Справа № 2/489/460/2015 р.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

6 квітня 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді Спінчевської Н.А.,

при секретарі - Ковальової С.В.,

за участю представника позивача Бабенко О.О., представників відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2014 року Миколаївська міська рада звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що в результаті проведення перевірки Державною інспекцією сільського господарства в Миколаївській області було встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_4 земельної ділянки площею 37 кв.м біля будинку АДРЕСА_1 шляхом встановлення огорожі.

19.06.2014 року Державною інспекцією сільського господарства в Миколаївській області складено акт обстеження земельної ділянки № 20, акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, згідно з якими встановлено, що ОСОБА_4 самовільно зайняв земельну ділянку площею 37 кв.м шляхом встановлення огорожі біля будинку АДРЕСА_1 за рахунок земель комунальної власності.

Постановою від 23.06.2014 року ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі статті 53-1 КУпАП у вигляді накладення штрафу в розмірі 170 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд зобов'язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 37 кв.м, розташовану біля будинку АДРЕСА_1, шляхом демонтажу огорожі.

У судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримала, просила про його задоволення.

Представники відповідача проти позову заперечували.

Вказували на те, що спірна земельна ділянка не є самовільно зайнятою, оскільки ще 21.07.2013 року між відповідачем та адміністрацією Ленінського району Миколаївської міської ради укладено договір на утримання прилеглої території, в яку і входить дана земельна ділянка. Дану земельну ділянку відповідач утримує в належному стані, а існуюча огорожа ніяких перешкод нікому не створює. До того ж, наявну на земельній ділянці огорожу він не встановлював, вона була установлена іншим власником будинку.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 21.04.2010 року державним нотаріусом Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області Гавеля О.О., відповідач є власником житлового будинку АДРЕСА_1.

Як слідує з акту обстеження земельної ділянки державної інспекції сільського господарства в Миколаївській області від 19.06.2014 року відповідачем використовується земельна ділянка біля будинку АДРЕСА_1 площею 37 кв.м, на якій встановлено огорожу.

Відповідно до положень ч.2 ст.90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку встановленому законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель " самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Рішенням Миколаївської міської ради від 19.04.2007 року №12/21 були затверджені Правила благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м.Миколаєві.

Зазначеними вище Правилами (зі змінами та доповненнями, внесеними Рішенням Миколаївської міської ради №28/10 від 16.05.2013 року ) викладеними в новій редакції визначено порядок благоустрою міста, його санітарний стан-утримання дворових і внутріквартальних територій, територій, прилеглих до приватних домоволодінь, проїзної частини вулиць, доріг, мостів, шляхопроводів і набережних інших об'єктів благоустрою відповідно до чинного законодавства.

Згідно п.7.3 вказаних Правил підприємства, організації, установи, власники або користувачі присадибних ділянок можуть укладати договір на утримання прилеглої території з адміністрацією району, в якому знаходиться даний об'єкт, форма якого визначена в Додатку 2 Правил.

Як слідує з матеріалів справи, у відповідності до положень зазначених Правил, 21 липня 2013 року між адміністрацією Ленінського району Миколаївської міської ради та ОСОБА_4 було укладено договір на утримання прилеглої до будинку території, розташованої по АДРЕСА_1.

12.02.2015 року в додаток до укладеного договору адміністрацією Ленінського району Миколаївської міської ради відповідачу було надано план-схему прилеглої території.

А відтак підстав вважати, що спірна земельна ділянка є самовільно зайнятою, суд не вбачає.

Разом з тим, у відповідності до положень п.1.6 укладеного договору за погодженням з Управителем проводиться влаштування, ремонт та обслуговування турнікетів, малих архітектурних форм, до яких положення п.13 даних Правил благоустрою, в тому числі, відносить і огорожі.

Між тим, доказів того, що встановлення огорожі на спірній земельній ділянці було погоджено відповідачем у встановленому порядку матеріали справи не містять.

Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позов Миколаївської міської ради підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215 ЦПК України суд

В И Р І Ш И В:

Позов Миколаївської міської ради до ОСОБА_4 про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_4 за власний рахунок демонтувати огорожу, що знаходиться на земельній ділянці площею 37 кв.м біля будинку АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Миколаївської міської ради 243 грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.А. Спінчевська