Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/266/15-ц>
Номер провадження: 4-с/511/1/15>
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" лютого 2015 р. Роздільнянський районний суд Одеської області у складі: головуючого - судді Іванова О. В. при секретарі - Кириловій І.В. без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Роздільна цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до суб'єкта оскарження: старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Березівського МУЮ Одеської області ОСОБА_2, Відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області про визнання дій протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

29.01.2015 року скаржниця ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою про скасування постанови державного виконавця державної виконавчої служби Березівського МУЮ Одеської області (надалі ВДВС Березівського МУЮ) ОСОБА_2 від 21.12.2012р. та зобов`язання державного виконавця поновити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 22.01.1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а потім по ? частини до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Скаргу мотивувала тим, що постановою старшого державного виконавця відділу ДВС Березівського МУЮ Одеської області ОСОБА_2 від 21.12.2012 року виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-374 від 03.02.1999 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей, закінчено на підставі п. 6 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки строк стягнення, передбачений виконавчим документом, закінчився. Вважає, постанову ст.державного виконавця від 21.12.2012 року про закінчення виконавчого провадження незаконною, такою, що порушує їх з дітьми законні права, оскільки існує заборгованість зі сплати аліментів у сумі 40266,91 гривень. Таким чином, скаржник вважає, що державний виконавець при винесенні вищезазначеної постанови про закриття виконавчого провадження, порушив вимоги законодавства, зокрема, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 7.21., 7.22. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, в зв`язку з чим вказана постанова державного виконавця підлягає скасуванню, а виконавче провадження поновленню. У зв'язку з її неодноразовим зверненням до Березівського районного суду зі скаргами на дії ст. державного виконавця нею був пропущений строк звернення до суду із вказаною скаргою з поважних причин, який вона простить поновити та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження, провадження відновити.

В своїх письмових запереченнях начальник ВДВС скаргу не визнала, просила у її задоволенні відмовити у повному обсязі, зазначила, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем не порушені норми закону, нею було проведено всі необхідні дії щодо виконання рішення суду по виконавчому листу №2-374 виданого 04.11.1999 року Роздільнянським районним судом Одеської області. Вважав що скаржник може звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості по аліментам відповідно до розрахунку заборгованості наданого їй державним виконавцем відділу, отже винесення державним виконавцем відділу постанови про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2012 року, є правомірним, відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та не є перешкодою для отримання ОСОБА_1 заборгованості по аліментам, їх стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом (а.с. 28-29).

В судове засідання скаржник не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином( шляхом телефонограми), надала на адресу суду заяву про підтримання скарги, яку просила задовольнити та її розгляд провести за її відсутністі.

Заінтересовані особи - суб'єкти оскаржувальних дій - начальник Відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_6, ст. держвиконавець ОСОБА_2, у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином (шляхом телефонограми), надали до суду свої заперечення на скаргу, просили в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити та розглянути скаргу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки до судового засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали скарги та матеріали копії виконавчого провадження, враховуючи письмові заперечення суб`єкта оскаржувальних дій, дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає, що вимоги скарги обґрунтовані і підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 03.02.1999 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення з останнього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 22.01.1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а потім по ? частини до ІНФОРМАЦІЯ_4 року, 04.11.1999 року було видано виконавчий лист, який за заявою стягувача було направлено до Відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області для виконання.

З дослідженої в судовому засіданні копії виконавчого провадження, номер за ВП № 8414599 вбачається:

Виконавчий лист надійшов на виконання до відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області 06.12.1999 року (а.в.п.1;2).

08.12.1999р. державним виконавцем Грибонос О.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по справі.

Державними виконавцями Шуляченко М.Б., Грибонос С.І. на імя начальника Березівського РВ були надіслані подання про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за злісне відхилення від сплати аліментів на утримання двох дітей.(а.в.п. 4;5;8).

Боржник ОСОБА_3 державними виконавцями багаторазово попереджався, що у разі несплати ним заборгованості по аліментам він буде притягнутий до кримінальної відповідальності згідно ст.164 КК України, яка передбачає позбавлення волі строком від 1 року до 3-х років.

Згідно актів державних виконавців вбачається, що реалізація майна боржника ОСОБА_3 не була можлива у зв'язку з відсутністю у нього рухомого та нерухомого майна.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року після дня досягнення останньою дитиною повноліття, ст.державним виконавчем ОСОБА_2 складено розрахунок заборгованості по аліментам за період з 01.01.2007 року по 01.08.2009 року, яка складає 40266,90грн. (а.в.п. 53)

21.12.2012 року старшим державним виконавцем Чебан О.Г. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв'язку з закінченням строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення. Підстава завершення виконавчого провадження п.6 ч.1 ст.49, статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження». (а.в.п. 35-36 - а.с. 51).

Крім того судом встановлено, що стягувачем ОСОБА_1 вказана постанова від 21.12.2012 року держвиконавцем належним чином не надсилалася стягувачу (відсутні дані щодо її надіслання рекомендоманим листом та її отримання), а була отримана скаржником лише 22.08.2014 року та оскаржена до Березівського районного суду, як було рекомендовано у постанові про закінчення виконавче провадження.

Ухвалою Березівського районного суду Одеської області від 25.11.2014р. провадження по адміністративній справі №494/1264/14-а було закрито в зв'язку з тим, що дії державного виконавця оскаржуються в порядку встановленому ст.ст. 383-384 ЦПК України (а.с. 18).

01.12.2014 року скаржник звернулась в порядку ст.ст.383-384 ЦПК України до Березівського районного суду Одеської області про визнання дій старшого державного виконавця Державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області ОСОБА_2, проте скарга була залишена без розгляду (а.с. 16).

Відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У відповідності до вимог ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» (надалі Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державного виконавця.

При здійсненні своїх повноважень державний виконавець, зокрема, керується положеннями Закону України "Про виконавче провадження", яким визначено умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Згідно до ч.1 ст.82 Закону дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

У відповідності до положень ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.384 ЦПК України скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ст.385 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод.

Ці ж положення закріплені в ст.82 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 6 частини1 статті 49 Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення.

За правилами п.п. 7.21 - 7.24 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) державний виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом.

Таким чином судом встановлено, що виконавче провадження закрито у зв`язку з закінченням строку стягнення аліментів при наявності існуючої заборгованості, що є на думку суду неприпустимим.

Суд вважає, що в даному випадку державним виконавцем неправильно застосовано норми Закону на підставі якого виконавче провадження закрито. Виконавче провадження за виконавчим листом про стягнення аліментів може бути закінчено лише на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону після фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом відповідно до ст.74 зазначеного Закону.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що дії державного виконавця щодо закриття виконавчого провадження за п. 6 ч.1 ст. 49 Закону у зв`язку з закінченням строку їх стягнення є неправомірними, оскільки вказане можливо тільки за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі, тобто при відсутності заборгованості. Наявність заборгованості за аліментами в сумі 40266,90грн., яка сторонами не оспорюється, є перешкодою для закінчення виконавчого провадження.

Суд вважає, що ст.державним виконавцем ВДВС Березівського МУЮ Одеської області Чебан О.Г. винесено дану постанову про закінчення виконавчого провадження передчасно та незаконно, всупереч вимогам ст.49 ч.1 п.8) Закону України "Про виконавче провадження", оскільки, хоча діти, на утримання яких було стягнуто рішенням суду аліменти, досягли повноліття, це рішення суду не було виконано в повному обсязі, так як у боржника ОСОБА_3 існувала і існує до даного часу заборгованість по сплаті аліментів у великій сумі, дане рішення залишається невиконаним до даного часу, що порушує встановлений ст.124 Конституції України та ст.14 ЦПК України принцип обов'язковості судових рішень, що набрали законної сили, до виконання, а також право заявниці на отримання стягнутих на її користь з боржника коштів на утримання дітей.

Таким чином суд вважає, що посилання державного виконавця у постанові про закінчення виконавчого провадження на п.6 ч.1ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення є безпідставним і до виконавчих проваджень по стягненню аліментів застосовуватись не може.

Cуд вважає, що постанова державного виконавця про закриття виконавчого провадження винесена передчасно та підлягає скасуванню з зобов`язанням державного виконавця відновити виконавче провадження.

Щодо вимог про поновлення строку звернення до суду, то суд вважає, що скаржником в даному випадку доведено поважність пропущення строку звернення до суду (при відсутності даних щодо належного отримання постанови про закриття провадження та наявності підтверджень звернень до Березівського районного суду з відповідними скаргами), а тому в цій частині строк підлягає поновленню.

Даний висновок суду грунтується на настпному.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК).

Оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій має відбуватись у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 3 частини першої статті 385 ЦПК).

Законом України "Про виконавче провадження" встановлено спеціальний порядок обчислення строків звернення до суду зі скаргою на рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби та їх посадових осіб, який судам і потрібно враховувати, а не загальний строк, визначений статтею 385 ЦПК.

Як роз`яснено в листі Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» від 28.01.2013 р. N 24-152/0/4-13, пропуск зазначених строків, які визначаються як процесуальні строки, не є підставою для відмови у прийнятті скарги, оскільки вони можуть бути поновлені судом за наявності поважних причин і на них поширюються правила статті 72 ЦПК. Тому скарга, подана після закінчення відповідного строку, залишається без розгляду, якщо суд за клопотанням заявника не знайде підстав для його поновлення.

В даному випадку скарга на дії державного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження подана з порушенням строку встановленого чинним законодавством.

В обґрунтування причин пропуску строку скаржник посилається на те, що двічі зверталась до Березівського районного суду Одеської області. Крім того, протягом 2006-2014 року вона зверталась до ДВС у Березівському раоні, Управління юстиції в Одеській області, Департамент державної виконавчої служби міністерства юстиції України з приводу невиконання рішення суду, після чого відповідно до ст.ст.383;384 ЦПК України вона звернулась до суду який видав виконавчий документ.

За таких підстав, суд визнає причини пропуску строку звернення, наведені скаржником, поважними, та вирішує поновити скаржнику строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Судом не враховується посилання скаржника на неправильне зазначення прізвища стягувача та боржника. Замість правильного прізвища «Скрипнюк» вказано неправильно «Скрипник» так, судом в судовому засіданні при огляді матеріалів заяви про стягнення аліментів (справа № 2-374/1999 року), встановлено, що при подачі вказаної заяви позивачем було вказане прізвище позивача та відповідача «Скрипник». В кінці заяви підпис позивача поставлена під прізвищем «Скрипник», але дублікат виконавчого листа був виписаний на прізвище «Скрипнюк», тому вважаю, що в написанні прізвища ст.державним виконавцем О.Г. Чебан допущена технічна помилка, яка повинна бути виправлена після віднослення виконавчого провадження.

Крім того, судом не приймаються до уваги доводи представника відділу ДВС щодо можливості звернення заявника до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості по аліментах, оскільки вказане не грунтується на вимогам діючого законодавства та порушує принцим обов`язковості виконання рішень суду.

Згідно ч.2 ст.387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними га зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.51 Закону у разі, якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

Оцінюючи надані скаржником докази та приведені вище норми законодавства, суд вважає, що вимоги за скаргою знайшли підтвердження та ґрунтуються на нормах закону, а тому скарга підлягає задоволенню.

На підставі Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст.10, 60, 208-210, 383-388 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 до суб'єкта оскарження Відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області - на дії старшого державного виконавця відділу ДВС Березівського міжрайонного управління юстиції Одеської області ОСОБА_2 - задовольнити у повному обсязі.

Поновити скаржнику ОСОБА_1 строк звернення зі скаргою на дії державного виконавця.

Визнати дії старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Березівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області Чебан Оксани Геннадіївни про закінчення виконавчого провадження ВП № 8414599 від 21 грудня 2012 року неправомірними.

Скасувати винесену ст.державним виконавцем ВДВС Березівського МУЮ Одеської області Чебан О.Г. постанову про закінчення виконавчого провадження від 21.12.2012р. (ВП № 8414599) по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/374/1999р., виданого 04.11.1999р. Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно починаючи з 22.01.1999 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а потім по ? частини до ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Зобов'язати начальника ВДВС Березівського МУЮ Одеської області ОСОБА_6 відновити виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2/374/1999р., при відновленні звернути увагу на правильне написання прізвищ як скаржника так і боржника «Скрипнюк».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Одеської області через Роздільнянський районний суд протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: О. В. Іванова