Справа № 552/6612/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

головуючого - судді Самсонової О.А.

при секретарі - Масцевій А.П.,

за участю:

представника заявника - ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи - Лобач Ю.О.,

розглянувши у м.Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за заявою ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересовані особи - ОСОБА_4, Білецьківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області, Територіальна громада м.Полтави, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулась до суду з заявою про встановлення фактів, які мають юридичне значення.

В своїй заяві посилалась на те, що вона з ОСОБА_5 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 02 березня 1988 року. Але і після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_5 підтримували фактичні шлюбні відносини, вони продовжували проживати однією сім'єю, вести спільний побут, мали взаємні права та обов'язки, шлюби з іншими особами не реєстрували. Місце проживання ОСОБА_5 за його життя та ОСОБА_3 було зареєстровано за однією адресою: АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, а ОСОБА_3, яка проживала зі спадкодавцем однією сім'єю більше п'яти років до часу відкриття спадщини, відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу України є спадкоємцем четвертої черги.

До спадкової маси відносяться житловий будинок, земельна частка (пай) та грошові заощадження, які ОСОБА_5 в свою чергу успадкував після своєї матері - ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3. Але юридично ОСОБА_5 своє право на спадщину не оформив.

Тому заявник просила суд встановити, що ОСОБА_5 був рідним сином ОСОБА_6, встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_5 після смерті його матері - ОСОБА_6, та встановити факт постійного проживання ОСОБА_3 разом з померлим ОСОБА_5 однією сім'єю з 1988 року по дату відкриття спадщини.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 не з'явилася, уповноваживши ОСОБА_1 представляти її інтереси в суді (а.с.6).

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності та письмовий відзив на заяву, в якому підтверджував факти, на які в заяві посилається ОСОБА_3, та просив її заяву задовольнити (а.с.96-97, 103).

Заінтересована особа Білецьківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, звернувшись до суду з письмовим клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника.

Представник заінтересованої особи Територіальної громади м.Полтави Лобач Ю.О. в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила. При цьому посилалась на відсутність у справі доказів спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_5 та доказів перебування у родинних стосунках ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Зважаючи на належне повідомлення осіб, що беруть участь у справі, про час та місце розгляду, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в засідання не з'явились.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши докази у справі, суд приходить до висновку, що в задоволені заяви необхідно відмовити в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 березня 1988 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зареєстровано розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с.10).

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_3 просить суд встановити той факт, що після розірвання шлюбу вона та ОСОБА_5 проживали однією сім'єю з 1988 року по дату відкриття спадщини, оскільки вони підтримували фактичні шлюбні відносини, продовжували проживати однією сім'єю, вести спільний побут, мали взаємні права та обов'язки.

Але дані обставини не підтверджуються належними та допустимими доказами.

Так, відповідно до даних довідки №727, виданої 04 вересня 2014 року КП "ЖЕО №2", на день смерті ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_2 - він та ОСОБА_3 були зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

В той же час, як підтверджується даними акту від 20 вересня 2014 року, ОСОБА_5 проживав без реєстрації в АДРЕСА_2 з 2000 року і по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.16).

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_3 проживала разом з ОСОБА_5 в с.Бурти до матеріалів справи ні заявником, ні заінтересованими особами надано не було.

Більш того, як вбачається з інформації ДПІ у м.Полтаві від 13 лютого 2015 року, наданої на запит суду, за обліковий період з 01.01.1998 року по 31.12.1998 року ОСОБА_3 одержувала дохід за основним місцем роботи в Спільному підприємстві Українсько-турецько-болгарське "Адепол", також з 01.01.1998 року по 31.03.1998 року - в ПП "Юктранс" (неосновне місце роботи), з 01.04.1999 року по 30.09.1999 року - в Багатогалузевому виробничому комерційному підприємстві "Цивільбудсервіс", з 01.10.1999 року по 30.06.2000 року в ПП "Кедр" ПАТ "ПААЗ", з 01.01.2001 року по 30.06.2001 року - в Госпрозрахунковій дільниці Укрвійськбуду, з 01.10.2001 року по 31.12.2001 року - в ПП "Буссоль" (неосновне місце роботи), з 01.07.2002 року по 30.06.2003 року - в ТОВ "МВП "Будівельник", з 01.01.2004 року по 31.03.2004 року - в ПТДВ "Рубін", з 01.04.2005 року по 30.09.2005 року - в Кременчуцькому вузлі зв'язку Полтавської дирекції "Укрпошта".

Відповідно до спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 23 лютого 2015 року СП УТБ "Адепол", ПП "Юктранс", БВКП "Цивільбудсервіс", ПТДВ "Рубін", ПП "Буссоль", ПП "Кедр" ПАТ "ПААЗ" знаходяться у м.Полтаві, ТОВ "МВП "Будівельник" - в с.Біологічне Полтавського району та області.

З цього у суду виникають обґрунтовані сумніви в тому, що заявник постійно проживала з ОСОБА_5, в тому числі у період роботи на вказаних підприємствах.

Відповідно до ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" також звернув увагу, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом.

Крім того, роз'яснення щодо розгляду справ даної категорії Верховний Суд України надавав і в своєму листі від 01.01.2012 року "Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення". При цьому Верховний Суд України зазначив, що до заяви про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу додаються документи та докази того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні стосунки (свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Проте, крім довідки про те, що заявник та ОСОБА_5 були зареєстровані за однією адресою, будь-якими іншими доказами не підтверджується той факт, що вони проживали разом, підтримували фактичні шлюбні відносини, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки та вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного.

Сам той факт, що заявник зі спадкодавцем були зареєстровані за однією адресою не свідчить про те, що вони були об'єднані спільним побутом, мали спільний бюджет, виконували права та обов'язки подружжя один щодо одного, тощо.

На підставі викладеного суд вважає недоведеним той факт, що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 після розірвання шлюбу, в тому числі і протягом п'яти років до часу відкриття спадщини, проживали однією сім'єю.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки заявником та її представником не доведено факту проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 однією сім'єю протягом п'яти років до часу відкриття спадщини, і це є перешкодою для прийняття заявником спадщини після ОСОБА_5 за законом, встановлення факту родинних стосунків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як сина та матері, а також факту прийняття ОСОБА_5 спадщини після ОСОБА_6 не потягне для ОСОБА_3 виникнення, припинення або зміни будь-яких правовідносин.

Тому на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України зазначені факти також не можуть бути встановлені.

На підставі викладеного в задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, необхідно відмовити в повному обсязі.

Керуючись, ст.ст. 209, 213 - 215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний термін.

Головуючий О.А.Самсонова

25.02.2015