У Х В А Л А

27.02.2015 Справа №607/3428/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

Головуючої Черніцької І.М.

за участю секретаря Круцько О.Б.

з участю представника ДВС ОСОБА_1

розглянувши подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції звернувся до суду з поданням, в якому просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_2 до виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням.

В обґрунтування вимог вказує, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження серії ВП №45348341 від 06.11.2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 залишок боргу за договором позики, який становить 306 доларів США, що еквівалентно 3833,79 грн. та 1% пені за прострочку в сумі 3143,71 грн., всього 6977,50 грн. та 243,60 грн. судового збору.

Посилаючись на те, що боржник ухиляється від виконання рішення суду, просить подання задовольнити.

В судовому засіданні державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1 подання підтримав, просив задовольнити.

Судом встановлено, що на виконанні у Другому відділі державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження серії ВП №45348341 від 06.11.2014 року про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 залишок боргу за договором позики, який становить 306 доларів США, що еквівалентно 3833,79 грн. та 1% пені за прострочку в сумі 3143,71 грн., всього 6977,50 грн. та 243,60 грн. судового збору.

10.11.2014р. державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження.

11.11.2014 року державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, яка направлена для виконання в реєструючі органи.

12.11.2014 року державним виконавцем надіслано запити в реєструючі установи з метою перевірки майнового стану боржника.

Відповідно до відповіді Пенсійного фонду України за № від 10.11.2014 року встановлено, що ОСОБА_2 пенсії не отримує.

Згідно відповіді Державної податкової служби України за № від 11.11.2014 року встановлено, що платник податків бабій М.С. з податковим номером НОМЕР_1 чи за серією паспорта на облікаку в органах ДПС не перебуває.

Відповідно до довідки управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області за №26/657 від 22.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_2 не працює в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення у ДСНС України в Тернопільській області з 11.07.2013 року (наказ про звільнення від 09.07.2013 року за №146 о/с).

Відповідно до довідки управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Тернопільській області за №26/644 від 15.12.2014 року встановлено, що ОСОБА_2 не працевлаштований та не отримує доходу в Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення у ДСНС України в Тернопільській області.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №88175083 від 27.02.2015 року встановлено, що ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності серії САЕ №387906 виданим 28.12.2012 року ТзОВ Міське бюро технічної інвентаризації належить 1/6 частки квартири по вул. Київська, 116/50 в м.Тернопіль.

У 23 лютого 2015 року державним виконавцем при здійсненні примусового виконання виконавчого документу по вул. Київська, 11б/50 у м. Тернополі встановлено, що двері квартири за № 50 зачинені, а на стук у двері ніхто не відгукнувся.

Суд, розглянувши подання, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1, вважає, що подання не підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" неврегульовані аліментні, договірні чи інші не виконані зобов'язання, а також ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника судовим рішенням є підставою для тимчасових обмежень у праві виїзду його за кордон до їх виконання.

Згідно з вимогами ст. 377-1 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

З вищевказаних вимог закону слідує те, що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду зобов'язань. Тобто, наявність лише самого зобов'язання, відсутності надходжень в рахунок погашення заборгованості, чи значного терміну невиконання зобов'язання, не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

А тому, доводи державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції ОСОБА_1, зазначені у поданні, не є достатньою підставою вважати, що боржник ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Також, матеріалами справи не підтверджено і тих обставин, що ОСОБА_2 має намір покинути територію України та ухиляється від виконання покладених на нього рішенням суду зобовязань.

Так, в матеріалах виконавчого провадження відсутні докази отримання ОСОБА_2 постанови про відкриття виконавчого провадження, доказів, які б підтверджували факт ухилення ОСОБА_2 від виконання зобовязання.

Відтак, факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань відсутній та представником відділу примусового виконання рішень не доведений.

В силу вимог ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до вимог ст. 2 Свобода пересування Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, наголошено, що кожен є вільним залишати будь - яку країну, включно із своєю власною, й обмеження може бути встановлено законом в разі крайньої необхідності в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину й захисту здоров'я чи моралі, й якщо це виправдано суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Крім того, в поданні державним виконавцем не обґрунтовано, в чому саме, є крайня необхідність, в розумінні ст. 2 Свобода пересування Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, застосування обмеження виїзду боржника за кордон, і яким чином це сприятиме погашенню існуючого боргу.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Тернопільського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуюча-підпис: ОСОБА_4

Копія вірна

Суддя І.М.Черніцька

Головуючий суддяОСОБА_4