Справа №474/1228//14-ц
Провадження №2/1474/19/15
РІШЕННЯ

Іменем України

16.02.15 року Врадіївський районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Фасій В. В.

при секретарі - Багрін Н. А.

розглянувши у відкритому судовому засідання в смт. Врадіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому просить про стягнення заборгованості по аліментах в сумі 30806,06 грн. та 419 435, 41 грн. неустойки за прострочення сплати аліментів стягнутих рішенням суду на її користь на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1., за період з 01.09.2002 р. по 01.10.2014 року.

Позивач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явилася, звернувшись у позові, з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, в якій позов підтримує повністю.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, на розгляд справи не з'явився, звернувшись з письмовою заявою (вх. № 708 від 10.02.2015р.) про розгляд справи у його відсутність, в якій позов визнав.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб які беруть участь у справі (позивача, відповідача), від яких надійшли заяви про слухання справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та не заперечують проти задоволення позову, з огляду на те, що судом не визнано їх явку обов'язковою, фіксування судового процесу по даній справі за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлені факти:

- сторони перебували у зареєстрованому шлюбі до 03.08.2007р., в якому у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 11.09.2001р., свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 03.08.2007р.);

- рішенням Врадіївського районного суду Миколаївської області від 04.04.2002 р. з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, до повноліття дитини (виконавчий лист №2-164 від 15.04.2002року);

- 15.04.2002 року на виконання рішення суду позивачу видано виконавчий лист № 2-164/02, який пред'явлений до примусового виконання 29.04.2002 року (виконавчий лист №2-164 від 15.04.2002року з відбитком вхідного штампу ДВС за №672 від 29.04.2002р.);

- згідно довідки - розрахунку державного виконавця заборгованість відповідача по аліментам на утримання сина становить: у 2002 році: вересень - 56,50 грн., жовтень - 55, 50 грн.; листопад, - 59 грн.; грудень - 35,91 грн.; у 2003 році: січень - 56,85 грн, лютий -54,53 грн, березень - 57,63 грн., квітень - 64,14 грн., травень - 62,82 грн., червень - 30,87 грн., липень - 22,92 грн., серпень - 16,64грн., вересень - 26,19 грн., жовтень - 32,84 грн., листопад - 78,80 грн., грудень - 41,05 грн.; у 2004 році: січень - 77,59 грн., лютий - 73,98 грн., березень - 29,14 грн., квітень - 84,53 грн., травень - 88,14 грн., червень - 2,36 грн., липень - 98,85 грн., серпень - 95,95грн., вересень - 48,53 грн., жовтень - 101,33 грн., листопад - 108,51 грн., грудень - 7,14 грн.; у 2005 році: січень - 86,97 грн., лютий - 96,46 грн., березень - 107,94 грн., квітень - 90,41 грн., травень - 123,73 грн., червень - 131,18 грн., липень - 78,27 грн., серпень - 64,86 грн., вересень - 31,30 грн., жовтень - 143,04 грн., листопад - 156,96 грн., грудень - 46,44 грн.; у 2006 році: січень - 130,72 грн., лютий - 138,65 грн., березень - 49,38 грн., квітень - 171,41 грн., травень - 162,62грн., червень - 40,22 грн., липень - 142,17 грн., серпень - 176,07 грн., вересень - 182,47 грн., жовтень - 69,11грн., листопад - 111,43 грн., грудень - 32,30 грн.; у 2007 році: січень - 177,30 грн., лютий - 43,53 грн., березень - 193,87 грн., квітень - 98,28 грн., травень - 209,61грн., червень - 251,61 грн., липень - 247,10 грн., серпень - 35,98 грн., вересень - 235,37 грн., жовтень - 299,10грн., листопад - 47,79 грн., грудень - 26,78 грн.; у 2008 році: січень - 244,46 грн., лютий - 37,39 грн., березень - 79,06 грн., квітень - 95,95 грн., травень - 90,37грн., червень - 330,04 грн., липень - 145,65 грн., серпень - 123,76 грн., вересень - 97,13грн., жовтень - 140,23грн., листопад - 143,56 грн., грудень - 154,63 грн.; у 2009 році: січень - 295,86 грн., лютий - 108,75 грн., березень - 113,13 грн., квітень - 141,22 грн., травень - 144,39грн., червень - 160,26 грн., липень - 187,02 грн., серпень - 167,769 грн., вересень - 343,29грн., жовтень - 153,54грн., листопад - 166,80 грн., грудень - 196,61 грн.; у 2010 році: січень - 182,08 грн., лютий - 182,08 грн., березень - 183,08 грн., квітень - 218,30 грн., травень - 418,30грн., червень - 418,30 грн., липень - 423,41 грн., серпень - 153,69 грн., вересень - 423,41грн., жовтень - 434,25 грн., листопад - 184,25 грн., грудень - 434,25 грн.; у 2011 році: січень - 439,85 грн., лютий - 439,85 грн., березень - 14,15грн., квітень - 456,43 грн., травень - 256,43грн., червень - 456,43 грн., липень - 274,99 грн., серпень - 474,99 грн., вересень - 474,99 грн., жовтень - 487,32грн., листопад - 387,32 грн., грудень - 487,32 грн.; у 2012 році: січень - 531,06грн., лютий - 531,06 грн., березень -531,06грн., з квітня по червень - 555,68грн./міс., з липня по вересень - 572,68 грн./міс., з жовтня по грудень - 582,11грн./міс.; у 2013 році: січень - 554,07 грн., лютий - 354,07 грн., березень - 354,07грн., квітень - 385,18 грн., травень - 385,18грн., червень - 385,18 грн., липень - 195,56 грн., серпень - 595,569 грн., вересень - 395,56 грн., з жовтня по грудень - 487,32грн./ міс.; у 2014 році: січень - 409,08 грн., лютий - 409,08 грн., березень - 609,08грн., квітень - 309,08 грн., з травня по вересень - 609,08 грн./міс. (довідка - розрахунок ДВС від 30.10.2014р.);

- загальний розмір неустойки за несплату аліментів у період з вересня 2002 року по жовтень 2014р, виходячи з процентної ставки неустойки встановленої ст. 196 Сімейного кодексу, - 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати (з вересня 2002р.) до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму, за формулою розрахунку N x S x Дн = К, де N - ставка пені, S - сума несплачених аліментів за кожен місяць окремо, Дн - кількість днів прострочення, К - сума заборгованості по пені, складає 419 435 грн. 41 коп. (довідка розрахунок ДВС від 30.10.2014р., розрахунок боргу проведений позивачем станом на жовтень 2014р.);

Суд вважає що між сторонами склалися правовідносини, щодо стягнення заборгованості по аліментах та неустойки (пені) за несплату аліментів.

При прийнятті рішення суд керується:

ст.194 СК України, згідно якої аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред»явленню виконавчого листа до виконання. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст.187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду.

Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст.187 СК України.

Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч.7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що правових підстав для стягнення заборгованості по аліментам з відповідача немає, оскільки аліменти на утримання сина стягнуті на підставі рішення суду від 04.04.2002 р., яке на теперішній час не втратило законну силу, а наявність заборгованості за виконавчим листом не є підставою для звернення з позовом до платника аліментів про її стягнення в порядку ст. 194 СК України.

Також при прийнятті рішення суд керується ч. 1 ст.196 СК, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

Постановою Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи з суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Частиною 1 статті 20 СК України, до вимог, що випливають із сімейних відносин, позовна давність не застосовується, крім випадків, передбачених частиною 2 статті 72, частиною 2 статті 129, частиною 3 статті 138, частиною 3 статті 139 цього кодексу, тобто на правовідносини, які регулюються приписами статті 196 СК України, не поширюється дія норм ЦК України про позовну давність.

Суд також керується ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

А тому, вважає, що визнання позову відповідачем в частині стягнення пені за несплату аліментів, не протирічить закону, не порушує прав та інтересів третіх осіб, тому відповідно до положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України, може бути прийнято судом.

Дослідивши наявні по справі докази, враховуючи, що відповідач не сплачує аліменти з вересня 2002 р. по жовтень 2014р., обставин, які б свідчили про наявність підстав для звільнення відповідача від обов'язку сплатити неустойки судом не встановлено, доказів щодо їх наявності та на спростування розрахунку заборгованості по пені зробленого позивачем, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що пеню слід нарахувати за період з вересня 2002 року по жовтень 2014 року, у спосіб визначений вище, а тому вимоги позивача про стягнення неустойки (пені) на заборгованість по аліментах в сумі 419 435, 41 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 3654 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180 - 183, 247 СК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по виплаті аліментів та неустойки за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 419 435 грн. 41 коп. нейстойки за прострочення сплати аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь держави судовий збір 3654 грн.

В іншій частині вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. В. Фасій