Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.15 року Лисичанський міський суд Луганської області

в складі:головуючої судді Чернобривко Л.Б.,

при секретарі Дьоміновій О.М.,

за участю заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лисичанську цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа Лисичанської міської ради Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини,-

в с т а н о в и в :

заявниця звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р., і доводиться заявниці дідусем. На момент смерті дідуся проживала разом з ним однією сім'єю. Коли, звернулась до нотаріусу у м. Лисичанськ, з метою оформлення спадщини, нотаріус їй відмовив у вчиненні нотаріальної дії, заяву про відмову від спадщини заявниця не подавала.

У судове засідання заявниця з'явилась, надала суду наступні пояснення: з 1981 року проживала разом з дідусем ОСОБА_2, вели спільне господарство, проживали однією сім'єю за адресою: АДРЕСА_1, ця квартира належить дідусю. Дідусь забрав заявницю жити із ним, бо її мати ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_6, а батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7., батьки не перебували у шлюбі. Коли після смерті дідуся звернулась до нотаріуса, то отримала відмову оскільки пропущено строк для прийняття спадщини. Встановлення факту проживання із дідусем ОСОБА_2 необхідно задля прийняття спадщини.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій не заперечує проти задоволення позову, просила розглядати праву без її участі.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є пенсіонеркою, пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 і є сусідкою заявниці. Знає заявницю від народження, проживає за цією адресою з 1967 року, дідусь ОСОБА_2 забрав до себе жити його унучку ОСОБА_1, жили в трьох бабуся, дідусь і внучка, потім бабуся померла, дідусь поїхав і заявниця жила сама 1 рік і 10 місяців. Потім проживала разом із дідусем, який ІНФОРМАЦІЯ_8 року помер.

Свідок ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, є пенсіонеркою, пояснила, що є сусідкою заявниці і проживає за адресою: АДРЕСА_3, ОСОБА_2 проживав в цьому будинку в кв. 4 разом із своєю дружиною, батьками заявниці і заявницею однією сім'єю, потім померла бабуся, після якої батьки заявниці. Таким чином, заявниця жила разом із дідусем до самої його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 р, (а.с.7) є дідусем заявниці (а.с.5-6).

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Виходячи з вищезазначеного з урахуванням, що встановлення факту постійного проживання зі померлим на час відкриття спадщини необхідне задля прийняття спадщини, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 256, 258-259 ЦПК України, ст.ст.1217, 1223, 1233, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 заінтересована особа Лисичанської міської ради Луганської області про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 із її дідусем ОСОБА_2, померлим ІНФОРМАЦІЯ_5 року на момент відкриття спадщини включно.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.Б. Чернобривко