АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції - Тітов М.Ю.
№22-ц/796/4365/2015 Доповідач - Борисова О.В.
У Х В А Л А

18 лютого 2015 року суддя судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва Борисова О.В., розглянувши апеляційну скаргу представника відповідача публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк» - Андрієнко СвітланиВалеріївни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трансенерго», Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк», третя особа - приватне підприємство «Лекс», про відшкодування збитків та визнання договору припиненим,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ «Компанія Трансенерго», ПАТ АБ «Експрес-Банк», третя особа - ПП «Лекс», про відшкодування збитків та визнання договору припиненим.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою представник відповідача ПАТ АБ «Експрес-Банк» - Андрієнко С.В. подала на неї апеляційну скаргу з підстав того, що Оболонським районним судом м.Києва було помилково відкрито провадження у даній справі, оскільки спір виник між господарським товариством та його учасником з приводу діяльності товариства та його прибутку, дана справа повинна розглядатись за правилами господарського судочинства та просив скасувати зазначену ухвалу.

У прийнятті апеляційної скарги представника відповідача ПАТ акціонерного банку «Експрес-Банк» - Андрієнко С.В. на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.293 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку може бути оскаржена ухвала суду про відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 встановлено, що відповідно до п.1 ст.6 Конвенції 1950 року кожен при вирішені спору щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст.8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.15 ЦПК України).

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст. 108-114 ЦПК України).

Оскаржуючи ухвалу про відкриття провадження у справі апелянт вказує на її непідвідомчість суду загальної юрисдикції, оскільки дана справа, з урахуванням предмета позову і суб'єктного складу сторін, підлягає розгляду господарським судом.

Отже, апелянтом оскаржено ухвалу суду про відкриття провадження у справі не з підстав недотримання правил підсудності, визначеної ст.ст.108-114 ЦПК України, а з підстав непідвідомчості справи суду загальної юрисдикції, а відтак, з урахуванням вимог ст.293 ЦПК, вбачається, що дана ухвала не підлягає апеляційному оскарженню.

При цьому, слід зазначити, що наведені доводи можуть слугувати підставою для звернення до суду з клопотанням про закриття провадження у справі, за наявності для того належних підстав визначених процесуальним законом.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що ухвалаОболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року про відкриття провадження у справі оскаржується не з підстави недотримання правил підсудності, а тому не вона не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.293 ЦПК України у разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки ухвала не підлягає апеляційному оскарженню, прихожу до висновку про направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення апеляційної скарги у відповідно до положень ч.2 ст.293 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 293, 303, 307, 313-315 ЦПК України, -

У Х В А Л И Л А:

Цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк» - Андрієнко Світлани Валеріївни на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Трансенерго», Публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Експрес-Банк», третя особа - приватне підприємство «Лекс», про відшкодування збитків та визнання договору припиненим направити до суду першої інстанції для вирішення питання про повернення апеляційної скарги.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя: