Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 лютого 2015 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого: Павліченка С.В.

суддів: Бондаренка Ю.О., Куцина М.М.

при секретарі: Маринець Д.М.

розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ПАТ КБ «Приватбанк» на рішення Ужгородаського міськрайонного суду від 03 жовтня 2014 року по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного 13.02.2006 року кредитного договору № MKK7SE00000028 між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Оскільки, відповідачем взяті на себе зобов'язання не виконуються належним чином, станом на 11.06.2013 року заборгованість за цим кредитним договором становить 138 457,58 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту - 7 000 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 46306,68 гривні, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 81475,90 гривень, які позивач просив стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 03 жовтня 2014 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «Приватбанк» ставить питання про скасування даного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений передбачений ст. 257 ЦК України трирічний строк позовної давності на звернення до суду з даним позовом.

Проте погодитись з таким висновком суду не можна.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до укладеного 13.02.2006 року кредитного договору № MKK7SE00000028 між КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1, останній отримав кредит у розмірі 7000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення 13.02.2009 року. (а.с. 7-9).

Згідно довідки - розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором № MKK7SE00000028 від 13.02.2006 року станом на 11.06.2013 року становить 138 457,58 гривень, в тому числі: заборгованість по кредиту - 7 000 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 46306,68 гривні, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 81475,90 гривень (а.с. 3-5).

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач в судовому засіданні суду першої інстанцій участі не брав і заяву про застосування строку позовної давності до ухвалення рішення місцевого суду не подавав, а тому у суду не було правових підстав для застосування такого строку.

Крім того, у відповідності до правової позиції, викладеній в постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року № 6-126 цс 13, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України, пункт 7 частини 11 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", яким кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув, у системному зв'язку з самою частиною 11 статті 11 зазначеного Закону стосується позасудового порядку повернення споживчого кредиту і спрямований на те, щоб встановити судовий контроль за вирішенням таких вимог кредитодавця з метою захисту прав споживача як слабшої сторони договору споживчого кредиту.

Враховуючи, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального права воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316 ЦПК України, ст..ст.257,267, 526, 1064 ЦК України колегія суддів ,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 03 жовтня 2014 року скасувати.

Позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» 73306, 68 грн. (сімдесят три тисячі триста шість гривень) заборгованість за кредитним договором в тому числі: заборгованість по кредиту - 7 000 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом - 46306,68 гривень, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 20000 гривень та 1384,58 грн. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді