Справа № 310/334/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б. І., при секретарі Панченко Л. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, зобов'язання зробити дію,

ВСТАНОВИВ:

Бердянський міжрайонний прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, зобов'язання зробити дію.

За ст. 121 Конституції України, прокуратура України становить єдину систему, на яку покладаються:

1) підтримання державного обвинувачення в суді;

2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених законом;

3) нагляд за додержанням законів органами, які проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство;

4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов'язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва в суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний стан, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження. Наявність таких підстав має бути підтверджена прокурором шляхом надання суду відповідних доказів.

Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Представництво інтересів громадянина або держави здійснюється прокурором також на підставі заподіяння громадянину або державі шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність.

За наявності підстав, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, з метою представництва громадянина або держави прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом:

1) звертатися до суду з позовами (заявами, поданнями);

2) вступати у справу, порушену за позовами (заявами, поданнями) інших осіб, на будь-якому етапі розгляду;

3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи;

4) брати участь у розгляді справ.

Обираючи форму представництва, передбачену частиною п'ятою цієї статті, прокурор визначає, в чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави чи громадянина, обґрунтовує необхідність їх захисту.

З метою вирішення питання про наявність підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступ у розгляд справи за позовом (заявою, поданням) іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

У статті 45 ЦПК України зазначено, що з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. При цьому прокурор повинен надати суду документи, які підтверджують неможливість громадянина самостійно здійснювати представництво своїх інтересів.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах, мають процесуальні права й обов'язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Відмова органів та інших осіб, які відповідно до статті 45 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, від поданої ними заяви або зміна вимог не позбавляє особу, на захист прав, свобод та інтересів якої подано заяву, права вимагати від суду розгляду справи та вирішення вимоги у первісному обсязі.

Якщо особа, яка має цивільну процесуальну дієздатність і в інтересах якої подана заява, не підтримує заявлених вимог, суд залишає заяву без розгляду.

Відмова органу, уповноваженого здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, від поданого прокурором в інтересах держави позову (заяви), подання ним заяви про залишення позову без розгляду не позбавляє прокурора права підтримувати позов (заяву) і вимагати розгляду справи по суті.

З метою вирішення питання щодо наявності підстав для ініціювання перегляду судових рішень у справі, розглянутій без участі прокурора, вступу в розгляд справи за позовом (заявою) іншої особи прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, які беруть участь у справі для подання висновку, мають процесуальні права і обов'язки, встановлені статтею 27 цього Кодексу, а також мають право висловити свою думку щодо вирішення справи по суті.

Таким чином, зазначені вище положення Конституції України, Закону України «Про прокуратуру», ЦПК України покладають на прокурора функції представництва інтересів тієї особи в інтересах якої він звернувся з позовом до суду та наділяє його правами та обов'язками, що належать особі, в інтересах якої він діє.

У відповідності до ст. 191 ч. 3 ЦПК України суд, відкладаючи розгляд справи або оголошуючи перерву в її розгляді, призначає відповідно день нового судового засідання або його продовження, про що ознайомлює під розписку учасників цивільного процесу, присутніх у судовому засіданні. Учасників цивільного процесу, які не з'явилися або яких суд залучає вперше до участі в процесі, викликають у судове засідання на призначений день.

Стаття 76 ч. 5 ЦПК України передбачає, що вручення судової повстки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається вручення повістки і цій особі.

Про розгляд справи 04.02.2015 року прокурор повідомлений повісткою, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.33).

У судовому засіданні 04.02.2015 року приймав участь прокурор, який представляє інтереси головного управління Держземагенства у Запорізькій області. Представник Головного управління Держземагенства у Запорізькій області у судове засідання не з'явився без поважних причин. Слухання по справі було відкладено до 19.02.2015 року. Про відкладення слухання справи до цієї дати прокурор був ознайомлений під розписку (а.с.37), що відповідає вимогам ст. 191 ч. 3 ЦПК України.

Оскільки про розгляд справи був повідомлений прокурор, який є представником управління Держземагенства у Запорізькій області, тому виходячи з сенсу ст. 76 ч. 5 ЦПК України управління Держземагенства у Запорізькій області належним чином повідомлено про слухання справи на 04.02.2015 року та на 19.02.2015 року.

Представник Головного управління Держземагенства у Запорізькій області повторно в судове засідання 19.02.2015 року не з'явився. Клопотання про розгляд справи у його відсутності не надходила.

Виходячи з сенсу ст. 26 ЦПК України позивач та його представник є окремими процесуальними фігурами і кожний з них діє в судовому засіданні самостійно.

Аналізуючи ст. 169 ЦПК України, суд вважає, що явка в судове засідання прокурора, який є представником позивача не є безумовною підставою для розгляду справи без самого позивача. Такий розгляд справи можливий, якщо тільки у випадку, якщо позивач або його представник заявлять таке клопотання.

Стаття 207 ч. 1 п. 3 ЦПК України передбачає, що суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з'явився в судове засідання, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Належним чином повідомлений представник головного управління Держземагенства у Запорізькій області повторно не з'явився у судове засідання, клопотання про розгляд справи у відсутності позивача до суду не надходило, тому позовну заяву необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 45, 46, 76, 207 ЦПК України, ст. 121 Конституції України, ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру», суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Бердянського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства у Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації, визнання недійсним державного акту, зобов'язання зробити дію залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя