Номер провадження: 22-ц/785/570/15
Головуючий у першій інстанції Загороднюк В. І.
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.2015 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Виноградової Л.Є.

Сегеди С.М.

при секретарі Сілуковій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_4) на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року,

встановила:

04 листопада 2013 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, просила стягнути з нього аліменти на її користь на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків з усіх видів доходів на місяць.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 послалась на те, що з червня 2005 року до березня 2007 року вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року була народжена їхня спільна дитина ОСОБА_6.

Відповідач ухиляється від утримання та участі у вихованні своєї дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає.

В теперішній час вона не працює, тому не має можливості забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, розвитку обдарувань. Її неодноразові спроби вмовити відповідача надати матеріальну допомогу їхній дитині позитивних результатів не дали. Тому вона звернулася до суду з вказаним позовом та просить його задовольнити.

В судовому засіданні:

- позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просила розглянути справу за її відсутністю;

- відповідач в судове засідання не з'явився.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року позов задоволено.

Суд першої інстанції:

- стягнув з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Димитров Донецької обл., (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 04 листопада 2013 року до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року;

- стягнув з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Димитров Донецької обл., (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.) гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_4.) просить рішення суду змінити, стягнувши аліменти з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі 800 гривень щомісячно і до повноліття дитини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково.

Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається з положень ст.ст. 10, 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст. 215 ЦПК України, і обов'язково містити вступну, описову, мотивувальну та резолютивну частини.

Рішення не повинно містити зайвої деталізації, яка не має правового значення в даній справі, а також незрозумілих словосполучень, занадто довгих речень, через які викладення фактичних обставин важко сприймається.

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Задовольняючи вищевказаний позов, районний суд виходив з того, що від фактичних шлюбних відносин сторони мають сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 03).

Кошти на утримання дитини відповідач не надає. Дитина знаходиться на повному забезпечені позивачки.

Суд першої інстанції дійшов до висновку, що за вказаних обставин, з урахуванням матеріального стану сторін, з ОСОБА_4 слід стягнути на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дати подачі позову до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Проте в цілому, з таким висновком районного суду погодитись не можна, так як суд неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, у зв'язку з чим, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Згідно з роз'яснень, які наведені в п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати здоров я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Що ж до максимального розміру аліментів,які стягуються з боржника,то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При ухваленні вищевказаного рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги відомості щодо:

- стану здоров'я, матеріального становища дитини і платника аліментів;

- працевлаштування та доходів відповідача;

- наявності у платника аліментів інших дітей.

Між тим, як вбачається з матеріалів даної справи, на утриманні відповідача перебувають троє інших неповнолітніх дітей:

- ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4;

- ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5;

- ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с. 32, 33, 36).

Спільна дитина сторін по даній справі народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Троє інших неповнолітніх дітей відповідача народилися до часу народження сина сторін по справі - ОСОБА_10.

Згідно довідки № 3267 від 24 жовтня 2014 року, відповідач не працював, не мав доходів з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2014 року.

Отже, судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду з вищевказаним позовом, ОСОБА_4 не працював та не мав регулярного доходу.

На підставі вищевикладеного, судова колегія вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині, що стосується розміру стягнення аліментів з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, п. 3 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 309, ст. 313, ч. 2 ст. 314, ст. ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 (в інтересах ОСОБА_4) - задовольнити частково.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - змінити.

Резолютивну частину заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року в частині стягнення з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 30 відсотків від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 04 листопада 2013 року до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року викласти в наступній редакції:

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Димитров Донецької обл., (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень (вісімсот гривень) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04 листопада 2013 року до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

В іншій частині заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2014 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів - залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді С.П. Гайворонський

Л.Є. Виноградова

С.М. Сегеда