АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 524/9925/14-ц Номер провадження 22-ц/786/682/15Головуючий у 1-й інстанції Андрієць Д. Д. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Прядкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області

на ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2014 року

за заявою Органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області про забезпечення позову

по справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб ОСОБА_4, відділу державної реєстрації речових прав Кременчуцького МУЮ про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2014 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження будинку АДРЕСА_1, власником якого є гр. ОСОБА_4.

Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2014 року у задоволенні такої заяви Органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаною ухвалою, її в апеляційному порядку оскаржив Орган опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області, який посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про забезпечення позову.

Зокрема вказує, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що остання не підлягає до задоволення за наступних підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З виділених матеріалів справи вбачається, що в жовтні 2014 року Орган опіки та піклування Автозаводської районної у м. Кременчуці ради Полтавської області в інтересах малолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб ОСОБА_4, відділу державної реєстрації речових прав Кременчуцького МУЮ про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та накладення заборони на відчуження житла.

З метою забезпечення свого позову Орган опіки та піклування Автозаводської районної у м. Кременчуці ради Полтавської області подав відповідну заяву та прохав заборонити відчуження будинку АДРЕСА_1, власником якого є гр. ОСОБА_4. Зокрема посилався на те, відповідач ОСОБА_3 має намір зняти з реєстрації її малолітніх дітей у вказаному будинку, про що свідчить її заява до органу опіку та піклування.

Також зазначав, що у разі невжиття заходів щодо забезпечення позовних вимог, шляхом накладення заборони на відчуження будинку АДРЕСА_1, можливе його відчуження третьою особою - ОСОБА_4, що призведе до звуження майнових та житлових прав малолітніх дітей, в інтересах яких діє позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістом ч. 1 ст. 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до ухвалення судом рішення, якщо рішення в справі може вплинути на їх права та обов'язки щодо однієї із сторін.

Згідно з п.2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом заборони вчиняти певні дії.

У відповідності до роз'яснень, які містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" № 9 від 22.12.2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, відмовляючи у задоволенні заяви Органу опіки та піклування Автозаводської районної ради у м. Кременчуці Полтавської області про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що заявником обрано вид забезпечення позову, який тотожний позовним вимогам, а тому вважав, що заявник фактично просить вирішити позовну вимогу без розгляду справи по суті.

Між тим, суд першої інстанції, не врахував, що ОСОБА_4 не є стороною в даному цивільному процесі, а лише залучена до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, до неї не пред'явлено жодних майнових чи немайнових вимог, а тому суд не може накласти заборону відчуження на майно третьої особи, яка не є стороною даного цивільного процесу.

Вказане є самостійною підставою для відмови в задоволенні даної заяви про забезпечення позову.

Однак зазначені обставини не впливають на правильність прийнятого по суті судового рішення.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не містять посилань на неправомірність ухвали суду з підстав, які могли б бути причиною для її скасування.

За таких обставин заява про забезпечення позову вирішена судом першої інстанції з додержанням вимог процесуального закону, тому ухвала суду є законною і відповідно до п. 1 ст. 312 ППК України не підлягає скасуванню.

Керуючись п. 1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Автозаводської районної ради м. Кременчука Полтавської області - відхилити.

Ухвалу Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 04 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: /підпис/ Панченко О.О.

Судді: /підпис/ Пікуль В.П. /підпис/ Прядкіна О.В.

КОПІЯ

ВІРНО: суддя Апеляційного суду

Полтавської області _______________ Панченко О.О.