Справа № 522/3095/15
Провадження № 6/522/91/15
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого одноособово судді Донцова Д.Ю.,

при секретарі судового засідання Скибінській Є.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Одесі подання першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про проникнення до житла чи іншого володіння боржника, а саме до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ :

До Приморського районного суду надійшло подання головного державного виконавця першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, в якому він просить вирішити питання щодо надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, для проведення виконавчих дій з метою подальшого звернення на предмет іпотеки ПАТ "УкрСиббанк" у рахунок погашення боргу.

В обґрунтування подання головний державний виконавець посилається на те, що на примусовому виконанні в першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебуває судовий наказ № 2-296/09, виданий Малиновським районним судом м. Одеси, 12 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" грошової суми у розмірі 20363,84 грн. (двадцять тисяч триста шістдесят три гривні 84 копійки).

18.04.2014 р. державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції на підставі Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 43043482. Одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем було накладено арешт на все майно боржника.

Згідно Інформаційної довідки з реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1, що перебуває в іпотеці ПАТ "УкрСиббанк", 1/3 частина квартири АДРЕСА_3, що перебуває в іпотеці ВАТ АБ "Укргазбанк", за боржником зареєстрована земельна ділянка розташована Одеська обл. Овідіопольський район, Таїровська селищна рада, масив 11, з/д 12, що перебуває в іпотеці ВАТ "Райффайзен Банк Аваль".

Державним виконавцем 01 грудня 2014 року та 27 листопада 2014 року здійснювалися виходи за адресою АДРЕСА_1, під час яких було з'ясовано, що боржник проживає за зазначеною адресою, на дзвінки у двері не реагує, на залишенні виклики до виконавчої служби не з'являється. Зазначені обставини перешкоджають виконанню рішення суду.

Тому державний виконавець вважає, що з метою реального виконання судового наказу № 2-296/09, виданого Малиновським районним судом м. Одеси, 12 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "УкрСиббанк" грошової суми у розмірі 20363,84 грн. (двадцять тисяч триста шістдесят три гривні 84 копійки) необхідно здійснити примусове входження до квартири АДРЕСА_1.

Згідно ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Частиною 2 вищезазначеної статті ЦПК визначено, що суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість подання, суд прийшов до наступного.

У силу ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути противоправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 30 Конституції України кожному громадянину гарантується недоторканність житла. Проникнення до житла чи до іншого володіння особи, допускається лише за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено у Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Враховуючи вищевикладене, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Суд враховує, що примусове проникнення до житла людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов'язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має право звертатись до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання.

У відповідності до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності з ч. 1, 2 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених законом, здійснювати необхідні міри для своєчасного і повного виконання рішення способом і в порядку, передбаченому виконавчим документом.

Відповідно до ст. 7 вищенаведеного Закону, державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Розглянувши подання державного виконавця, суд приходить до висновку, що підстав для його задоволення не вбачається оскільки до подання не долучено документів про те, що державним виконавцем відповідно до вимог ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" були прийняті всі можливі та необхідні заходи для виконання виконавчого документу.

Суду не достатньої обґрунтованості для проведення виконавчої дії, пов'язаної із проникненням до житла, отже, для правильного розуміння діяльності державного виконавця при застосуванні у виконавчому провадженні конституційного положення про недоторканість житла у справі про виконання грошових зобов'язань, заявником не наведено доказів, що не можуть бути порушені права інших осіб.

В матеріалах подання відсутнє підтвердження реєстрації інших осіб в помешканні, що належить боржнику, відсутнє підтвердження, що в житлі знаходяться особисті речі боржника.

Разом з тим, суд вважає, що у разі надання дозволу на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1, можуть бути порушенні права інших осіб, які зареєстровані та проживають в зазначеній квартирі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 19, 30, 41 Конституції України, ст.ст. 5, 7, 11, 31 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 376 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про проникнення до житла чи іншого володіння боржника, а саме до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали заяви про апеляційне оскарження. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу, ухвала якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя