Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2524/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дуковський О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

26.11.2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого: Дуковського О.Л.

суддів: Гайсюка О.В., Дьомич Л.М.

за участю секретаря: Лазаренко-Шаповалової В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2014 року у справі за позовом обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» (далі ОКВП Дніпро-Кіровоград) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого водопостачання та водовідведення.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» відповідно до «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, Закону України «Про питну воду та питне водопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги», починаючи з 01 квітня 2012 року надає споживачам послугу з централізованого водопостачання та водовідведення.

10 липня 2008 року між ОКВП «Дніпро-Кіровоград» та ОСОБА_3, який має право на 50% пільги на ветерана військової служби за оплату комунальних послуг, укладено договір про надання послуг з централізованого водопостачання та водовідведення, відкрито особовий рахунок № 210000522.

Відповідно до п. 5 ст. 51 Бюджетного кодексу України пільга ветерана військової служби ОСОБА_3 розповсюджується тільки на його дружину. Просить стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за надані послуги з період з 01.07.2008 року по 31.10.2013 року у розмірі 1131, 79 грн., три процента річних в сумі 123,17 грн. та інфляційні витрати в сумі 247,99 грн., а всього 1502, 92 грн. Уточнивши позовні вимоги просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з урахуванням трьох процентів річних та інфляційних витрату розмірі 1430, 03 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2014 року в задоволені позову відмовлено.

ОКВП «Дніпро-Кіровоград» подало апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення у справі про задоволення позову.

Послався на те, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позову не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, не правильно застосував норми матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши представника ОКВП Дніпро-Кіровоград -ОСОБА_4 та представника відповідача ОСОБА_3, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду скасуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 має статус ветерана військової служби відповідно до положень п.6 ст. 6 Закону України «про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» має право на 50% знижку плати за надані позивачем послуги, у квартирі встановлений лічильник.

Згідно свідоцтва про право власності від 09 лютого 2007 року співвласниками квартири є ОСОБА_2В, дружина ОСОБА_5О, повнолітня дочка ОСОБА_2А, повнолітня внучка ОСОБА_6 в рівних частках(а.с. 128).

Законами України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (ст.66), «Про Державний бюджет України на 2009 рік» (ст.65) та «Про Державний бюджет України на 2010 рік» (ст.64) встановлено, що до членів сім'ї пільговика при наданні пільг належать дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, які визнані інвалідами з дитинства I та II групи або інвалідами I групи; особа, яка проживає разом з інвалідом війни I групи та доглядає за ним за умови, що інвалід війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, що має право на пільги, та проживає разом з ним.

Таким чином у спірний період 50-відсоткова знижка розповсюджується тільки на дружину ОСОБА_3 ОСОБА_5

З матеріалів справи вбачається, що позивачем згідно договору від 10 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_3 та ОКВП «Дніпро-Кіровоград» надано послуги з централізованого водопостачання та водовідведення за період з липня 2008 року по червень 2014 року, на суму 3721,27 грн.

ОСОБА_3 було сплачено частину коштів із врахуванням 50% знижки, а тому згідно уточненого розрахунку дочка пільговика ОСОБА_2 повинна була сплатити заборгованість з наданих послуг, яка утворилася в період з 01 липня 2014 року в розмірі 1072,57 грн., три проценти річних в сумі 117,26 грн. та інфляційні витрати в сумі 240,18 грн., а всього 1430,03 грн.

Таким чином, боржник свої зобовязання щодо своєчасності оплати за отриманні послуги належним чином не виконувала, чим порушила вимоги ст. 526 ЦК України, згідно якої, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Статтями 20, 21 зазначеного Закону визначені права та обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, за якими споживач, зокрема, має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, та зобов'язаний оплачувати їх у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а тому ОСОБА_2, як співвласник квартири, є належним відповідачем у справі.

Статтею 162 Житлового кодексу України передбачено, що плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобовязаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно п. 1, 3 пункту 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 (далі Правила) споживач має право на зменшення розміру плати у разі тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверд-жує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Копія довідки ТОВ «Шевченківський завод продтоварів» м. Київ, вул. Велика Окружна, 4 від 20 лютого 2012 року (з місця роботи споживача) про те, що ОСОБА_2 працює у зазначеному товаристві із 12 березня не є належним доказом відсутності ОСОБА_2 за місцем реєстрації у період з 1 липня 2008 року до 30 червня 2014 року. Крім того, вказана довідка вже бралася до уваги позивачем, у звязку з чим було зменшено нарахування заборгованості за період з 01 липня 2008 року до 06 липня 2009 року.

Відповідно до положень п.29 та підпункту 14 п. 32 зазначених вище Правил не містить жодного посилання на застосування зменшення розміру плати на підставі довідки форми № 147/0 про призначення та виплату державної допомоги у звязку з вагітністю та пологами, оскільки вона не є довідкою з місця тимчасового проживання.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовані норми матеріального права, відповідно до ст.309 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 316 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» - задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 05 грудня 2014 року - скасувати і ухвалити у справі нове рішення яким позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» :

-борг за послуги водопостачання та водовідведення у сумі 1131, 79;

-3 % річних в сумі 123, 17 грн.

-індекс інфляції в сумі 247, 99 грн.

-а всього 1502, 92 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» судовий збір у розмірі 365, 40 грн.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий суддя

Судді: