Єдиний унікальний номер 448/184/15-ц
Провадження № 6/448/6/15
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20.02.2015 року Мостиський районний суд Львівської області в складі :

головуючого - судді Стецика Я.Є.

при секретарі - Рушеляк Г.С.,

з участю представника ВДВС - Вергун І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мостиська подання державного виконавця відділу ДВС Мостиського районного управління юстиції Вергун І.Я., погоджене з начальником відділу ДВС Мостиського районного управління юстиції Хомин В.Я., про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

20.02.2015р. державний виконавець відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Вергун І.Я. звернулася до суду із вказаним поданням, покликаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції перебуває постанова Державної митної служби за №1319/20909/14 від 20.06.2014р. та постанова ВДАІ Мостиського ГУМВСУ у Львівській області серії ВС1 №102233 від 10.07.2014р. про стягнення з боржника ОСОБА_3 в дохід держави штрафу на суму 4080 грн., а також виконавчого збору (10% від суми боргу) на суму 408 грн., а всього заборгованості на загальну суму 4488 грн.

Зазначає, що боржник ОСОБА_3 добровільно не виконує зазначених постанов.

Вважає, що наявність в боржника ОСОБА_3 невиконаних зобов'язань є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

З огляду на наведене, просить тимчасово обмежити ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України без вилучення в останнього паспортного документа до повного виконання його боргових зобов'язань, поклавши контроль та виконання обмеження на Державну прикордонну службу України.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Вергун І.Я. в судовому засіданні подання підтримала. Просить суд тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України.

Сторони виконавчого провадження у відповідності до положень ч.2 ст.377-1 ЦПК України в судове засідання не викликались.

Заслухавши пояснення державного виконавця та проаналізувавши матеріали подання, суд вважає, що таке підставне та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що постановою в.о. начальника Львівської митниці Міндоходів в справі про порушення митних правил №1319/20909/14 від 20.06.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у порушенні митних правил, передбачених ч.2 ст.470 Митного Кодексу України, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Крім цього постановою інспектора ДПС з обслуговування Мостиського району ГУМВСУ у Львівській області в справі про адміністративне правопорушення серії ВС1 за №102233 від 10.07.2014 року ОСОБА_3 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, передбачених ч.1 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

На підставі вказаних вище постанов 15.01.2015р. державним виконавцем відкрито виконавчі провадження для примусового виконання згаданих документів, боржнику надіслано повідомлення про їх добровільне виконання та проведено ряд заходів по розшуку майна боржника, які бажаного результату не дали.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно з п.5 ч.1 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) - до виконання зобов'язань. Відповідно до ч.2 ст.6 вищевказаного закону громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон з цих же підстав.

Слід також зазначити, що у відповідності до вимог п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобов'язань.

Таким чином, наявність лише самого зобов'язання не наділяє ВДВС правом звернення до суду з таким поданням. Саме ухилення боржника від виконання зобов'язань є обов'язковою передумовою звернення державного виконавця до суду. Органи державної виконавчої служби повинні покликатись на обставини, які свідчать, що боржник ухиляється від виконання зобов'язань, та підтвердити їх відповідними доказами. Дійсний факт ухилення має підтверджуватися сукупністю доказів.

Тим не менше, державним виконавцем Вергун І.Я. не надано достатньо доказів, з яких суд міг би вбачати необхідність обмеження боржника ОСОБА_3 в праві виїзду за межі України. Як вбачається з матеріалів подання, заборгованість боржника становить лише 4080 грн., а тому суд вважає, що вимога про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон не є співмірною із сумою заборгованості.

Так, в матеріалах подання відсутні факти та покликання на докази того, що боржником було вчинено дії щодо ухилення від виконання згаданого рішення посадової особи. В поданні відсутні докази, які б свідчили про реальне існування загрози невиконання чи утруднення виконання такого.

Також відсутні будь-які дані щодо складу сім'ї, конкретного місця праці чи тимчасових робіт боржника ОСОБА_3 на даний час, характеру цих робіт та інше, а тому суд позбавлений можливості з'ясувати ті обставини, чи не призведе заборона у виїзді за кордон до позбавлення боржника єдиних засобів для існування, тощо.

Подання державного виконавця не містить і достатньої мотивації, так як у ньому не зазначено причин та доцільності відповідного обмеження, а також обставин, які обумовлюють прийняття такого рішення.

Отже, державним виконавцем не підтверджено доказами та не обґрунтовано необхідності застосування до боржника ОСОБА_3 такого заходу як тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

З огляду на наведені обставини, як вважає суд, подання не підлягає задоволенню.

При цьому суд враховує, що заявник не позбавлений можливості в подальшому заявити аналогічні вимоги із наведенням обґрунтувань необхідності вжиття такого заходу та поданням в підтвердження цього відповідних доказів.

На підставі викладеного та керуючись ст.33 Конституції України, ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області Вергун І.Я., погодженого з начальником відділу ДВС Мостиського РУЮ Хомин В.Я., про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Мостиський районний суд протягом 5 (п'яти) днів з дня її проголошення та іншими заінтересованими особами протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя підпис Я.Є. Стецик

З оригіналом згідно:

Суддя Я.Є. Стецик

Ухвала набрала законної сили:

«___» ______________ 20___ р.

Суддя Я.Є. Стецик