Справа № 640/2442/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - Сенаторова В.М. при секретарі - Сергєєвій Н.С. представника відповідача - ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Київського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , про визначення місця проживання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач ОСОБА_3 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 із вимогою про визначення місця проживання їх спільної дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір'ю. В обґрунтування позову зазначила, що з 19.06.2004 вона перебуває у шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу у них народився син - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. На сьогодні син мешкає разом з батьком. Згоди щодо визначення місця проживання дитини між батьками не досягнуто. Позивачка має стабільний заробіток, має на меті забезпечити сина належним вихованням, гарною освітою та добробутом. Вона постійно відчуває потребу бути з сином,піклуватися про нього, та вона дуже болісно та тяжко переживає розлучення з її дитиною. Відповідач в ході розгляду справи відповідач за первісним позовом - ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, у якому просив визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком. Зазначив, що перебував у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 з. 19.06.2004 р. Від шлюбу подружжя має сина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2015 р. шлюб між ними розірвано. На сьогодні дитина мешкає разом з батьком, згоди, щодо місця проживання дитини з відповідачкою не досягнуто. Позивач має стабільний заробіток, має на меті забезпечити сина належним вихованням, гарною освітою, добробутом, піклуватися його здоров'ям, духовним та фізичним розвитком. Обставини, що обумовили звернення до суду з вимогами про визначення місця проживання дитини саме в м. Харкові, за місцем проживання батька, є те , що місцем проживання матері є Донецька обл., м. Шахтарськ, що знаходиться на території проведення АТО. Отже проживання дитини у вищезазначеному місці є небезпечним для її життя та здоров'я. /а.с.18-19/ В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 від своїх позовних вимог відмовилась, зустрічний позов визнала. Представник відповідача ОСОБА_1, що діє на підставі довіреності в судовому засіданні просила задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 Представник третьої особа по справі - служба у справах дітей Київського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, до суду надана заява заступника начальника Управління служб-начальника служби у справах дітей Київського району Матвіїв В.В, у якій він просить розглянути справу без представника органу опіки та піклування, позовні вимог ОСОБА_2 підтримують в повному обсязі, просять ухвалити рішення з урахуванням висновку органу опіки та піклування. /а.с.36-37) Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи і надані докази, у межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільні, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 19.06.2004 р. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Харкова від 04.02.2015 р., що набуло чинності 16.02.2015 р. шлюб між подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано. (а.с.26). Від шлюбу сторони у справі мають дитину - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який на теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1. (а.с.27, 32). В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкає разом з батьком за його місцем проживання, зазначений факт позивачем не оспорюється. Батько дитини, ОСОБА_2 за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансері не перебуває, має стабільний заробіток, зазначене підтверджується службовою характеристикою, довідкою про дохід № 279 за період з січня по серпень 2014 р., медичними довідками. /а.с.28-31/ Таким чином, судом встановлено, що спільна малолітня дитина позивача та відповідача проживає разом з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, знаходиться на його повному утриманні та вихованні, ОСОБА_3 сумісно з сином не мешкає, участі у його вихованні не приймає. Згідно зі ст. 141 ч. 1 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до положень ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до положень ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину. У Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, зазначено, що "дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження". Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Згідно зі ст.157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.161 Сімейного Кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. У відповідності до роз'яснень п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Згідно висновку виконавчого комітету Харківської міської ради № 175 від 31.03.2015 р. управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради вважає доцільне визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, разом з батьком, ОСОБА_2. /а.с.37-38/ При вирішенні спору щодо місця проживання сина сторін, суд бере до уваги встановлені у судовому засіданні ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, вік дитини, наявність у батька житла, достатнього заробітку, можливість розвитку додаткових здібностей дитини. Тому, проаналізувавши всі докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем ОСОБА_3 не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оскільки предметом позову є визначення місця мешкання їх спільної з позивачем дитини. З урахуванням викладеного, суд задовільняє позовні вимоги ОСОБА_2 На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 61, 174, 213, 214, 218 ЦПК України, ст.ст. 150,151,152, 157, 160,161 Сімейного кодексу України, ст. 29 Цивільного кодексу, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України», суд, -

В И Р І Ш И В:

Зустрічний позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - служба у справах дітей Київського району Управління служби у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради , про визначення місця проживання дитини - задовольнити. Визначити місце проживання дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з його батьком - ОСОБА_6. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя