Справа № 1023/1754/12 Головуючий у І інстанції Малишенко Т.О.
Провадження № 22-ц/780/4577/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 23 16.11.2015
УХВАЛА

Іменем України

16 листопада 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О., Мережко М.В.,

При секретарі Говорун В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року у справі за заявою Комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

У Славутицький міський суд Київської області 18 лютого 2014 року від ОСОБА_2 надійшла заява про скасування судового наказу, виданого Славутицьким міським судом Київської області 31 грудня 2012 року, про стягнення з ОСОБА_2, на користь Комунального підприємства "Житлово-комунальний центр" (далі КП «ЖКЦ») заборгованості за житлово- комунальні послуги в сумі 7 394, 79 грн., та судові витрати.

ОСОБА_2 посилається на те, що в судовому наказі зазначено період за який необхідно стягнути заборгованість за житлово-комунальні послуги:з 27 вересня 2011 року по 29 серпня 2011 року. Вважає, що цей період є недійсний, так як такого календарного періоду не існує, також вважає, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України, тому просила скасувати вищезазначений судовий наказ.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви про скасування судового наказу від 31 жовтня 2012 року.

Змінено судовий наказ від 31 жовтня 2012 року в частині періоду стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, та вказано період стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з 27 вересня 2011 року по 25 вересня 2012 року, в іншій частині судовий наказ залишено без змін.

Видано судовий наказ.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП "ЖКЦ" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 27 вересня 2011 року по 25 вересня 2012 року на загальну суму 7 384,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП"ЖКЦ" 107,30 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 оскаржила її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просила скасувати ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року, постановити по справі нову ухвалу про задоволення її заяви про скасування судового наказу від 31 грудня 2012 року. Зазначила, що ухвала Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року є незаконною.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 10 жовтня 2012 року до Славутицького міського суду Київської області звернулося КП «ЖКЦ» з заявою про видачу судового наказу відносно ОСОБА_2, в якій просило стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 7 394,79 грн.

Ухвалою судді Славутицького міського суду Київської області від 12 жовтня 2012 року дану заяву було залишено без руху, та КП "ЖКЦ" надано строк для усунення недоліків по вказаній заяві, а саме: надати документи, які б свідчили про правильність і безспірність розрахунку вартості спожитих житлово-комунальних послуг боржником.

27 жовтня 2012 року до Славутицького міського суду Київської області від КП "ЖКЦ" надійшли уточнення до заяви, в якій було вказано, що період стягнення боргу з ОСОБА_2 за спожиті житлово-комунальні послуги з 27 вересня 2011 року по 25 вересня 2012 року складає 7 394,79 грн., а також долучено особовий рахунок ОСОБА_2

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 28 жовтня 2012 року відкрито наказове провадження, а 31 грудня 2012 року Славутицьким міським судом Київської області видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2, на користь КП «ЖКЦ» заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 7 394,79 грн. та судові витрати у сумі 107, 30 грн. При цьому, у судовому наказі зазначено період стягнення суми боргу з 27 вересня 2011 року по 29 серпня 2011 року.

Копію судового наказу, разом з заявою КП «ЖКЦ» про його видачу, було направлено ОСОБА_2, тричі рекомендованими листами.

Відповідно до повідомлень пошти, працівники пошти намагалися вручити ОСОБА_2. копію судового наказу 07 листопада 2012 року, 15 листопада 2012 року, 23 листопада 2012 року, 21 травня 2013 року, 24 травня 2013 року, 31 травня 2013 року, 05 червня 2013 року, 02 липня 2013 року, 05 липня 2013 року, 19 липня 2013 року, але, копії судового наказу поверталися до Славутицького міського суду Київської області в зв"язку з закінченням терміну зберігання.

За таких обставин та відповідно до довідки Славутицького міського суду Київської області, вважається, що даний судовий наказ набрав законної сили 03 серпня 2013 року, і 03 вересня 2013 року судовий наказ було видано працівникам КП «ЖКЦ».

12 лютого 2014 року ОСОБА_2 звернулася до Славутицького міського суду Київської області із заявою про видачу копії судового наказу, копію якого отримала 13 лютого 2014 року та ознайомилася з матеріалами справи.

Відповідно до ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: залишити заяву про скасування судового наказу без задоволення, скасувати судовий наказ та роз"яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред"явлення позову, змінити судовий наказ.

26 лютого 2014 року Славутицьким міським судом Київської області розглянуто заяву ОСОБА_2 про скасування судового наказу від 31 жовтня 2012 року в задоволенні якої їй відмовлено, про що судом першої інстанції постановлено ухвалу.

Змінено судовий наказ від 31 жовтня 2012 року в частині періоду стягнення заборгованості за надані комунальні послуги, вказано період стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги з 27 вересня 2011 року по 25 вересня 2012 року, в іншій частині судовий наказ залишено без змін.

Видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь КП "ЖКЦ" заборгованість за житлово-комунальні послуги за період з 27 вересня 2011 року по 25 вересня 2012 року, на загальну суму 7 384,79 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП"ЖКЦ" 107,30 грн. судових витрат по сплаті судового збору.

В ч. 9 ст. 105-1 ЦПК України вказано, що при залишенні заяви про скасування судового наказу без задоволення та про скасування судового наказу суд постановляє ухвалу, а у разі зміни судового наказу видає судовий наказ.

Виданий судовий наказ не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, крім випадків передбачених ЦПК, а також у касаційному порядку, проте, може бути переглянутий у зв'язку з нововиявленими обставинами (ч. 1 ст. 361 ЦПК України, або за процедурою, передбаченою ст. 105-1 ЦПК України).

Повноваження суду за наслідками розгляду заяви про скасування судового наказу, вичерпно визначені ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України. При цьому, як у разі залишення такої заяви без задоволення, так і в разі скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу, у випадку скасування судового наказу роз'яснює, що стягувач має право на розгляд заявлених вимог у позовному провадження з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

У разі зміни судового наказу, суд видає новий судовий наказ, який за змістом має відповідати вимогам ст. 103 ЦПК України.

Ураховуючи, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, як змінений судовий наказ, так і судовий наказ, щодо якого суд прийняв ухвалу про залишення заяви про його скасування без задоволення, можуть бути оскаржені в апеляційному порядку за правилами оскарження рішення суду. У касаційному порядку зазначені судові рішення не оскаржуються.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Так як ОСОБА_2 не надала належних доказів, які були б підставою для задоволення її апеляційної скарги, тому колегія суддів приходить до висновку про те, що її апеляційну скаргу необхідно відхилити, а ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 26 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді: