Номер провадження: 22-ц/785/1100/15
Головуючий у першій інстанції Барвенко В. К.
Доповідач Оверіна О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого Оверіної О.В.

Суддів Кравця Ю.І., Мартинової К.П.

при секретарі Железнова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 на рішення суду першої інстанції, яке ухвалив Комінтернівський районний суд Одеської області 04.11.2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки удаваними та такими , що вчинені для приховування договорів купівлі-продажу нерухомого майна , визнання нерухомого майна таким, що набуто подружжям під час шлюбу, поділ набутого подружжям нерухоме майно , виділ у приватну власність кожному з подружжя нерухоме майно в рівних частках,-

В С Т А Н О В И Л А

У жовтні 2013 року ОСОБА_8, діючи в інтересах ОСОБА_3, звернувся до суду із позовом, яким просив суд визнати удаваним, укладений 03 червня 2003 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4, договір дарування земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, який фактично був вчинений на приховування правочину купівлі-продажу земельної ділянки.

Також, позивач просив суд визнати удаваним, укладений 03 червня 2003 року між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 договір дарування житлового будинку АДРЕСА_1, який фактично був вчинений на приховування правочину купівлі продажу житлового будинку.

Позивач просив суд визнати вищевказані земельну ділянку та житловий будинок набутими за час шлюбу у сумісну власність ОСОБА_3 та ОСОБА_9, поділити набуте майно між подружжям в рівних частках.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги свого довірителя, просив їх задовольнити з наступних підстав:

У травні 1999 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 було укладено шлюб.

У червня 2003 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 було укладено договори купівлі-продажу вищевказаних земельної ділянки та житлового будинку, і останній отримав від ОСОБА_9 11 000 доларів США.

Однак, з певних обставин, договір купівлі-продажу був оформлений у вигляді договору дарування.

Після придбання ОСОБА_10 вказаного нерухомого майна, подружжя стали проживати в ньому.

14.09.2012 року ОСОБА_9 померла.

Після смерті ОСОБА_9 відкрилась спадщина, і позивач не згоден з розміром своєї частки у вказаному нерухомому майні.

Відповідач в судове засіданні не з'явився.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області віл 04.11.2014 року у прийнятті визнання відповідачем позову - відмовлено.

В судовому засіданні третя особа ОСОБА_6 та представник третьої особи ОСОБА_7 вважали позовні вимоги безпідставними, не підтвердженими жодними матеріальними доказами, в зв'язку із чим вважали, що відсутні правові підстави для задоволення позову.

Ухвалою Комінтренівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року у задоволенні клопотання ОСОБА_11 про визнання позовних вимог по даній справі - відмовлено. Суд, відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України виходив з того , що визнання позову порушує права та інтереси третіх осіб.

Рішенням Комінтренівського районного суду Одеської області від 04.11.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, діючий в інтересах ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення ,яким задовольнити вимоги позивача , вважаючи , що суд не дослідив всіх обставин справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю доповідача , доводи скарги, заперечення на неї судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з скасуванням рішення та постановкою нового рішення виходячи з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді , коли суд , виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини , вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права , що підлягають застосуванню до даних правовідносин , а за їх відсутності - на підставі закону , що регулює подібні відносини , або виходячи із засад і змісту законодавства України .

Обґрунтованим визнається рішення , в якому повно відображені обставини , що мають значення для даної справи , висновки суду про встановлені і правові наслідки є вичерпними , відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами , дослідженнями в судовому засіданні .

Проте зазначеним вимогам рішення суду не відповідає.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним та про поділ майна що є спільною сумісною власністю (а.с. 3).

Позивач пояснював , що 03.06.2003 року між ОСОБА_4 (дарувальник) та ОСОБА_9 (обдарований) укладено договори дарування земельної ділянки, площею 0,1000 га, яка розташована за АДРЕСА_1, посвідчені державним нотаріусом Комінтернівської районної державної нотаріальної Одеської області.

За життя ОСОБА_9 зареєструвала своє право власності на зазначений будинок, що встановлено судом (а.с. 8).

Зі змісту свідоцтв про право на спадщину за законом , посвідчених державним нотаріусом , спадщина яка залишилась після смерті ОСОБА_9 у вигляді вищевказаного житлового будинку розподілено між спадкоємцями є ОСОБА_3 (чоловік), ОСОБА_5.(мати), ОСОБА_6 (батько), ОСОБА_12.(донька) в рівних частках (а.с. 9,40,41). Це свідоцтво ні ким не оскаржено.

У відповідності до ч.І ст.11 ЦПК України, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юричних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів та інших осіб, які беруть участь у справі.

З матеріалів справи вбачається , що спір стосується та зачипає інтереси ОСОБА_5.(мати), ОСОБА_6 (батько), ОСОБА_12.(донька), які є співвласниками цієї квартири, та які не є відповідачами по справі. Їх право на спадщину ні ким не оскаржено.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню , з постановкою нового рішення яким у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання правочину удаваним та про поділ майна, що є у суспільній сумісній власності - відмовити.

Керуючись ст. ст. 209,307 ч.1 п.2, 309,314,316,319 ЦПК України, судова колегія,

В И Р І Ш И Л А

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 діючого в інтересах ОСОБА_3 - задовольнити частково .

Рішення Комінтернівський районний суд Одеської області 04.11.2014 року - скасувати, постановити нове рішення. У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про визнання договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки удаваними та такими , що вчинені для приховування договорів купівлі-продажу нерухомого майна , визнання нерухомого майна таким, що набуто подружжям під час шлюбу, поділ набутого подружжям нерухоме майно , виділ у приватну власність кожному з подружжя нерухоме майно в рівних частках - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення , однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.В. Оверіна

Судді К.П. Мартинова

Ю.І. Кравець