Справа № 512/325/15-ц
Провадження № 2/512/170/15
У Х В А Л А

про забезпечення позову

03 червня 2015 року Савранський районний суд Одеської області

в складі головуючого судді Лепехи В.А., секретаря судового засідання Шаповал Н.Г., -

розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

в с т а н о в и в:

14.04.2015 року до Савранського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Ухвалою від 15.04.2015р. по справі відкрито провадження.

В позовній заяві позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту.

В своїй заяві позивач вказав, що у зв'язку із зверненням з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та приймаючи до уваги, що у порушення умов договору відповідачем зобовязання за договором позики належним чином не виконанні. Відповідач протягом тривалого часу не виконує взяті на себе зобовязання.

Позивач просить суд накласти арешт на грошові кошти, рухоме та нерухоме майно, яке належить відповідачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 152 ЦПК України, позов забезпечується в тому числі шляхом встановлення обов'язку вчинити певні дії та забороною вчиняти певні дії. При цьому, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Ч. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 p. „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

У ч. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 p. „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що вимога про забезпечення позову не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2014 року між сторонами укладено договір позики, за яким відповідач взяв у борг у позивача 1000грн.. Позивач вважає, що у звязку з порушенням зобов'язань по поверненню боргу, заборгованість відповідача перед позивачем складає 1000грн..

Разом з тим до заяви про забезпечення позову, не додано доказів наявності або відсутності майна і грошових коштів, що належать відповідачу.

Дана обставина унеможливлює встановлення майна відповідача та відповідності виду забезпечення позову, який просить заявник, позовним вимогам.

Заяви про забезпечення доказів до суду не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала окремо від судового рішення оскарженню не підлягає.

Суддя В.А.Лепеха