АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 211/301/14-ц 22-ц/774/442/К/15
Справа 211/301/14-ц Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 22ц/774/442/к/15 суддя Рибаєв О.А.
Категорія - 48 (ІV) Суддя-доповідач -Остапенко В.О.
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Остапенко В.О.

суддів - Митрофанової Л.В., Савіної Г.О.

при секретарі - Булах К.А.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, здійснення поділу майна подружжя.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

відповідач - ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4.

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, здійснення поділу майна подружжя

В обґрунтування позову зазначила, що з 28.07.2006 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Жовтоводського міського суду від 11 квітня 2012 року.

В період шлюбу 05.09.2007 року ними була придбана трикімнатна квартира АДРЕСА_1, яка зареєстрована на ім'я відповідача. оскільки поділити добровільно вищезазначене майно відповідач відмовляється, та перешкоджає позивачу користуватися та розпоряджатися спільним майном, позивач після уточнення позовних вимог просила суд визнати спільним сумісним майном позивача та відповідача квартиру АДРЕСА_1, здійснити поділ квартири наступним чином: визнати право приватної власності на квартиру за відповідачем, стягнути з відповідача грошову компенсацію 1/2 вартості квартири, виходячи з середньоринкової вартості квартири в розмірі 98 641,00 грн., та судові витрати.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано спільним сумісним майном позовом ОСОБА_3 та ОСОБА_2, квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Здійснено поділ квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1., наступним чином:

визнано право приватної власності на квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_2;

стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 грошову компенсацію 1/2 вартості квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, в розмірі 98 641,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати в розмірі 2 590,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 986,41 грн.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення із визнанням за ОСОБА_3, права власності на ? частку житлової квартири посилаючись на те, що при ухваленні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції при визнані права власності не враховано, що право власності відповідача ніким не оспорюється, правоустановчі документи оформлені на ім`я відповідача, згоди на присудження грошової компенсації відповідач не надавав, з визначеною вартістю житлової квартири не погоджується.

Судом не враховано п.п. 22, 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.07.2006 року між сторонами у справі, було укладено шлюб, зареєстрований Довгинцівським ВРАЦС КМУЮ, актовий запис №345 (а.с.2).

У період шлюбу сторонами відповідно до договору купівлі - продажу від 05.09.2007 року було придбано квартиру загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м. АДРЕСА_1

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 3)

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з засад рівності часток, а відтак оскільки до відповідача переходить право власності на квартиру, то позивач повинна отримати грошову компенсацію вартості своєї частки квартири.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з оглядуу на наступне.

Згідно ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Пунктом 23 Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, З`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60,69 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст.368 ЦК України), відповідно до частини 2,3 ст.325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що вищевказана квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя та їх частки є рівними.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_3 компенсації її частки в належному на праві спільної сумісної власності майні в сумі 98 641 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.4,5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Аналогічну позицію висловив і Пленум Верховного Суду України у п. 25 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" де зазначено, що вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернулась до суду з позовом та просила суд стягнути з відповідача на її користь ? вартість спільного сумісного майна подружжя в розмірі 98 641 грн., однак відповідач заперечував проти позову ОСОБА_3, та визначеної ціни відповідно до звіту оцінки майна, крім того на депозитний рахунок суду не було внесено відповідної грошової суми, що дає підстави для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в цій частині.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне на підставі п. 3 ст. 309 ЦПК України в зв'язку з невідповідністю висновків обставинам справи рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Відповідно до вимог ч.1 ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги .

Таким чином, на користь позивача підлягають стягненню з відповідача витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги в сумі 2 590 грн. (а.с.84,86,88, 101).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Ухвалою судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 11 лютого 2014 року позивачу ОСОБА_3 відстрочено сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення по справі.

З огляду на вищевикладене з ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 986, 41 грн. та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 493, 20 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3, 4 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 18 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа Довгинцівський відділ державної виконавчої служби Криворізького міського управління юстиції, про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, здійснення поділу майна подружжя задовольнити частково.

Поділити спільне сумісне майно подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 69,4 кв.м., житловою площею 39,4 кв.м.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної власності на ? частину квартири квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_2 право приватної власності на ? частину квартири квартири АДРЕСА_1

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на надання правової допомоги в сумі 2 590 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 986, 41 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 493, 20 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:/підпис/

Судді: /підписи/