Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 2-1042/11
Провадження № 4-с/553/1/2015
У Х В А Л А

Іменем України

09.02.2015м. м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Юхно С.П.,

при секретарі Босяк К.О., Шпак Н.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1, яка подана в її інтересах представником за довіреністю ОСОБА_2, про визнання неправомірними бездіяльності та дій державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Лукашенко Алли Михайлівни, скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2014 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1, яка подана в її інтересах представником за довіреністю ОСОБА_2, про визнання неправомірними бездіяльності та дій державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Лукашенко А.М., скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. У скарзі зазначалось, що на виконанні в Ленінському ВДВС Полтавського МУЮ перебувають виконавчі провадження № 35820554 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_43500 грн. та № 35820652 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 321 грн. 90 коп. Державний виконавець, в порушення вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», не надіслав їй постанови про відкриття виконавчого провадження, а після отримання ВДВС 15 січня 2013 року ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року про відкриття касаційного провадження та зупинення виконання рішення суду, в порушення вимог ст. 37 вказаного Закону, не зупинив виконавче провадження. Крім того, після надходження до ВДВС 06 березня 2013 року ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року про скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року, в порушення вимог ст. 49 цього ж Закону, не виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. 17 грудня 2013 року державний виконавець безпідставно винесла постанови про відрахування із пенсії боржника.

У грудні 2014 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала до суду уточнену скаргу в якій остаточно просила суд визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця в частині не направлення боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення постанов про відкриття виконавчих проваджень, визнати незаконною бездіяльність державного виконавця в частині невиконання ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року в частині зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року та не закриття виконавчих проваджень № 35820554 та № 35820652 після надходження ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року, визнати неправомірними дії державного виконавця при винесенні постанов від 17 грудня 2013 року по виконавчому провадженню № 35820652 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 32 грн. 19 коп. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25 грн. 00 коп. та скасувати вказані постанови.

У судове засідання скаржник ОСОБА_1 не з'явилась, але її інтереси представляла представник за довіреністю ОСОБА_2

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 вимоги скарги підтримала.

Державний виконавець Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Лукашенко А.М. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вимог скарги.

Зважаючи на викладене, суд вважає за можливе розглянути скаргу без участі боржника ОСОБА_1

Суд, вислухавши пояснення представника скаржника, державного виконавця та, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року по цивільній справі № 2-1042/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про встановлення порядку користування земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, яке залишено без змін ухвалою Судової колегії з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто 3500 грн. 00 коп. витрат на оплату правових послуг та 321 грн. 90 коп. судового збору.

20 листопада 2012 року Ленінський районний суд м. Полтави на виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року видав виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3500 грн. 00 коп. за оплату правових послуг та 321 грн. 90 коп. сплаченого при подачі позову судового збору.

27 грудня 2012 року державний виконавець Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ Лукашенко А.М. винесла постанови про відкриття виконавчих проваджень № 35820554 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3500 грн. 00 коп. та № 35820652 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 321 грн. 90 коп.

Частина 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» передбачає, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державний виконавець надіслав рекомендованим листом з повідомленням боржнику ОСОБА_1 копії постанов про відкриття виконавчих проваджень № 35820554 та № 35820652, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції № 145 від 11 січня 2013 року та повідомленням про вручення відправлення, згідно якого постанови про відкриття виконавчих проваджень 17 січня 2013 року о 17 годині 30 хвилин вручено сину боржника - ОСОБА_5

Отже, державний виконавець не допустив порушень вимог ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», тому вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не направлення боржнику ОСОБА_1 постанов про відкриття виконавчих проваджень рекомендованими листом задоволенню не підлягають.

Вирішуючи вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не зупинення виконавчого провадження після надходження до ВДВС ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

15 січня 2013 року до Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ надійшла ухвала Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року, якою суд касаційної інстанції до закінчення касаційного провадження у справі зупинив виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року. Дана обставина підтверджується відбитком штемпелю вхідної документації ВДВС та резолюцією керівника ВДВС такого змісту: «Лукашенко А.М. для вжиття заходів відповідного реагування».

Отже, після надходження вказаної ухвали суду касаційної інстанції державний виконавець, у відповідності до вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», зобов'язаний був зупинити виконавчі провадження № 35820554 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 3500 грн. 00 коп. та № 35820652 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 321 грн. 90 коп.

У судовому засіданні державний виконавець Лукашенко А.М. не заперечувала той факт, що вказана ухвала суду касаційної інстанції їй передавалась та підтвердила, що виконавчі провадження № 35820554 та № 35820652 на виконання вказаної ухвали суду касаційної інстанції не зупинялись.

Враховуючи, що державний виконавець, в порушення вимог п. 6 ч. 1 ст. 37 вказаного Закону, не зупинила виконавчі провадження № 35820554 та № 35820652, тому вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця щодо невиконання ухвали Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року і не зупинення вказаних виконавчих проваджень підлягають задоволенню.

Вимоги скарги в частині визнання неправомірною бездіяльності державного виконавця щодо не закриття виконавчих проваджень після скасування судом касаційної інстанції рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Державний виконавець у судовому засіданні пояснила, що 06 березня 2013 року до ВДВС надійшов лише супровідний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи, а копії ухвали суду від 13 лютого 2013 року про скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції до ВДВС не надходило, тому у березні 2013 року виконавчі провадження не зупинялись. Копію даної ухвали суду 04 листопада 2014 року до ВДВС подав стягувач ОСОБА_4 і в цей же день нею винесено постанови про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, державний виконавець пояснила, що на даний час вона не знає де знаходиться оригінал даного супровідного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи

Зважаючи на те, що у супровідному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 27 лютого 2013 року вказано, що кожному адресату надсилається копія ухвали, а державний виконавець не надала суду докази того, що до ВДВС надійшов лише супровідний лист без ухвали суду, а саме суду не надано відповідний акт, складений працівником канцелярії ВДВС, та докази звернення державним виконавцям до суду касаційної інстанції з приводу повторного направлення копії даної ухвали, тому суд вважає доведеним що 06 березня 2013 року до ВДВС надійшла ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи від 13 лютого 2013 року про скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року та ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року і направлення справи на новий розгляд до суду першої інстанції, а державний виконавець, в порушення вимог п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону, у березні 2013 року не зупинив виконавчі провадження, тому вимоги скарги в цій частині підлягають задоволенню.

Вирішуючи вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення по виконавчому провадженню № 35820652 постанов від 17 грудня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 32 грн. 19 коп. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25 грн. 00 коп. та скасування вказаних постанов суд приходить до наступних висновків.

17 грудня 2013 року державний виконавець по виконавчому провадженню № 35820652 виніс постанови про стягнення з боржника виконавчого зору в сумі 32 грн. 19 коп. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25 грн. 00 коп.

Відповідно до частин 1, 6 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі закінчення виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається боржникові.

Частини 1, 4 та 5 статті 41 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що витрати органів державної виконавчої служби, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. До витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, належать кошти, за рахунок яких здійснено оплату: перевезення, зберігання і реалізації майна боржника; послуг експертів, суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до провадження виконавчих дій; поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; розміщення оголошення в засобах масової інформації; виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень; інших витрат, необхідних для забезпечення належної організації виконання рішень органами державної виконавчої служби. Про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. Зазначена постанова надсилається сторонам не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ними до суду у десятиденний строк.

У судовому засіданні державний виконавець пояснила, що після винесення нею 04 листопада 2014 року постанов про закінчення виконавчих проваджень № 53820554 та № 35820652, стягнуті суми по даних виконавчих провадженнях, в тому числі стягнутий виконавчий збір в сумі 32 грн. 19 коп. та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 25 грн. 00 коп., зараховані в рахунок погашення боргу по виконавчому провадженню № 44810075 з примусового виконання виконавчого листа № 2/553/14/2014, виданого Ленінським районним судом м. Полтави 15 вересня 2014 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в сумі 4173 грн. 00 коп.

Дані обставини підтверджуються заявою стягувача ОСОБА_4 та листом Ленінського ВДВС Полтавського МУЮ від 05 листопада 2014 року № 18097/03.03-34/6.

Враховуючи викладене те беручи до уваги, що під час здійснення виконавчого провадження № 35820652 понесено витрати на виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, тому вимоги скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця щодо винесення 17 грудня 2013 року постанов про стягнення витрат на проведення виконавчих дій в сумі 25 грн. 00 коп. і виконавчого збору в сумі 32 грн. 19 коп. та скасування цих постанов задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 383 - 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, яка подана в її інтересах представником за довіреністю ОСОБА_2, про визнання неправомірними бездіяльності та дій державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Лукашенко Алли Михайлівни, скасування постанов про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій - задовольнити частково.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського управління міського управління юстиції Лукашенко Алли Михайлівни, яка виразилась в невинесенні постанов про зупинення виконавчих проваджень № 35820554 та № 35820652 після отримання 15 січня 2013 року ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2012 року про зупинення виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року.

Визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського я міського управління юстиції Лукашенко Алли Михайлівни, яка виразилась в невинесенні у березні 2013 року постанов про закінчення виконавчих проваджень № 35820554 та № 35820652 після отримання 06 березня 2013 року ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2013 року про скасування рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 04 жовтня 2012 року та ухвали апеляційного суду Полтавської області від 12 листопада 2012 року та направлення справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави С. П. Юхно