АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2758/15 Справа № 199/4221/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Спаї В. В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі :

Головуючого судді - Ремеза В.А.,

Суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.,

За участі секретаря - Видюкової Ю.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014р. за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та ОСОБА_3, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним договору іпотеки та договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ПАТКБ «ПриватБанк», ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, посилаючись на те, що 08.02.2008р. між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк» був укладений договір іпотеки №2008-023, за умовами якого забезпечувалося виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_3 за кредитним договором №2008-023 від 08.02.2008р., укладеного між Банком та ОСОБА_3, згідно якого позичальник зобов'язався у строк до 08.02.2023р. повернути іпотекодержателю кредит в сумі 135 000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитом.

04.06.2008р. між Банком та ОСОБА_3 був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 08.02.2008р., за яким забезпечено виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №2008-098 від 04.06.2008р. на суму 90 000 доларів США.

Домоволодіння, що є предметом іпотеки, було придбано позичальником за договором купівлі-продажу від 08.02.2008р. у шлюбі з позивачем та є спільною сумісною власністю, а тому воно може бути передано у заставу лише за згодою усіх співвласників, і оскільки такої згоди вона не надавала, просила суд задовольнити її позовні вимоги, та визнати недійсним договір іпотеки та договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.12.2014р. ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки та договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати і ухвалити по справі нове рішення про задоволення її позовних вимог, посилаючись на те, що вона не погоджується з рішенням суду.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Як убачається з матеріалів справи, 08.02.2008 р. між ОСОБА_3 та ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений кредитний договір №2008-023 від 08.02.2008р., за умовами якого ОСОБА_3 отримав кредит в сумі 135 000 доларів США на строк до 08.02.2023р. зі сплатою відсотків та інших платежів, згідно з умовами кредитного договору, і на забезпечення виконання умов укладеного кредитного договору 08.02.2008р. він уклав з Банком договір іпотеки №2008-023 від 08.02.2008р., за умовами якого забезпечувалося виконання зобов'язань позичальником - ОСОБА_3 за кредитним договором №2008-023 від 08.02.2008р. шляхом передачі у іпотеку нерухомого майна, домоволодіння яке знаходиться в АДРЕСА_1.

08.02.2008р. позивач по справі ОСОБА_2 дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на придбання на умовах і за ціну на свій розсуд вказаного домоволодіння за отримані у кредит кошти та забезпечення кредитного договору іпотекою, що було засвідчено нотаріально завіреною заявою (а.с.33).

04.06.2008р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений договір про внесення змін та доповнень до договору іпотеки від 08.02.2008р., згідно якого було забезпечено виконання зобов'язань позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором №2008-098 від 04.06.2008 р. на суму 90 000 доларів США.

Відповідно до вимог ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Звернувшись до суду з позовом про визнання договору іпотеки недійсним, позивач посилалась в позовній заяві на те, що ОСОБА_3 не мав необхідних повноважень для укладання оспорюваного договору та договору про внесення змін до нього.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції встановив на підставі зібраних по справі доказів, що, при укладенні зазначених вище договорів були дотримані умови, необхідні для чинності правочину, оскільки ОСОБА_2 відповідно до заяви від 08.0.2008 р., яка була посвідчена приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, дала згоду своєму чоловікові ОСОБА_3 на придбання на умовах і за ціну на свій розсуд домоволодіння, і відповідно до зазначеної заяви (абзац другий заяви від 08.02.2008 р.) ОСОБА_2 стверджує, що «отримання кредиту, про який мені відомо та виконання зобов'язань за яким буде забезпечено іпотекою, а разом з цим і сама іпотека, здійснюються моїм чоловіком в інтересах сім'ї на умовах, які ми попередньо обговорили і вважаємо вигідними для нас».

Крім того судом встановлено, що самі по собі посилання позивача про те, що на момент укладання договору іпотеки в іпотеку було передано майно, яке не належало на праві власності ОСОБА_3, не свідчать про незаконність укладеного договору, оскільки відповідно до положень ч.4 ст. 18 Закону України «Про іпотеку», у разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

Встановивши вказані обставини, суд правильно прийшов до висновку про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання недійсним договору іпотеки та договору про внесення змін та доповнень до договору іпотеки, і колегія суддів вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про незаконність судового рішення з посиланням на те, що судом неповно були з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а саме судом не було враховано що на момент укладання договору іпотеки вони не були власниками домоволодіння, яке передавалось в іпотеку не свідчать про незаконність судового рішення, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про іпотеку» у разі якщо іпотекою забезпечується повернення позики, кредиту для придбання нерухомого майна, яке передається в іпотеку, договір купівлі-продажу цього нерухомого майна та іпотечний договір можуть укладатися одночасно.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність судового рішення з посиланням на неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки на час укладання договору іпотеки вона не була ще співвласником домоволодіння безпідставні, оскільки під час укладання кредитного договору для отримання коштів на придбання домоволодіння вона в порядку ст. 65 СК України надала свою згоду на придбання на умовах і за ціну на свій розсуд вказаного домоволодіння за отримані у кредит кошти та забезпечення кредитного договору іпотекою, що було засвідчено нотаріально завіреною заявою (а.с.33).

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про порушення судом при розгляді справи норм процесуального права не свідчать про незаконність судового рішення, тане можуть бути підставою для його скасування.

Таким чином рішення суду відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України і його слід залишити без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2014р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду вступає в силу з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Судді