Справа №: 343/1463/15-ц
Провадження №: 2/0343/684/15
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2015 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Лицура І. М.,

секретаря Бойків В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Долина справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», в якому просила стягнути з відповідача грошові кошти по договору № 336235/2139/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті в розмірі 150000,00 грн., а також 31931,00 грн. процентів річних за фактичну кількість днів користування внеском протягом дії договору, 21% річних від простроченої суми внеску за користування коштами понад строк дії договору в сумі 12513,00 грн., 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України в сумі 2168,00 грн. та індекс інфляції в розмірі 24907,00 грн., що разом складає 221519,00 грн. Свої вимоги мотивувала тим, що 12.02.2014 року вона уклала з відповідачем договір № 336235/2139/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті, предметом якого було розміщення у відповідача строкового грошового вкладу в розмірі 150000,00 грн. на строк від 12.02.2014 року до 17.02.2015 року. Після закінчення строку договору 15.05.2015 року вона звернулася до відповідача із заявою про повернення депозиту, однак останній листом від 16.06.2015 року повідомив про відмову в поверненні суми вкладу. Свою відмову мотивував тим, що набула чинності Постанова Правління Національного банку України від 23.26.2015 року № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово - кредитному та валютному ринках України» та просив звернути увагу, що банком вживаються всі заходи із забезпечення готівковими коштами кас відділень, наявна велика кількість запитів від клієнтів і банк працює у відповідності до чинного законодавства України. Такі дії відповідача свідчать про відмову від добровільного повернення депозитних коштів та є грубим порушенням умов укладеного договору, а тому вона змушена звернутись в суд з даним позовом.

Представник позивачки по довіреності від 31.07.2015 року ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій просив розглядати справу в його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання також не з'явився та про причини неявки не повідомив, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про отримання рекомендованого поштового відправлення.

Дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що дану справу слід розглянути в порядку заочного провадження і позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 ст. 1058 Цивільного кодексу України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 2 ст. 1060 даного кодексу передбачено, що за договором банківського вкладу, незалежно від його виду, банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім випадків, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

В Постанові Пленуму Верховного Суду України від 12.04.1996 року № 5 "Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів" зазначено, судам слід мати на увазі, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття і ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Судом встановлено, що між сторонами по справі 12.02.2014 року укладено договір № 336235/2139/370-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт на 370 днів в національній валюті, згідно з яким позивачка внесла, а Банк прийняв на вкладний рахунок № 2635.5.057084.002 грошові кошти в сумі 150000,00 грн. на строк від 12.02.2014 року до 17.02.2015 року (а.с. 8).

За змістом п. 6 вищевказаного договору, після закінчення строку, визначеного в п.1 цього договору, вклад повертається вкладникові в порядку, строки та на умовах, передбачених положеннями п 5.2. основних умов.

Як вбачається з письмової заяви позивачки від 15.05.2015 року (а.с. 9), вона зверталась до відповідача із заявою про повернення коштів у звязку із закінченням строку договору № 336235/2139/370-14, однак останній своїм листом № 9-322400/1718 від 16.06.2015 року відмовив їй в поверненні коштів.

Згідно з проведеним ОСОБА_1 у позовній заяві розрахунком, сума процентів, які відповідач повинен виплатити їй за договором-заявою № 336235/2139/370-14 від 12.02.2014 року за користування грошовим вкладом в період його дії з 12.02.2014 року по 17.02.2015 року становить 31931,00 грн., за користування цими коштами понад строк дії договору, тобто за період з 18.02.2015 року по 13.07.2015 року 12613,00 грн., сума інфляційних втрат складає 24907,00 грн., а 3% річних від суми заборгованості складають 2158,00 грн. Таким чином загальна сума коштів, що належать до сплати відповідачці, становить 221519,00 грн.

В судовому засіданні встановлено, що незважаючи на письмове звернення позивачки і те, що строк, передбачений п. 1 депозитного договору вже закінчився, відповідач свої зобовязання за вказаним договором не виконує та надані йому позивачкою грошові кошти з нарахованими відсотками не повертає.

За таких обставин суд вважає, що позов ОСОБА_1 слід задоволити та стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на її користь грошові кошти на загальну суму 221519,00 грн., які складаються з:

- 150000,00 грн. грошовий вклад згідно договору-заяви № 336235/2139/370-14 від 12.02.2014 року;

- 31931,00 грн. - нараховані проценти;

- 12513,00 грн. - проценти за користування вкладом понад строк дії договору з 18.02.2015 року по 13.07.2015 року;

- 2168,00 грн. 3 % річних за прострочення виконання зобов»язання;

- 24907,00 грн. - інфляційні витрати.

На підставі викладеного, ст.ст. 524-526,625,629,1058,1060,1061,1075 Цивільного кодексу України, Закону України «Про захист прав споживачів», керуючись ст.ст. 213-215,226,228 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 221519,00 (двісті двадцять одну тисячу пятсот девятнадцять) гривень по договору № 336235/2139/370-14 від 12.02.201ё4 року про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» на 370 днів в національній валюті.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачкою в 10-денний строк з часу його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: