У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Наумчука М.І.,
Мостової Г.І.,Олійник А.С.
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, третя особа - ОСОБА_8, про припинення права на частку у спільному майні, визнання права власності на квартиру та стягнення компенсації, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_7 про визнання права власності на квартиру АДРЕСА_1 в м. Вінниці та припинення права власності на 3/8 частини у спільному майні, мотивуючи свої вимоги неможливістю поділу в натурі спірної квартири та незначною часткою у власності відповідача. Під час розгляду справи до участі у справі було залучено в якості третьої особи ОСОБА_8

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 21 серпня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено частково. Припинено право спільної часткової власності ОСОБА_7 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1, які належали йому згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом (серія та номер: 8-1158), виданим 23 липня 2013 року державним нотаріусом Першої Вінницької державної нотаріальної контори Дишкант М.В., зареєстрованим у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 23 липня 2013 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23 липня 2013 року, індексний номер: 4249479, номер запису про право власності - 1779969. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 грошову компенсацію вартості 3/8 частин вказаної квартири в сумі 60 075 грн, шляхом передачі ОСОБА_7 коштів у сумі 60 075 грн, які були внесені ОСОБА_6 у Вінницькій філії ПАТ КБ «Приватбанк» на депозитний рахунок суду.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 просить рішення апеляційного суду скасувати, а рішення суду першої інстанції залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із відсутності у відповідача іншого житла, яке придатне до проживання, а отже припинення його права власності на частину спірної квартири завдасть істотної шкоди його інтересам.

З матеріалів справи вбачається, що співвласниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 - 5/8 частки квартири та ОСОБА_7 - 3/8 частки квартири.

Відповідно до висновку експерта №34, складеного 17 жовтня 2013 року Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Управління МВС України у Вінницькій області, поділ в натурі між співвласниками спірної квартири з урахуванням часток кожного не є можливим з технічної точки зору, відповідно до будівельно-технічних та санітарно-епідеміологічних норм і правил. Ринкова вартість однокімнатної квартири АДРЕСА_1, станом на 17 жовтня 2013 року становить 160 200 грн. Ринкова вартість 3/8 частки спірної квартири становить 60 075 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є не значною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є не подільною; 3) спільне володіння і користування майном є не можливе; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

За змістом зазначеної норми закону припинення права особи на частку в спільному майні допускається за наявності будь-якого з передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 365 ЦК України випадку, але в тому разі, коли таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім'ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 02 липня 2014 року (№6-68цс14), право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, апеляційний суд, дослідивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов вірного та обґрунтованого висновку про те, що частка відповідача у спірній квартирі є незначною в порівнянні з часткою позивача. Належних доказів проживання відповідача у спірній квартирі суду надано не було, на момент пред'явлення позову за адресою спірної квартири була зареєстрована лише позивач, що дає підстави для застосування положень ст. 365 ЦК України, зокрема, припинення права спільної власності ОСОБА_7 на 3/8 частини згаданої квартири з виплатою йому грошової компенсації в розмірі вартості його частки у спірній квартирі.

Твердження відповідача щодо відсутності у нього іншого житла, крім спірної квартири, придатного для проживання спростовується матеріалами справи. Апеляційний суд, дослідивши акт обстеження технічного стану житлового будинку, частина якого належить відповідачу на праві приватної власності, надав належну оцінку в сукупності з іншими поданими сторонами доказами відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків суду апеляційної інстанції обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області від 08 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук
А.С. Олійник