АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9607/15-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 22-ц/789/1179/15 Доповідач - Бершадська Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Ткач З. Є., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю сторін - апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації та припинення права власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві приватної власності належить 1/2 частина квартири по вул. Живова,14/93 в м.Тернополі. Іншим співвласником вказаної квартири є відповідач, який проживає у спірній квартирі. Оскільки виділ в натурі належної йому частки неможливий, а відповідач постійно чинить йому перешкоди у користуванні житлом, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача компенсацію за належну йому 1/2 частину квартири в сумі 538815 грн., зазначивши в рішенні, що право власності на вказану частку квартири переходить до відповідача після повної сплати компенсації.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задоволити його позовні вимоги, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апелянт вказав, що суд, обмежуючи його право на грошову компенсацію вартості частки, якою фактично володіє і користується відповідач і його сімя, не врахував, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав даних учасників за рахунок інших. Згоду на виплату грошової компесації, а також бажання отримати його частину у свою власність відповідач надав, що підтверджується укладеним між ними 17.11.2011 року договором, який судом не був взятий до уваги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, пояснив, що в 2011 році між ними було укладено договір, згідно якого його дядько ОСОБА_2 погодився сплатити йому вартість 1/2 частини квартири, після чого поїхав за кордон на роботу, а в квартирі залишились проживати його дружина і дочка. Йому відомо, що ОСОБА_2 за кордоном переніс інфаркт і отримує допомогу по інвалідності. В квартирі, яка була виділена йому рішенням суду проживали не квартиранти, а його знайома. Дану квартиру він успадкував, а проживає в квартирі, яка була приватизована ним та іншими мешканцями.

ОСОБА_2 В судове засідання не зявився, однак надіслав суду заперечення на апеляційну скаргу, в якому просить залишити оскаржуване рішення без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ст. 364 ЦК України кожен із співвласників спільної часткової власності має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

У постанові Верховного суду України від 19 лютого 2014 року у справі №6-4цс14, яка згідно ст. 360-7 ЦПК є обовязковою для судів, зазначено, що при вирішенні справ про стягнення грошової компенсації вартості частки квартири, що знаходиться у спільній частковій власності, крім вказаної спеціальної норми суду слід врахувати і загальні засади цивільного законодавства (стаття 3 ЦК України) щодо справедливості, добросовісності та розумності з врахуванням прав та інтересів усіх співвласників. При цьому суду слід ретельно вивчити обставини справи з метою зясування, чи не зловживає позивач, який бажає виділу частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні та чи реалізація цього права не порушить прав інших осіб, які не мають змоги сплатити співвласнику грошову компенсацію вартості його частки. Обмежуючи право позивача на грошову компенсацію вартості частки квартири, якою фактично володіють та користуються лише відповідачі, і виходячи при цьому з інтересів останніх (їх скрутного матеріального становища), суду слід перевірити можливості сплати відповідачами такої компенсації і враховувати, що правовий режим спільної часткової власності має враховувати інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири по вул. Живова,14/93 в м.Тернополі загальною площею 58,4 кв.м.. Кожному з них належить по 1/2 частки у зазначеній квартирі.

17 листопада 2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_1В був укладений письмовий договір, за умовами якого ОСОБА_2 виплачує ОСОБА_1 на підставі нотаріально завіреного договору намірів по купівлі-продажу кошти в розмірі 1/2 від вартості, що буде зазначена у висновку незалежного експерта, спірного житла квартири АДРЕСА_1. Строк виплати встановлюється за спільної згоди та становить 2 календарні роки, перебіг яких починається з наступного дня після укладення нотаріально завіреного договору намірів по купівлі-продажу.

Будь-які нотаріально завірені угоди з приводу квартири між сторонами не укладалися.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 22 листопада 2012 року зобовязано ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою по вул. Живова,14/93 в м.Тернополі та поселено ОСОБА_1 у вказану квартиру.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 16 червня 2014 року виділено ОСОБА_1 житлову кімнату площею 10 кв.м. у квартирі АДРЕСА_1.

Згідно висновку про ринкову вартість 1/2 ідеальної частки трикімнатної квартири, загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 41,8 кв.м., що знаходиться у м.Тернополі по вул. Живова 14/93, який складено оцінювачем ПП Тернопільське експертно-консультаційне бюро, вартість квартири становить 538 815 грн.

26 березня 2015 року ОСОБА_2 позивачем була направлена заява із повідомленням про продаж ОСОБА_1 1/2 частки квартири по вул. Живова,14/93 в м.Тернополі та наявність у ОСОБА_2 переважного права купівлі. Позивач зазначив, що у разі, якщо протягом одного місяця з дня отримання цього повідомлення ОСОБА_2 не реалізує свого права купівлі, зазначена частка квартири буде продана за вибором продавця.

ОСОБА_2 подав заперечення на апеляційну скаргу, зі змісту якого вбачається, що він не має можливості сплатити такий розмір компенсації за 1/2 частку квартири, оскільки переніс два інфаркти, хворіє, постійно лікується, з приводу цього мав розмову з ОСОБА_1 про перегляд укладеного між ними 17 листопада 2011 року договору.

Позивач в суді апеляційної інстанції не заперечив, що ОСОБА_2 переніс інфаркт та пояснив, що останній отримує допомогу по інвалідності. Також пояснив, що і дружина відповідача повинна була їхати до відповідача за кордон на роботу, однак з невідомих причин не поїхала.

Враховуючи наведене та відсутність у відповідача можливості сплатити позивачу грошову компенсацію за 1/2 частину квартири, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі.

Колегія вважає, що покладення на відповідача обовязку сплатити грошову позивачу 538 815 грн. призведе до звернення стягнення на квартиру, її примусовий продаж й порушення законних прав відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 23 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3