Номер провадження 2/754/839/15
23.02.2015 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого суддіБуша Н.Д.,
за участю секретарівМоскович В.О., Юрчука Р.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -
Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про позбавлення його батьківських прав стосовно їх сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який було розірвано 16.01.2001 року. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_7, який проживає з позивачем. До народження дитини відповідач пішов з дому та повністю зник з їх з сином життя. Відповідач жодного разу не цікавився щодо обставин їх з дитиною існування, не приймав участі у вихованні та матеріальному забезпеченню. Рішенням Деснянського районного суд міста Києва від 17.05.2002 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач уникає участі у вихованні дитини та ухиляється від сплати аліментів, через що у нього виникла заборгованість, яка складає 104 205,49 грн. Отже, відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, що суперечить інтересам дитини, свідомо нехтує своїми обов'язками, а тому вона змушена звертатись до суду з вказаним позовом.
В судовому засіданні позивач позов підтримала за викладеними в ньому обставинами і просила про його задоволення.
Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки не відомі, хоча про розгляд справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 9 ст.74 ЦПК України.
Третя особа - Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явились, на адресу суду надіслали прохання про розгляд справи без їх представника, зазначивши, що не заперечують проти позову та підтримують висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_5.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та представника третьої особи відповідно до ст.ст. 224-227 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення, про що не заперечувала позивач.
Дослідивши матеріали справи та обставини справи в їх сукупності, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України та ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В судовому засіданні було встановлено, що сторони по справі перебували в шлюбі, який було розірвано16.01.2001 року.
В період шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Позивач відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_1, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 22.08.2014 року, а/з №151 змінила прізвище з "ОСОБА_4" на "ОСОБА_4".
Відповідно до довідки ЖБК "Київміськбуд-5/2" №63 від 18.11.2014 року дитина сторін по справі зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою разом з матерю - позивачем.
Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 17.05.2002 року з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач з травня 2002 року по листопад 2014 року аліменти на дитину не сплачував. Станом на 01.11.2014 року заборгованість відповідача по сплаті аліментів становить 104 205,94 грн. (а.с.11-13).

Відповідно до характеристики учня, наданої директором спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів № 207 Бєлкіною О.Г. та класним керівником ОСОБА_8 від 19.11.2014 року, дитина - ОСОБА_5 навчається у 8-В класі, має добру характеристику, статус в колективі, виконує доручення класного керівника, вчителів, а також зазначено, що вихованням дитини займається тільки мама.

Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації враховуючи інтереси дитини надала висновок від 26.01.2015 року №102/03/29-596 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 відносно його сина - ОСОБА_5.

Також відповідно до висновку зазначено, що батько свідомо нехтує своїми обов'язками, ухиляється від виховання та навчання сина, не проявляє щодо нього батьківської турботи, не цікавиться його життям та здоров'ям, не утримує матеріально.

Стаття 150 СК України визначає обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, відповідно до положень якої батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини (ч.2 ст.141 СК України ).

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (ч.2 ст.157 СК України ).

За невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо виховання дітей батьки можуть бути притягненні до відповідальності, в тому числі до позбавлення батьківських прав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 №3 встановлено, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Пунктом 15 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, зазначено, що дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Якнайкраще забезпечення інтересів дитини повинно бути керівним принципом для тих, на кому знаходиться відповідальність за освіту і навчання дитини; ця відповідальність знаходиться насамперед на її батьках ( принцип 7).

З огляду на зазначене та на з'ясовані обставини в судовому засіданні, суд, вважає, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків та нехтує ними, а саме не піклується про дітину, не бере участі у її вихованні та матеріальному забезпеченні, не виявляє батьківської турботи та уваги, не турбується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з сином, тому є підстави для позбавлення відповідача батьківських прав.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 224-227 ЦПК України, ст.ст. 141,150, 157, 164, 165, 166, 171 Сімейного кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_4 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_6 батьківських прав відносно його сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання протягом 10 днів з дня його проголошення до Деснянського районного суду м. Києва апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя