Справа № 459/5261/13 Головуючий у 1 інстанції: Кріль М.Д.
Провадження № 22-ц/783/190/15 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Львів

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Гриновця Б.М.,

при секретарі: Жукровській Х.І.,

за участю: представника апелянта - Служби автомобільних доріг у Львівській області - Лущак О.Є.,

позивача - ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

представника третьої особи - ДП "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК"АД України" - Кондрашова Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою Служби автомобільних доріг у Львівській області на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 25 червня 2014 року позов ОСОБА_3 до Служби автомобільних доріг у Львівській області з участю третьої особи на стороні відповідача: Дочірнє підприємство "Львівський Облавтодор", ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в результаті вчинення злочину та стягнення додаткових витрат на сторонній догляд і побутове обслуговування - задоволено.

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування за період з 01.07.2006 року по 01.11.2013 року в сумі - 50457,43 грн., вартість санаторно-курортного лікування та витрати на придбання ліків в розмірі 16839,70 грн., вартість правової допомоги в розмірі 1600 грн., а всього - 68897 (шістдесят вісім тисяч вісімсот дев'яносто сім) грн. 13 коп..

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь ОСОБА_3 по ? мінімального розміру заробітної плати на постійний сторонній догляд за ним та ? мінімального розміру заробітної плати на його побутове обслуговування, щомісяця з 01 листопада 2013 року довіку та зміни законодавства.

Стягнуто з Служби автомобільних доріг у Львівській області на користь держави судовий збір в сумі - 229 грн. 40 коп.

Дане рішення суду оскаржив відповідач - Служба автомобільних доріг у Львівській області.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що рішення суду є необґрунтованим, ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права. Вказує на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права, поклавши обов'язок по відшкодуванню матеріальної шкоди на балансоутримувача - Службу автомобільних доріг у Львівській області, оскільки вважає, що єдиним суб'єктом цивільної відповідальності за наслідками ДТП перед його учасниками за незадовільний стан дорожнього покриття може бути виключно юридична особа - ДП "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України". Крім того, звертає увагу суду на те, що винним у вчинені даної дорожньо-транспортної пригоди було визнано ОСОБА_6, який є працівником філії "Жовківська ДЕД ДП "Львівський Облавтодор", що підтверджується постановою Сокальського районного суду Львівської області від 21.04.2008 року. Таким чином, відповідальність за заподіяну шкоду повинен нести ДП "Львівський Облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", а відтак просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_3 у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення позивача та його представника на її заперечення, пояснення представника третьої особи на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, виходячи з таких підстав.

Згідно ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.213 ЦПК Українирішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам закону, є справедливим і обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Матеріалами справи та судом встановлено, що 07.03.2006 року на дорозі біля с. Сілець Сокальського району Львівської області на автодорозі Володимир-Волинський - Червоноград - Жовква автомобіль DAEWOO - Lanos н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 потрапив у вибоїну на дорозі, внаслідок чого став некерованим та зіткнувся з деревом. Внаслідок цієї ДТП позивач отримав тяжкі тілесні ушкодження та визнаний інвалідом 1-ї групи. По факту даної ДТП була порушена кримінальна справа та було пред'явлено обвинувачення за ст. 288 КК України майстру дорожньо-ремонтного пункту № 3 філії "Жовківська ДЕД" ДП "Львівського Облавтодору" ОСОБА_6, якого постановою Сокальського районного суду Львівської області від 21.04.2008 року було визнано винним у скоєнні даного злочину та звільнено від кримінальної відповідальності у зв'язку з амністією.(а.с.8)

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 поніс додаткові матеріальні витрати, а саме: сплатив 14364 грн. - вартість санаторно-курортного лікування, 329,70 грн. - вартість проїзду до санаторію і назад, 1800 грн. - вартість лікувально-профілактичних процедур, 346 грн. - вартість консультацій психолога та аналізів, а всього - 16839,70 грн., що стверджується квитанціями про надані медичні послуги ТзОВ "Клініка Саєнко", квитанціями про сплату вартості санаторно-курортного лікування, квитанцією до прибуткового касового ордеру, талоном до путівки ТзОВ "Готельно-курортний комплекс Карпати", картою призначення процедур, чеками на придбання палива, чеками за надані послуги психолога, гастрофіброскопію та наліз на цукор, індивідуальною програмою реабілітації інваліда №388.

Відповідно до ч.1 ст. 1195 ЦК Українифізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я фізичній особі, зобов'язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК Україниобставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 31.03.2011 року(а.с.194-195), залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2011 року, встановлено вину Служби автомобільних доріг у Львівській області у незадовільному експлуатаційному утриманні автомобільної дороги.

Проаналізувавши наведені обставини справи, вимоги законодавства та надані сторонами докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку задоволивши позовні вимоги та стягнувши саме зі Служби автомобільних доріг у Львівській області додаткові витрати на постійний сторонній догляд та побутове обслуговування, оскільки шкоду завдано з вини останньої.

Із врахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що підрядник - Львівський облавтодор безпосередньо повинен відповідати перед позивачами за завдану внаслідок ДТП шкоду, не ґрунтуються на вимогах закону та договорі підряду.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК Україниапеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х вали л а :

Апеляційну скаргу Служби автомобільних доріг у Львівській області - відхилити.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25 червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: О.М.Ванівський

Судді: М.Я.Богонюк

Б.М.Гриновець