Справа № 591/9561/13-ц
Провадження № 4-с/591/1/15
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року

Зарічний райсуд м. Суми в складі:

головуючого судді М.І. Шершак

при секретарі Кузьмичовій Н.О.

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2, про покладення зобовязань, зацікавлена особа ОСОБА_3.

ВСТАНОВИВ:

Скаржниця звернулась до суду з зазначеною скаргою, свої вимоги мотивує тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №5-009/001/1 від 25 травня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, в рахунок відшкодування матеріального збитку, суму розміром 125 000 грн., а також судові витрати.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30.05.2013 року вказане судове рішення залишено без змін. На виконання рішення суду, яке набрало законної сили, Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист № 1805/6854 від 24.04.2013 року , який поданий 02.07.2013 року до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. Постановою від 02.07.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь стягувана ОСОБА_3 125.000,00 грн. на підставі виконавчого листа № 1805/6854 від 24.04.2013 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми. Представником боржника - ОСОБА_1 ОСОБА_4, 05.08.2013 року було подано на імя начальника Відділу держаної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції заяву, про закриття виконавчого провадження у звязку з добровільним погашенням боргу за виконавчим документом, що підтверджено копіями рішення Зарічного районного суду м. Суми від 24.04.2013 р. у справі № 1805/6854/2013, ухвалою Апеляційного суду Сумської області у справі № 1805/6854/2013 від 30.05.2013 року, та розпискою стягувана - ОСОБА_3 про отримання від ОСОБА_1 125 000,00 грн. З моменту встановлення добровільного виконання судового рішення 05.08.20013 року виконавче провадження підлягало закінченню за п. 8 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, що підтверджується змістом поданої заяви. Вважає, що державний виконавець встановивши факт добровільного виконання судового рішення протиправно не закінчив виконавчого провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, просить вимоги задовольнити.

У судовому засіданні скаржниця і її представник вимоги підтримали.

Державний виконавець , заперечує проти визнання бездіяльності неправомірною, у іншій частині вимог покладається на розсуд суду, зазначив, що ним правомірно на підставі рішення і ухвали суду винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, за теперішній час між боржником і стягувачем йде спір, щодо отримання коштів відповідно до рішення суду.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 зі скаргою не погоджується, зазначає, що жодної копійки від ОСОБА_1, на виконання рішення суду не отримав, вважає розписку яку надала ОСОБА_1 про отримання ним коштів являється підробленим документом, за його заявою правоохоронними органами внесено відомості до ЄРДР по факту підробки розписки, також пояснив, що у зазначений у розписці час він знаходився в РФ і фізично не міг скласти розписку, просить відмовити в задоволенні вимог.

Суд заслухавши сторони за скаргою, дослідивши зібрані докази по справі в їх сукупності вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню згідно наступного:

Як було встановлено під час судового засідання, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2013 року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ТОВ Інті-Брок-К, ОСОБА_5, про визнання договору недійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу цінних паперів №5-009/001/1 від 25 травня 2009 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріального збитку суму розміром 125 000 грн., а також судові витрати 1250 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 30.05.2013 року вказане судове рішення залишено без змін. На виконання рішення суду, Зарічним районним судом м. Суми видано виконавчий лист № 1805/6854 від 24.04.2013 року , який поданий 02.07.2013 року до примусового виконання до відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції. Постановою від 02.07.2013 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2 відкрите виконавче провадження про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь стягувана ОСОБА_3 125000,00 грн., на підставі виконавчого листа № 1805/6854 від 24.04.2013, виданого Зарічним районним судом м. Суми. Представником боржника - ОСОБА_1 ОСОБА_4, 05.08.2013 року було подано на імя начальника Відділу держаної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції заяву, про закриття виконавчого провадження у звязку з добровільним погашенням боргу за виконавчим документом.

Однак державний виконавець з моменту встановлення добровільного виконання судового рішення 05.08.20013 року виконавче провадження не закінчив, чим порушив п. 8 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження у звязку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення, згідно з виконавчим документом, що підтверджується змістом поданої заяви. Суд вважає, що державний виконавець встановивши факт добровільного виконання судового рішення повинен був закінчити виконавче провадження на підставі п. 8 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, однак він не зміг так як з цього приводу були судові розгляди. Посилання зацікавленої особи на ті обставини, що гроші від ОСОБА_1 він не отримував, розписка ним не складалась так як він фізично не міг її складати, оскільки був у відрядженні в РФ, не заслуговує на увагу, оскільки висновком комплексної почеркознавчої експертизи документів №№587/588 від 23.07.2014 року встановлено, що підпис в розписці про отримання від ОСОБА_1 125000 грн., належить саме ОСОБА_3, і нікому іншому, що стосується перебування ОСОБА_3 в РФ, то дійсно за поданими документами ОСОБА_3, начебто з19.04.2013 року по 27.04.2013 року знаходився в РФ, однак за даними Державної Прикордонної Служби України , Головного центру обробки інформації, ОСОБА_3, перетинав кордон України з Р.Ф., в квітні 2013 року, тобто береться час складання розписки 05.04.2014 року 12.04.2013 року , та 16.04.2013 року, також слід зазначити, що виїздив ОСОБА_3 як потягом, так і автомобільним транспортом а.с.141. Позиція ОСОБА_3, не однозначна, спочатку він не міг в категоричній формі стверджувати, що підпис в розписці його, пояснював похожий підпис потім робив припущення, що надав ОСОБА_1 чи її знайомому ОСОБА_6 чистий аркуш з його підписом, що дані особи в зговорі вирішили заволодіти його грошима, хоча допитаний в якості свідка ОСОБА_6, дані обставини заперечував, потім звернувся до правоохоронних органів з заявою про порушення кримінальної справи, тобто суд вважає, що пояснення ОСОБА_3 не заслуговують на увагу. Також слід зазначити, що є обставини які встановлені апеляційний суд Сумської області в своїй ухвалі від 30 травня 2013 року, про перегляд рішення Зарічного райсуду м. Суми від 24.04.2013 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, треті особи: ТОВ Інті-Брок-К, ОСОБА_5, про визнання договору недійсним та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: матеріали справи за скаргою ОСОБА_1 а.с.10 Крім того як встановлено в процесі розгляду справи апеляційним судом відповідачка 21 квітня 2013 року добровільно виплатила позивачу 125000 грн., на відшкодування завданої шкоди, таким чином визнавши його вимоги про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до вимог ст.61 ЦПК України слід зазначити, що встановлені обставини судовим рішенням яке набрало чинності доказуванню не підлягають.

За таких обставин є всі правові підстави для часткового задоволення скарги, а саме : Зобовязати державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2 прийняти процесуальні рішення у вигляді постанов по виконавчому провадженню №36698244 відповідно до вимог ст. 49 п.8 Закону України Про виконавче провадження . В задоволенні вимог про визнання бездіяльності державного виконавця відмовити за необґрунтованістю вимог.

На підставі наведеного та керуючись , ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, статтею 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389 Ц1ІК України -

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2, про покладення зобовязань, зацікавлена особа ОСОБА_3, задовольнити частково.

Зобовязати державного виконавця відділу ДВС Сумського міського управління юстиції ОСОБА_2 прийняти процесуальні рішення у вигляді постанов по виконавчому провадженню №36698244 відповідно до вимог ст. 49 п.8 Закону України Про виконавче провадження . В задоволенні вимог про визнання бездіяльності державного виконавця відмовити за необґрунтованістю вимог.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Сумської області протягом пяти діб з часу оголошення, через Зарічний райсуд м. Суми.

Суддя М.І. Шершак.