АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №667/1107/15-ц Головуючий в І інстанції Ігнатенко О.Й.
Провадження №22-ц/791/1375/2015 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року червня місяця 03 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Іванової І.П.,
Бугрика В.В.
при секретарі:Яковенку В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 на рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від «30» березня 2015 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А:

17 лютого 2015 року ПАТ «Приватбанк» звернулося до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_6 відповідно до укладеного 07.02.2007 року договору, отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Позичальник зобов'язувалася погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором, однак взяті зобов'язання належним чином не виконувала і тому станом на 30.04.2014 року утворилася заборгованість у сумі 20164,68 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 7987,93 грн.; заборгованості по процентам - 10740,34 грн. та штрафів - 500 грн. (фіксована частина) і 936,41 грн. (процентна складова).

Позивач просив стягнути на його користь з ОСОБА_6 всю витребувану ним суму та витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 30 березня 2015 року позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 20164,68 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та на невідповідність висновків суду обставинам справи, просив його скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у зв'язку з пропуском банком строку позовної давності.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, представник банку просила залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що 07 лютого 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» і ОСОБА_6 було укладено договір шляхом написання заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою і тарифами складає між ними договір про надання банківських послуг.

Відповідно до Умов договору ОСОБА_6 отримала кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Пунктом 6.5 Умов і правил надання банківських послуг передбачено, що позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентам за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії, на умовах передбачених договором.

Згідно з пунктом 5.4 правил користування платіжною картою строк погашення по кредиту по платіжним картам без встановлення мінімального обов'язкового платежу, проводиться в наступному порядку:

- строк погашення процентів по кредиту - щомісячно за попередній місяць;

- строк погашення кредиту в повному об'ємі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті (в полі MONTH).

Отже, перебіг трирічного строку позовної давності (ст. 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів по процентам починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту - після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (ст. 261 ЦК України), а саме останнього дня місяця, вказаного на платіжній карті.

Згідно наданої апеляційному суду інформації строк дії карти закінчився в кінці серпня 2012 року, останній платіж відповідачкою здійснено 31.08.2013 року.

Представником відповідачки заявлено про застосування судом строків позовної давності.

Із розрахунку заборгованості, наданого банком, вбачається, що відповідачка періодично, в межах строку позовної давності, здійснювала погашення заборгованості за кредитом.

Статтею 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Оскільки відповідачка визнавала борг сплатою певних платежів, то колегія суддів вважає, що банк не пропустив строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права і суд першої інстанції підставно стягнув з ОСОБА_7 заборгованість по тілу кредиту та процентам за користування кредитом, відтак в цій частині доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Що стосується рішення суду в частині стягнення з ОСОБА_7 штрафу у загальній сумі 1436,41 грн., то колегія вважає його незаконним, виходячи з наступного.

Пунктом 8.6 умов і правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України встановлена спеціальна позовна давність в один рік.

Враховуючи, що строк дії платіжної карти закінчився у серпні 2012 року, останній платіж відповідачка здійснила 13.09.2013 року, а в суд з позовом ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся лише 17.02.2015 року, то строк банк пропустив, що згідно з ч.4 ст. 264 ЦК України є підставою для відмови у позові.

Оскільки судом першої інстанції стягнення заборгованості за кредитним договором проведено загальною сумою, то колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні, а стягнена сума зменшенню на суму штрафу - 1436,41 грн. Таким чином з відповідачки підлягає стягненню 18728,27 грн. (20164,68 грн. - 1436,41 грн.).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - представника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 30 березня 2015 року в частині стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за кредитним договором у розмірі 20164,68 грн. змінити, зменшивши вказану суму до 18728,27 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук