печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко К.О.,

при секретарі - Горбатюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон,-

В С Т А Н О В И В :

10.11.2014 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про надання дозволу на виїзд дитини за кордон, саме: до Турції, Єгипту, Об"єднаних Арабських Еміратів, Великої Британії, Германії, Польщі, Болгарії, у супроводі його матері - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення сина - ОСОБА_3 18-річного віку. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що позивач має бажання та можливість здійснювати подорожі з дитиною за кордоном з метою відпочинку та оздоровлення, проте відповідач не дає згоду на виїзд закордон сина, не зважаючи на звернення до нього з проханням надати такий дозвіл. Відсутність згоди батька, так само як невчасність її отримання перешкоджає позивачу у реалізації здійснення виїзду за кордон з дитиною, яка не досягла 16 років.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просив позов задовольнити, враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати дозвіл на виїзд дитини за кордон.

Відповідач в судовому засіданні вимоги позивача не визнав, зазначив про те, що він не відмовлявся надати дозвіл на виїзд дитини за кордон, зазначивши, що позивач повідомила його про зустріч з нотаріусом, з метою підписання заяви про згоду на тимчасовий виїзд за кордон для оздоровлення сина. Разом з тим, у визначений час та місце позивач не з'явилася, у зв'язку з чим відповідач звернувся до іншого нотаріуса, який належним чином завірив заяву про надання дозволу на виїзд дитини - сина ОСОБА_3 за кордон, а саме до Туреччини з 23.10.2014 по 01.11.2014 разом з позивачкою.

Суд, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони перебували в шлюбі, зареєстрованому 24.01.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Печерського районного управління юстиції в м. Києві, актовий запис № 28, що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні.

Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.2 ст.152 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч.3 ст.313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Частиною 2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» визначено, що оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально посвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно з підп.1 п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним із батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків не перебуває у пункті пропуску через державний кордон.

Як вбачається з матеріалів справи, 20.10.2014 року позивачем на адресу відповідача була направлена телеграма з повідомленням про місце та час оформлення заяви у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про надання згоди відповідача на тимчасовий виїзд за кордон для оздоровлення сина ОСОБА_3

Разом з тим, у визначений час позивачка не з'явилась до приватного Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4, що підтверджується текстом смс-повідомлення відповідача позивачу.

У зв'язку з чим, відповідач звернувся до державного нотаріуса Шостої Київської державної нотаріальної контори Пінчук Л.І., яка 22.10.2014 засвідчила заяву відповідача ОСОБА_2 про надання згоди на поїздку свого малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на відпочинок до Туреччини, терміном з 23.10.2014 по 01.11.2014 разом з його матір'ю ОСОБА_1, позивачкою по справі, про що відповідно до довідки начальника ОПЗ Київ Лебедь Д. було повідомлено особисто позивача 11.11.2014.

З огляду на викладене, посилання позивача на відмову відповідача у наданні згоди на виїзд дитини за межі України без її супроводу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Таким чином, позивач в порушення вимог ст.ст.10, 60 ЦК України не довела суду порушення з оку відповідача її прав та інтересів як матері, а також прав та інтересів неповнолітнього сина сторін.

Крім того, виходячи з наведених положень законодавства, якими регламентовано спірні правовідносини, рішення суду по суті вимог має містити назву країни та період перебування у ній дитини, що забезпечить дотримання прав та інтересів як самої дитини, а також прав того з батьків, який залишається, і відповідно виконання іншим з батьків обов'язку щодо повернення дитини. Інше розуміння змісту нормативних актів та допустимість неодноразових виїздів дитини за кордон без згоди одного з батьків на підставі одного рішення суду є грубим порушенням права одного з батьків на спілкування з дитиною та на участь у її вихованні.

Відтак, відсутні правові підстави для надання судом дозволу на виїзд дитини без згоди батька на весь час до досягнення неповнолітньою дитиною 16-річного віку.

За таких обставин, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.7, 150, 155 Сімейного Кодексу України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в України громадян України», ст.313 ЦК України, ст.ст.3, 8, 10-11, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя К.О. Москаленко