АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження № 22-ц/796/9799/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Яценко Н.О.
справа №756/5793/15-ц Доповідач: Поліщук Н.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого - судді Поліщук Н.В.

суддів Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі Горбачовій І.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, поданою представником ОСОБА_2, на рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 червня 2015 року у справі за позовом опікуна ОСОБА_4 - ОСОБА_1 до ОСОБА_5, ОСОБА_3, третя особа - Орган опіки та піклування Оболонської районної у м.Києві державної адміністрації про визнання права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року ОСОБА_1 в інтересах підопічного ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, уточненим в ході розгляду справи, про витребування з чужого незаконного володіння - ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 та визнання за ОСОБА_4 права власності на цю квартиру.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 10 квітня 2003 року між ОСОБА_4 (продавець) та ОСОБА_5 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

08 листопада 2010 року ОСОБА_5 продав цю квартиру ОСОБА_3

В судовому порядку договір купівлі-продажу від 10 квітня 2003 року визнано недійсним, оскільки він був вчинений недієздатною особою, яка не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними.

Посилаючись на викладені обставини, позивач в інтересах недієздатної особи, яку він опікує, просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_7 квартиру на підставі ч.1 ст.388 ЦК України, оскільки не було волі у недієздатної особи відчужувати квартиру, а також визнати за ОСОБА_4 право власності на цю квартиру.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 04 червня 2015 року позовні вимоги задоволено, вирішено витребувати з чужого незаконного володіння - ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1; визнано за ОСОБА_4 власності на цю квартиру.

Додатковим рішенням від 24 червня 2015 року вирішено питання щодо судового збору.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на те, що суд не вправі був після початку розгляду справи приймати заяву про збільшення позовних вимог (витребування майна); вважає помилковими висновки суду в частині відсутності підстав для застосування строків позовної давності. Також посилається на помилковість висновків суду, що позивач є власником квартири, зазначаючи, що для вирішення спору підлягали застосуванню положення ЦК Української РСР (зокрема ч.2 ст. 55), за якими позивачу належить лише право вимоги вартості квартири від первісного покупця.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, просив скаргу задовольнити.

Представник недієздатного ОСОБА_4 проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Інші учасники цивільного процесу в судове засідання не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Колегія суддів ухвалила слухати справу за відсутності нез»явившихся осіб на підставі ст.305 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як установлено судом першої інстанції та убачається з матеріалів справи, згідно договору купівлі-продажу від 10 квітня 2003 року ОСОБА_8 продав ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_1.

Згідно договору купівлі-продажу від 08 листопада 2010 року ОСОБА_5 продав квартиру ОСОБА_3

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 квітня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Солонець Т.М., ОСОБА_3, Оболонська районна у м.Києві державна адміністрація (орган опіки та піклування) про визнання договору недійсним, визнано недійсним договір укладений 10 квітня 2003 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_5. Рішення оскаржувалось в апеляційному та касаційному порядку і ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12 березня 2014 року залишено в силі.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що квартира вибула з володіння власника поза його волею.

З такими висновками колегія суддів погоджується, оскільки вони ґрунтуються на досліджених у справі доказах, відповідають вимогам закону та доводами апеляційної скарги не спростовуються.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 388 ЦК України передбачено, що у разі придбання майна за відплатним договором в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про захист права особи, яка вважає себе власником майна шляхом задоволення віндикаційного позову.

Доводи апеляційної скарги в частині застосування до правовідносин, що виникли, норм ЦК УРСР 1963 року є помилковими та відхиляються колегією суддів, оскільки договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано судом недійсним 30 квітня 2013 року, при цьому, договір купівлі-продажу, яким квартиру АДРЕСА_1 відчужено ОСОБА_3, укладено 08 листопада 2010 року.

З цих же підстав колегією суддів відхиляються доводи апеляційної скарги в частині застосування строків позовної давності, висновки суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду з цим позовом не пропущено, є вірними.

Посилання апеляційної скарги на прийняття судом першої інстанції уточнень до позовної заяви, якою позивач доповнив вимоги щодо витребування майна з чужого незаконного володіння, не є підставами для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки матеріально-правова вимога до відповідача направлена на захист порушеного права власності (предмет позову); обставини (юридичні факти), з якими пов»язані матеріально-правові відносини між сторонами, позивачем не змінювались. Відтак, прийняття доповнень (уточнень) до позовних вимог не призвело до неправильного вирішення справи та не є обставиною, з якою закон пов»язує наявність підстав для скасування рішення суду.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, подану представником ОСОБА_2, відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 04 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В.Болотов