Є. у. н. с. 512/594/13-ц
Провадження № 2/512/17/15
07 липня 2015 року Савранський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді Лепехи В.А., секретаря судового засідання Шаповал Н.Г., -
розглянувши у попередньому судовому засіданні в смт. Саврань, Одеської області, цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування, -
До суду звернулося ПрАТ страхова компанія «Теком» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування.
В позовній заяві позивач зазначив, що 27.03.2012 р. у м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1. Відповідачем було допущено зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження.
08.05.2012 року Савранським районним судом Одеської області по справі № 1525/348/2012 була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП з накладенням на винного адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн..
На момент ДТП автомобіль НОМЕР_2, був застрахований ПрАТ СК «Теком» згідно Договору № 036-12 Д/Т/АТ добровільного страхування наземного транспорту від 13.02.2012 року.
Відповідно до Висновку № 4796 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу від 19.04.2012 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 25 807,74 грн.
Керуючись умовами Договору страхування, вищевказана подія була визнана страховим випадком, у звязку з чим, позивачем було проведено розрахунок страхового відшкодування та відповідно до страхового акту № 205 від 23.04.2012 року ПрАТ СК «Теком» сплатило за заявою Страхувальника ОСОБА_2, страхове відшкодування на станцію технічного обслуговування - ТОВ «АДІС-Авто» для проведення відновлювального ремонту у розмірі 23 076 грн. 69 коп.
Сплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №1797 від 03.05.2012 року.
Крім того, позивачем також понесені витрати по сплаті Висновку експерта у розмірі 580,00 грн. та поштові витрати у сумі 168,24 грн., а загалом 748,24 грн.
Таким чином, фактичними витратами позивача є 23 824,93 грн.
Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта».
Таким чином, на даний час невідшкодована сума страхового відшкодування становить 7 644,34 грн.
Відповідно до ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ СК «Теком» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за збиток, тобто до відповідача.
З метою мирного врегулювання питання про стягнення 7 644,34 грн. з відповідача, позивач звертався до останнього шляхом письмових листів претензій про стягнення матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги, проте згоди на добровільне відшкодування понесених позивачем збитків не було отримано, що свідчить про небажання мирним шляхом врегулювати питання та є причиною звернення до суду із зазначеним позовом.
07.07.2015р. представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказах, вразі неявки в судове засідання відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи (а. с. 63; 73; 78; 86; 95).
Відповідач 07.07.2015р. в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 85; 93).
Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення.
У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші.
Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.
Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену ним у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.
Судом встановлено.
27.03.2012 р. у м. Одеса відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_1, який керував автомобілем НОМЕР_1. Відповідачем було допущено зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, внаслідок чого автомобіль останнього отримав механічні пошкодження (а. с. 15).
За даним фактом працівниками ДАІ були складені і передані адміністративні матеріали до Савранського районного суду Одеської області. 08.05.2012 року суддею Савранського районного суду Одеської області Трачовою О.Д. по справі №1525/348/2012 була винесена постанова про притягнення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення України у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень (а. с. 13).
На момент ДТП автомобіль НОМЕР_2, був застрахований ПрАТ СК «Теком» згідно Договору № 036-12 Д/Т/АТ добровільного страхування наземного транспорту від 13.02.2012 року (а. с. 46-50).
Відповідно до Висновку № 4796 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу від 19.04.2012 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_2, становить 25 807,74 грн. (а. с. 26-39)
Керуючись умовами Договору страхування, вищевказана подія була визнана страховим випадком, у звязку з чим, позивачем було проведено розрахунок страхового відшкодування та відповідно до страхового акту № 205 від 23.04.2012 року ПрАТ СК «Теком» сплатило за заявою Страхувальника ОСОБА_2, страхове відшкодування на станцію технічного обслуговування - ТОВ «АДІС-Авто» для проведення відновлювального ремонту у розмірі 23 076 грн. 69 коп. (а. с. 16; 19).
Сплата страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №1797 від 03.05.2012 року (а. с. 3).
Крім того, позивачем також понесені витрати по сплаті Висновку експерта у розмірі 580,00 грн. та поштові витрати у сумі 168,24 грн., а загалом 748,24 грн. (а. с. 2; 21; 24; 40)
Таким чином, фактичними витратами позивача є 23 824,93 грн.
Згідно Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ВАТ «НАСК «Оранта».
Таким чином, на даний час невідшкодована сума страхового відшкодування становить 7 644,34 грн.
Ст. 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 Цивільного кодексу України передбачають, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.
Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Одночасно, ч.2 ст. 1187 ЦК України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Стаття 1188 ЦК України зазначає, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:
1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою;
2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується;
3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Відповідно до ст.ст. 993, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ СК «Теком» після виплати страхового відшкодування за договором майнового страхування в межах фактичних затрат переходить право вимоги до особи, відповідальної за збиток, тобто до відповідача.
З метою мирного врегулювання питання про стягнення 7 644,34 грн. з відповідача, позивач звертався до останнього шляхом письмових листів претензій про стягнення матеріальної шкоди на праві зворотної вимоги (а. с. 52).
З урахуванням зазначених обставин та у їх сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Згідно ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем при зверненні до суду з розглядуваним позовом сплачено судовий збір в розмірі 229,40грн.. Вказане підтверджується платіжним дорученням № 2026 від 30.10.2013р..
Зважаючи на зазначені обставини суд дійшов висновку про те, що вимога про стягнення судових витрат понесених позивачем підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись статтями 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 16, 22, 23, 1166, 1191 ЦК України, статтями 3, 84, 88, 118-120, 122, 154, 212-218 ЦПК України, Савранський районний суд, -
1. Позов Приватного акціонерного товариства страхова компанія «Теком» до ОСОБА_1 про стягнення в порядку регресу суми сплаченого страхового відшкодування задовольнити.
Відповідач має право протягом десяти днів з дня отримання копії рішення подати заяву про перегляд заочного рішення.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Савранського районного суду Одеської області.

Особи які приймали участь в справі, але не були присутні в судовому засіданні при оголошенні рішення мають право подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копій судового рішення.

Суддя В. А. Лепеха