Номер провадження: 22-ц/785/2597/15
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Процик М.В., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі судового засідання Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - Шуліки А.В. на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

До Київського районного суду м. Одеси звернувся представник ПАТ КБ "Приватбанк" з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що між ПАТ КБ "Приватбанк" та відповідачкою - ОСОБА_4 було укладено кредитний договір №б/н від 01.10.2007 року, відповідно до умов якого, відповідачка - ОСОБА_4 отримала кредит у розмірі 1 300грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку із несвоєчасним виконанням боргових обов`язків, у відповідачки утворилась заборгованість в розмірі 5931,44 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 999,10 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 2 343,70 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 1 830,00 грн., штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) у розмірі 258,64 грн. (а.с.1-4).

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості було відмовлено (а.с.81-85).

21.01.2015 року представником ПАТ КБ "Приватбанк" - Шулікою Аліною Володимирівною було подано апеляційну скаргу на вказане рішення суду (а.с.87-90). В обґрунтування представник посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, представник посилався на те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог в зв'язку із пропуском строку позовної давності, оскільки відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг сторони домовились, що договір діє на протязі 12 місяців з моменту його підписання. Якщо жодна зі сторін не заявляє про його припинення, він автоматично пролонгується на такий же термін. Відповідачем не було надано жодного доказу на підтвердження того, що він звертався до банку із заявою про припинення дії договору, а тому строк дії договору був продовжений, при цьому представник посилався на ст.ст.11, ч.1 ст.207, ст.634, ст.638, ч.3 ст.205, ч.1, 4 ст. 631 ЦК України. В частині порушень норм процесуального права представник апелянта посилається на те, що рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам ст.ст. 212,213 ЦПК України, а також рекомендаціями Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" № 14 від 18 грудня 2009 року.

Сторони в судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином. Згідно з ч.2 ст.305 ЦПК України неявка сторони, яка сповіщена про день і час розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, доводи скарги, пояснення представника позивача, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає за необхідним зазначити наступне.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за договором.

З таким висновком погоджується колегія суддів та, оцінюючи доводи апеляційної скарги, вважає зауважити наступне.

Приймаючи рішення по справі суд правильно виходив з того, що між сторонами провадження було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надає позичальнику строковий кредит у сумі 1 538, 90 грн. на строк 6 місяців, з 01.10.2007 року по 01.04.2008 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 2% на місяць, на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 20,78 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 139,9 грн. (а.с. 9-15, 82).

Через невиконання прийнятих на себе зобов'язань у відповідача по справі виникла заборгованості, за стягненням якої звернувся позивач до суду (а.с.3-8).

Разом з тим, в зв'язку зі пропуском строку позовної давності та зробленою відповідачем заяви про застосування строків позовної давності, судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позовних вимог (а.с. 53-58, 84).

З таким встановленням фактичних обставин справи, кваліфікацією спірних правовідносин та висновком суду про необхідність відмови в позові, погоджується колегія суддів.

Суд першої інстанції правильно визначив момент, з якого у позивача виникло право на звернення до суду. Механізм обрахування строків відповідає правовим позиціям, викладеним в правових позиціях ВСУ, що були викладені в Постанові від 19.03.14 р. по справі № 6-14 цс14, та в Постанові у справі № 6-240 цс14 від 11.02.2015 р.

Крім того, відхиляючи доводи апеляційної карги, колегія суддів виходить з того, що висновок суду першої інстанції щодо відсутності в справі, яка розглядається, юридичного факту - автоматичного продовження дії договору, - відповідає позиції ВСУ щодо умов та порядку продовження дії кредитних договорів, які укладаються шляхом оформлення та видачі карток, що була висловлена в Постанові № 6-103цс 14 від 24.09.14, та в Постанові № 6-127цс14 від 22.10.14 року.

Відповідно, судом першої інстанції було правильно надана оцінка фактичним обставинам справи, зокрема, визначено строк виконання зобов'язання (01.04.2008 року), та обраховано строк позовної давності, який на момент звернення до суду витік, оскільки з позовною заявою ПАТ КБ "Приватбанк" звернулося до Київського районного суду м. Одеси 03.09.2014 року, про що свідчить штамп канцелярії на позовній заяві (вх. суду №33406814) (а.с. 1),

Щодо посилань апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема в частині вимог, встановлених ЦПК України для судового рішення, то колегія суддів виходить з наступного. Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, що викладені в п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК України, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року зазначеним вимогам відповідає, в зв'язку із чим колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги і в цій частині, залишаючи рішення суду першої інстанції без змін на підставі ст. 308 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" - Шуліки А.В. на рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 16 грудня 2014 року- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області А.І. Дрішлюк

Є.С.Сєвєрова

М.В. Процик