У Х В А Л А

Іменем України

05.02.2015 м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою управління Дерземагенства у Хустському районі на рішення Хустського районного суду від 17 вересня 2014 року по справі за позовом Хустського міжрайонного прокурора в інтересах держави до ОСОБА_1, треті особи Державна інспекція сільського господарства у Закарпатській області, управління Дерземагенства у Хустському районі, Хустська РДА про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю і повернення земельної ділянки ,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року Хустський міжрайонний прокурор в інтересах держави звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, треті особи Державна інспекція сільського господарства у Закарпатській області, управління Дерземагенства у Хустському районі, Хустська РДА про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю і повернення земельної ділянки.

Позовні вимоги мотивував тим, що на підставі розпорядження голови Хустської РДА № 805 від 29.12.2002 року ОСОБА_1 надано безоплатно у приватну власність земельну ділянку в урочищі «Нижнє поле» на території Вишківської селищної ради для ведення ОСГ в рахунок частки паю члена орендно - агроторгового об'єднання « Прикордонник» сертифікат серії ЗК № 0028295.

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 252498 площею 1,3424 га. на території Вишківської селищної ради для ведення ОСГ , який зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 21092 від 26.06.2003 року.

Вказана земельна ділянка ОСОБА_1 передана у приватну власність всупереч ст.. 25 та 118 ЗК України та Указу Президента № 720 /95 від 08.08.1995 року « Про порядок паювання земель, переданих у комунальну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» відповідно до якого паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам , у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств.

Проведеною перевіркою встановлено, що земельна ділянка, яка передана ОСОБА_1 не відноситься до земель пайового фонду, а отже державний акт виготовлений з порушенням ст. 25, 118 ЗК України, Указу Президента № 720 /95 від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у комунальну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» , а також методичним рекомендаціям щодо паювання земель переданих у колективну власність , які затверджені наказом Державного комітету України по земельних ресурсів від 20.02.1996 року № 11, та методичних рекомендацій щодо порядку передачі земельної частки (паю) в натурі із земель колективної власності членам колективних сільськогосподарських підприємств і організацій.

Також проведеною перевіркою встановлено , що згідно викопіювання з схеми поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) ОАО « Прикордонник» та ситуаційного плану, дана земельна ділянка розташована в контурі 720, тобто земельна ділянка не відноситься до земель пайового фонду. Відповідно до листа управління Держземагенства у Хустському районі вартість земельної ділянки площею 1,4324 га. Становить 23231,04 грн.

Рішенням Хустського районного суду від 17 вересня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі управління Дерземагенства у Хустському районі ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне в її задоволенні відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 являлася працівником ОАО « Прикордонник» , в якому вона пропрацювала відповідно до трудової книжки 17 років, а отже мала гарантоване право на отримання земельної ділянки.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1, як члену ОАО «Прикордонник» видано сертифікат на право на земельну частку пай серії ЗК 0028295 ( а.с.7-8).

На підставі поданої нею заяви та погодженого належним чином проекту приватизації земельної ділянки, який розроблений відділом Закарпатського геодезичного центру, копія якого знаходиться в матеріалах справи, розпорядженням голови Хустської РДА № 805 від 29.12.2002 року, ОСОБА_1 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ( а.с.6).

На підставі вказаного розпорядження ОСОБА_1 виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 252498 площею 1,3424 га. на території Вишківської селищної ради для ведення ОСГ, який зареєстровано в Книзі записів державних актів за № 21092 від 26.06.2003 року ( а.с.9-10).

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.. 25 ЗК України - при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров'я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно зі ст. 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом.

Статтею 152 ЗК України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування тощо.

Визнання недійсним державного акту на право власності на землю як правовстановлюючого документа без оспорення рішення, що надало право на отримання цього ату та визнання дій щодо цього факту незаконними не передбачено законом.

Оскільки захист прав громадян на земельну ділянку здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, то визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю без визнання недійсним рішення, на підставі якого видано цей державний акт, є порушенням закону.

Крім того, звернувшись до суду з даним позовом прокурор не оспорює підстави видачі відповідачу державного акту на право власності на земельну ділянку.

Суд першої інстанції повно й всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що при видачі державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 норми Закону не були порушені, остання реалізувала своє право на отримання земельної ділянки на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. 307, 308, 313 - 315, 317 ЦПК України, Судова палата у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу управління Дерземагенства у Хустському районі - відхилити.

Рішення Хустського районного суду від 17 вересня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді