Справа № 336/7599/15-Ц
Провадження № 2-о/336/202/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засідання цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною заявою, в якій зазначає, що її син ОСОБА_3, в інтересах якого вона діє, народився 30.10.2014 року. В його свідоцтві про народження в графі «батько» записано «Фоменко Руслан Вікторович». Запис про батька було зроблено з її слів, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Фактично батьком дитини являвся ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 з яким вона перебувала в шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з кінці 2011 року і з яким разом проживала за адресою її реєстрації: м. Запоріжжя, вул.. Декабристів, 15.

ОСОБА_4 весь час її вагітності перебував разом з нею, але на останніх днях вагітності вони посварились з приводу його поведінки та способу життя. Тривалий час вони взагалі не спілкувались. Потім він зявився тільки для того, щоб забрати її з сином з пологового будинку. Але впродовж вже тижня після народження їх дитини вона зрозуміла, що батько її дитини нічого не змінив в своєму житті і тоді вони знов посварились і він пішов із дому. Його місцезнаходження їй було не відоме, на зв'язок він не виходив.

З цих підстав державна реєстрація народження їх дитини була здійснена за відсутності батька дитини, а дані про батька в свідоцтві про народження їх дитини було зазначено зі слів заявниці. З часом ОСОБА_4 мав намір визнати своє батьківство в судовому засіданні, але не встиг. 26.08.2015 року ОСОБА_4 помер.

Встановлення факту батьківства необхідно їй для внесення змін у свідоцтво про народження їх дитини, вважає, що буде вірним, щоб їх син носив прізвище свого рідного батька.

В судове засіданні заявниця свою заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні обставини викладені в заяві підтвердила, та при цьому пояснила, що вона з померлим ОСОБА_4 перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого в них також є дитина.З заявницею вона добре спілкується, оскільки її колишній чоловік жив з заявницею у цивільному шлюбі. Не заперечувала проти задоволення заяви.

Представник заінтересованої особи Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ЗМУЮ у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив що не заперечує проти задоволення заяви.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 пояснила,що знайома з заявницею більше трьох років. Померлий ОСОБА_4 був її сусідом, проживав з заявницею у цивільному шлюбі приблизно 3 роки, у них є спільна дитини, та за життя він доглядав сина та визнавав своє батьківство відносно нього.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 30.10.2014 року народився ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження І-ЖС № 269015 від 06.11.2014 р., виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.5). Згідно з вказаного свідоцтва мати дитини ОСОБА_3 «Фоменко Галина Вікторівна», батько «Фоменко Руслан Вікторович». Відомості про батька внесені зі слів матері, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.6).

В судовому засіданні заявниця пояснила, що біологічним батьком дитини ОСОБА_3 є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з яким вона перебувала в цивільному шлюбі на момент народження дитини. Спільне їх проживання підтверджується зокрема вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 20.08.2015 року в якому зазначено адресу його проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2. За зазначеною адресою зареєстрована сама заявниця, що підтверджується довідкою з місця її проживання виданої квартальним комітетом № 11 Шевченківського району м. Запоріжжя (а.с.7).

26.08.2015 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖС № 337982, виданим 29.08.2015 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (а.с.12).

Крім того, факт проживання однією сімєю та батьківства ОСОБА_4 відносно дитини ОСОБА_6 підтверджуються поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2, поясненнями свідка ОСОБА_5, наданими у судовому засіданні, а також, фотокартками, наданими заявницею суду на огляд із зображенням разом померлого ОСОБА_4 разом з дитиною та заявницею у різні періоди часу.

Відповідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини 1 ст.135 СК України. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 СК України.

Відповідно до ч 3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матірю.

Відповідно до ч.1 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст.126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі із матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України.

Як вбачається із роз'яснень, даних в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передумовою звернення до суду із заявою про встановлення батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, або оголошення її померлою. Справи за заявами про встановлення фактів батьківства розглядаються за правилами окремого провадження, а відповідно до ст. 128 СК України справи про визнання батьківства - за правилами позовного провадження. У першому випадку передумовою звернення до суду за заявою про встановлення факту батьківства є смерть особи, батьківство якої встановлюється, а в другому - особа, батьківство якої встановлюється в судовому порядку, є відповідачем у справі.

Враховуючи вищевикладене, надані суду документи, беручи до уваги, що заявлені вимоги є законними, не суперечать закону і не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 256, 259, 294 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, ОСОБА_2, про встановлення факту батьківства - задовольнити.

Встановити, що батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 (актовий запис про народження № 1382 від 06.11.2014 року) є ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.С. Кляшторний