Провадження № 6/761/882/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Волошина В.О.

при секретарі: Романчук К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву Служби зовнішньої розвідки України про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Служби зовнішньої розвідки України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 червня 2007р. було задоволено частково позов Служби зовнішньої розвідки України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди та стягнуто з ОСОБА_3 на користь Служби зовнішньої розвідки України у відшкодування матеріальної шкоди 8665,3 грн., вартість проведеного автотоварознавчого дослідження в сумі 350,0 грн., а всього стягнути 9015,3 грн.

В серпні 2015р. заявник Служба зовнішньої розвідки України звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Служби зовнішньої розвідки України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09 вересня 2015р. вимоги Служби зовнішньої розвідки України про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по зазначеній вище цивільній справі були роз'єднані в окремі самостійні провадження.

Свої вимоги про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, сторона заявника обґрунтовувала тим, що виконавчий лист по даній цивільній справі, який виданий Шевченківським районним судом м. Києва 15 жовтня 2010р., був пред'явлений до виконання до ВДВС Баштанського РУЮ Миколаївської області. Листом ВДВС Баштанського РУЮ Миколаївської області від 15 травня 2014р. заявнику було повідомлено, що 23 листопада 2012р. державним виконавцем було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження та направлено всі документи на адресу стягувача. Враховуючи, що вказаний виконавчий документ на адресу заявника не надходив, що дає підстави вважати, що виконавчий документ був втрачений при пересилці, сторона заявника просила суд поновити строк для його повторного пред'явлення.

Учасники процесу в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були оповіщені у встановленому законом порядку, при цьому, до початку судового засідання представником заявника було подано клопотання про розгляд заяви за відсутності сторони заявника, заявлені вимоги представник підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Відповідно до ст. 371 ЦПК України, неявка учасників процесу не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Як вбачається зі змісту поданої заяви та матеріалів справи, оригінал виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 15 жовтня 2010р. по справі №2-595/07 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Служби зовнішньої розвідки України грошових коштів у розмірі 9015,3 грн., було пред'явлено до виконання до ВДВС Баштанського РУЮ в Миколаївській області.

Відповідно до листа ВДВС Баштанського РУЮ в Миколаївській області від 15 травня 2014р., постановою державного виконавця від 23 листопада 2012р. зазначений вище виконавчий документ було повернуто Службі зовнішньої розвідки України, однак, до остання поштове відправлення із оригіналом зазначеного виконавчого листа не отримала.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 листопада 2015р. було задоволено заяву Служби зовнішньої розвідки України про видачу дублікату зазначеного виконавчого вище виконавчого документу.

Згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання ст. 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що п. 1 ст. 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов'язків. Таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

В рішенні Європейського суду «Горнсбі проти Греції» від 10.03.1997 (п. 40) зазначено, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду».

Щодо поновлення процесуальних строків національними судами Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1975 п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29.07.1998, п. 37).

З огляду на вищезазначене, з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає, що пропущений строк для повторного пред'явлення зазначеного вище виконавчого документа до виконання може бути поновлено.

Керуючись ст. 209, 210, 293,294, 371 ЦПК України; ст. 24, 47 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в :

Заяву Служби зовнішньої розвідки України про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом Служби зовнішньої розвідки України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Поновити Службі зовнішньої розвідки України пропущений строк для пред'явлення виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва по справі №2-595/07 за позовом Служби зовнішньої розвідки України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: