Номер провадження 22-ц/788/338/15 Суддя-доповідач - Дубровна В. В.
УХВАЛА

19 лютого 2015 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 січня 2015 року про зупинення провадження

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3

про стягнення аліментів на час навчання,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 січня 2015 року зупинене провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів на час навчання, до демобілізації ОСОБА_2 з військової служби із Збройних Сил України.

Оскаржуючи дану ухвалу суду, ОСОБА_1 просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою повернути справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Не погоджуючись із даною ухвалою, зазначає, що зупинення провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.201 ЦПК передбачає дві умови, зокрема: перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України та переведення їх на воєнний стан. Відповідач дійсно перебуває на військовій службі, однак у даному випадку відсутня друга умова, а саме, переведення Збройних Сил України на воєнний стан. Як відомо Президент України не приймав рішення про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, зокрема в Донецькій та Луганських областях. Вказує, що фактично відповідач не перебував жодного дня в зоні проведення АТО. Його військова служба полягає в охороні певних об`єктів, які знаходяться у м.Києві, а сам він проживає в Київській області і їздить до м.Києва для проходження воєнної служби. А отже, він може з`явитися в судове засідання, надавати докази та користуватися іншими процесуальними правами. Про таку можливість свідчить ще й те, що він поштою надіслав свої заперечення проти позову, документи та заявив клопотання про зупинення провадження у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для розгляду справи по суті позову.

До апеляційного суду повернулася поштова кореспонденція, адресована відповідачу з відміткою про відмову в отриманні повістки.

Згідно ч.8 ст.76 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну відмітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати повістку вважається повідомленою.

Колегія суддів вважає, що за викладених обставин є підстави вважати, що відповідач належним чином повідомлений про дату час та місце слухання справи.

Зупиняючи провадження в справі згідно п.3 ч. 1 ст. 202 ЦПК України, суд першої інстанції виходив із неможливості подальшого розгляду справи у зв`язку із перебуванням відповідача на військовій службі в Збройних Силах України та з метою недопущення порушення його цивільних прав та інтересів.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 з 17 березня 2006 року по 24 грудня 1997 року (а.с.4,5).

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19 листопада 1996 року, актовий запис № 1193 (а.с.6).

За рішенням суду шлюб між сторонами розірваний та стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 на утримання дитини аліменти, згідно з чинним законодавством. На даний час донька повнолітня, але продовжує навчання в Сумському будівельному коледжі. Навчається на третьому курсі денного відділення в групі Б-32 за спеціальністю «Будівництво та експлуатація будівель і споруд». Термін закінчення коледжу - 30 червня 2016 року (а.с.9).

07 грудня 2014 року ОСОБА_2 надав суду заперечення на позовну заяву, в яких окрім іншого, просив зупинити провадження у справі у зв`язку з його перебуванням на військовій службі в Збройних Силах України при частковій мобілізації.

За загальним правилом п.3 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування позивача або відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Пунктом 1 ч.1 ст.202 ЦПК України передбачене право суду зупинити провадження у справі за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи під час перебування сторони на строковій військовій службі або альтернативній (невійськовій) службі не за місцем проживання.

Воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень (ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»).

Відповідно до ст. 39 Закону Про загальний військовий обов`язок і військову службу від 18 червня 1999 року рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях приймається Президентом України у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Аналогічна норма закріплена і у ст.5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Визначення мобілізації викладено у ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно ст.1 Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 06 травня 2014 року у зв`язку з різким ускладненням внутрішньополітичної обстановки у південних і східних регіонах держави внаслідок дальшого втручання Російської Федерації у внутрішні справи України, зростанням соціальної напруги в державі, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106, статті 112 Конституції України постановлено оголосити та провести часткову мобілізацію.

Судом встановлено, що відповідно до довідки зі Згурівського районного військового комісаріату Київської області від 08 грудня 2014 року №57 військової частини ПП НОМЕР_2 від 04 вересня 2014 року ОСОБА_2 дійсно згідно ст.29 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (згідно Указу Президента України від 19 березня 2014 року №303) призваний на військову службу при частковій мобілізації від 04 квітня 2014 року.

Отже, відповідач ОСОБА_2 не перебуває на строковій військовій службі або альтернативній (невійськовій) службі, а тому застосування п.3 ч.1 ст.202 ЦПК України неможливе.

Колегія суддів вважає, що надана відповідачем довідка не свідчить про переведення військової частини, в якій знаходиться відповідач, на організацію і штати воєнного часу або перебування відповідача у зоні АТО.

З огляду на викладене, ухвала суду про зупинення провадження у справі не ґрунтується на законі, постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження її розгляду до суду першої інстанції відповідно до ст. ст.311,312 ЦПК України.

Статтею 311 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджають подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України розглядаючи скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.3, 311 ч.1 п.1,2,3,4, 312 ч.1 п.3, 313, 314 ч.1п.2, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 січня 2015 року скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Головуючий-

Судді-