінні даного Закону - це паспорт громадянина України для виїзду за кордон і проїзний документ дитини.

У відповідності до змісту вищезазначенох норм Закону, громадянинові України, який має паспорт громадянина України для виїзду за кордон може бути тимчасово обмежено виїзд за кордон.

В матеріалах подання відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 має паспорт громадянина України для виїзду за кордон, а тому, згідно приписів ст.5, 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України", відсутні підстави для обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги той факт, що в поданні не вказано чи має боржник закордонний паспорт, вважає за необхідне в задоволенні подання державного виконавця відмовити.

На підставі вище викладеного та керуючись п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року зі змінами та доповненнями, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 33 Конституції України, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання старшого державного виконавця ВДВС Бердичівського МРУЮ ОСОБА_2 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 5 -денний строк з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: