Справа № 362/688/15 Головуючий у І інстанції Ковбель М. М.
Провадження № 22-ц/780/4032/15 Доповідач у 2 інстанції Голуб С. А.
Категорія 23.09.2015
УХВАЛА

Іменем України

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого: Голуб С.А.,

суддів : Приходька К.П., Савченко С.І.,

при секретарі : Ромашині І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року у справі за скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Сперкач Яни Олександрівни,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просив визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Сперкач Я.О. (далі - ВДВС Васильківського МРУЮ) протиправними та зобов`язати державного виконавця поновити порушені його права шляхом спростування недостовірної та негативної про нього інформації, зазначеної у поданні державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами № 134/12 від 15 січня 2015 року, шляхом відкликання цього подання.

В обґрунтування вимог скарги заявник зазначав, що 28 січня 2015 року йому стало відомо про те, що під час здійснення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №2/844/2012 року від 17 січня 2013 року державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ Сперкач Я.О. звернулася до суду з подання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, в якому державним виконавцем викладено про нього негативну та недостовірну інформацію, а саме, що протягом 2013 -2014 років боржник ОСОБА_2 здійснював дії, що свідчать про його злісне ухилення від виконання судового рішення; всупереч постанови ВДВС Васильківського МРУЮ від 05 березня 2014 року ОСОБА_2 не сплачує щомісячно 264 грн., які становлять 20% від заробітної плати, що унеможливлює своєчасне та повне виконання судового рішення; в порушення вимог ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник не надав відомостей про те, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5, яка має у власності майно та про те, що домоволодіння по АДРЕСА_1 Васильківського району Київської області є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_5; боржник надав довідку про те, що він отримує на підприємстві заробітну плату у сумі 1500 грн. Заявник зазначає, що шляхом використання та поширення у поданні зазначеної інформації державний виконавець порушив його право на повагу до гідності, честі та ділової репутації.

Під час розгляду справи 23 лютого 2015 року ФОП ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог та просив визнати дії державного виконавця Сперкач Я.О. неправомірними, зобов'язати державного виконавця спростувати недостовірну та негативну інформацію, зазначену у поданні №134/12 від 15 січня 2015 року шляхом відкликання подання та повідомити усіх осіб, яким було поширена зазначена недостовірна інформація про її недостовірність та спростування.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2015 року у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 квітня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково, ухвала Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2015 року скасована і справа повернута до суду першої інстанції для повторного розгляду.

ОСОБА_2 15 травня 2015 року подав заяву про зміну позовних вимог. Просив суд визнати дії державного виконавця протиправними в частині внесення до офіційного документу - подання №134/12 неправдивих відомостей, а саме: « нерухоме майно (домоволодіння) , яке знаходиться за адресою Київська область, Васильківський район, АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2» ; внесення до подання перекручених відомостей а саме : «Протягом 2013-21-4 років боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення»; а також «ОСОБА_2 всупереч постанові ДВС від 05.03.2014 року не сплачує щомісячно 205 від заробітної плати», а також в частині використання державним виконавцем завідома підробленого документу - подання 134/12.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року скарг ОСОБА_2 задоволена частково.

Визнано протиправними дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області Сперкач Я.О. в частині внесення відомостей до подання №134/12, а саме: "житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2" та "ОСОБА_2 всупереч Постанові ДВС від 05.03.2014 року не сплачує щомісячно 20% від заробітної плати".

В іншій частині вимог скарги - відмовлено.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій державного виконавця щодо внесення до офіційного документу - подання № 134/12 перекручених відомостей «Протягом 2013-14 років боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення» та постановити нову ухвалу, якою визнати протиправними дії державного виконавця ВДВС Васильківського МРУЮ Сперкач Я.О. щодо внесення до офіційного документу - подання № 134/12 перекручених відомостей «Протягом 2013-14 років боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення».

При цьому посилається на те, що суд не дослідив доказів, наданих заявником, на підтвердження неправомірних дій державного виконавця із яких вбачається неправдивість відомостей, які державний виконавець внесла в подання, а тому ухвалив незаконну постанову.

В апеляційній скарзі стягувач ОСОБА_3 посилається на те, що судом першої інстанції відбувався розгляд справи без залучення до участі у справі стягувача за виконавчим провадженням ОСОБА_3, що призвело до неможливості надання останнім доказів, які б спростували доводи скарги ОСОБА_2 ОСОБА_3 зазначає, що оцінка правомірності чи неправомірності наведеного державним виконавцем обґрунтування його подання від 15 січня 2015 року є обов»язком суду, який буде розглядати вказане подання. І не може бути предметом окремого оскарження.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині визнання протиправними дій державного виконавця щодо внесення відомостей до подання по визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно з іншими особами і постановити нову ухвалу, якою в задоволені скарги відмовити у повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 22 січня 2013 року державним виконавцем ВДВС Васильківського МРУЮ Ліщенко Н.І. відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2/844/2012, виданого 17 січня 2013 року апеляційним судом Київської області про стягнення з ФОП ОСОБА_2. на користь ОСОБА_3. боргу у розмірі 78 000,00 гривень (т. 2, а.с.4).

15 січня 2015 року державний виконавець ВДВС Васильківського МРУЮ Сперкач Я.О. звернулася до суду з поданням про визначення частки майна у майні боржника, яким він володіє спільно з іншими особами, в якому на підставі ст.ст. 60,63 СК України, ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 379 ЦПК України просила визначити частку майна ОСОБА_2 у домоволодінні по АДРЕСА_1 Васильківського району Київської області, яким він володіє спільно з ОСОБА_5, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння та зобов'язати його здійснити державну реєстрацію права власності на 1/2 частину цього домоволодіння (т.1 а.с. 22-27).

Із змісту шлюбного договору від 21 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Красновською Т.В., суд встановив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 11 грудня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міського управління юстиції Київської області (свідоцтво про одруження 1-СГ №177862).

Відповідно до договору купівлі-продажу будинку від 27 жовтня 1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського нотаріального округу Київської області Кізім С.О., ОСОБА_5 придбала 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 31 жовтня 2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Васильківського районного нотаріального округу Київської області Москалюк В.М., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_5 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Частково задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що будинок АДРЕСА_1 в с.Липовий Скиток не є спільною сумісною власністю подружжя, а також, що із заробітної плати ОСОБА_2 щомісячно відраховується 20%. Тобто державний виконавець , на думку суду, вніс неправдиві відомості в своє подання.

Відмовляючи у задоволенні інших вимог скарги, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надано доказів щодо визнання дій державного виконавця протиправними в частині внесення до офіційного документу - подання №134/12 неправдивих відомостей, а саме "протягом 2013-2014 років боржник здійснював дії, які свідчили про злісне ухилення боржника від виконання судового рішення" та використання державним виконавцем завідома підробленого документу.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У пункті 20 (абз.3) постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз'яснено, що у разі заявлення у скарзі вимог про право (наприклад, про захист гідності, честі та ділової репутації, відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби) в їх прийнятті має бути відмовлено на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, статті 383 ЦПК.

Звертаючись до суду зі скаргою дії державного виконавця ФОП ОСОБА_2, з урахуванням заяви про зміну вимог, просив визнати дії державного виконавця Сперкач Я.О. неправомірними, зобов'язати державного виконавця спростувати недостовірну та негативну інформацію, зазначену у поданні № 134/12 від 15 січня 2015 року шляхом відкликання подання та повідомити усіх осіб, яким було поширена зазначена недостовірна інформація про її недостовірність та спростування, посилаючись на те, що державний виконавець у поданні про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами № 134/12 від 15 січня 2015 року поширив та використав про нього негативну та недостовірну інформацію, чим порушив право заявника на повагу до гідності, честі та ділової репутації, яке встановлене Конституцією України, ч.1 ст.270, ч.1 ст.297, ч1 ст.299 ЦК України.

Уточнивши вимоги скарги після скасування апеляційним судом Київської області ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 24 лютого 2015 року, заявник також просив визнати дії неправомірними в частині внесення в офіційний документ неправдивої інформації. Таким чином в своїй скарзі заявник не посилаючись на те, яким нормативно-правовим актам, що регулюють порядок здійснення виконавчого провадження, не відповідають дії державного виконавця, фактично просить визнати викладену в офіційному документі інформацію неправдивою. Тобто саме у викладенні неправдивої інформації, на думку заявника, полягає неправомірність дій державного виконавця. Вказане свідчить про наявність спору про право, який підлягає розгляду за правилами позовного провадження, а не в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Приймаючи чергову зміну вимог, яка взагалі не була мотивована, а містила в собі лише прохальну частину, суд першої інстанції не звернув уваги на підстави, які були зазначені апеляційним судом при скасуванні попередньої ухвали суду першої інстанції постановленої в цій справі і знову розглянув справу в порядку розділу VI ЦПК України .

Суд першої інстанції при прийнятті скарги належним чином не з'ясував характер та зміст заявлених вимог скарги, у зв'язку з чим дійшов помилкового висновку про наявність підстав для розгляду скарги ФОП ОСОБА_2 в передбаченому розділом VII ЦПК України порядку, що призвело до порушення норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог ч.3 ст.312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Відповідно до ч.3 с. 303 апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Враховуючи те, що судом першої інстанції постановлена ухвала з порушенням норм процесуального права, судова колегія вважає що апеляційні скарги підлягають задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню на підставі ст.312 ЦПК України з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 21 травня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді