Справа №2-960/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді: Оксюти Т.Г.

при секретарі: Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ГБК «Залізничник» про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом до відповідача у якому просили визнати за ними право власності у рівних частинах в порядку спадкування за законом на гаражний бокс АДРЕСА_2.

Свої вимоги обґрунтовують тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4

Після його смерті відкрилась спадщина. Заповіту ОСОБА_4 не залишив.

Спадкоємцями першої черги є позивачі: ОСОБА_1 його дружина, ОСОБА_3 його донька та батько ОСОБА_2

У встановлений законом строк позивачі звернулись до нотаріальної контори, у зв'язку з чим П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу та видано свідоцтво про право на спадщину на майно ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, крім гаражного боксу №60, поверх 1, ряд 2, площею 34,2 кв.м., на який у позивачів був відсутній документ про право власності, у зв'язку з тим, що померлий не встиг його оформити у встановленому порядку.

ОСОБА_4 був членом ГБК «Залізничник», пайовий внесок ним був сплачений у повному обсязі. Гаражний бокс був побудований господарчим способом та введений в експлуатацію у листопаді 1981 року.

Зазначили, що на момент смерті ОСОБА_4, вони постійно проживали разом з ним та вважають, що після його смерті, у відповідності до ст. 1268 ЦК України фактично прийняли спадщину, а саме: гаражний бокс АДРЕСА_2.

На підставі викладеного просили позов задовольнити.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 24.02.2015 року було прийнято від ОСОБА_3 відмову від позову до ГБК «Залізничник» та провадження по справі в цій частині закрито.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги своїх довірителів підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував.

Вислухавши думку представників позивачів та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3 виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві, ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_4

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцями першої черги за законом є дружина ОСОБА_1, дочка ОСОБА_3, та батько ОСОБА_2

У встановлений законом строк позивачі звернулись до П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа №1253/2010 року до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 гр. ОСОБА_4

З матеріалів спадкової справи вбачається, що від ОСОБА_3 надійшла заява про відмову від належної їй частки спадкового майна після смерті її батька, на користь дружини померлого - ОСОБА_1

22.02.2011 року П'ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою на підставі заяв позивачів були видані свідоцтва про право на спадщину за законом.

Спадщина, на яку були видані свідоцтва складається з: квартири АДРЕСА_1, яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 04.06.1994 року.

Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, померлому ОСОБА_4, також належав гаражний бокс №60, поверх 1, ряд №2, площею 34,2 кв.м. Проте, нотаріусом на вказаний гараж свідоцтво про право на спадщину не було видано позивачам у зв'язку з відсутністю у них документу про право власності ОСОБА_4 на вказаний гараж.

Позивачі просили визнати за ними право власності у рівних частинах в порядку спадкування за законом на гаражний бокс АДРЕСА_2, на що слід зазначити наступне.

Встановлено, що ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3, був членом ГБК «Залізничник», що підтверджується довідкою №325 від 16.05.2008 року.

З вказаної довідки також вбачається, що пайовий внесок ОСОБА_4 за гаражний бокс АДРЕСА_2 було сплачено у повному обсязі. Гаражний бокс побудований господарчим способом та введений в експлуатацію у листопаді 1981 року.

Відповідно до технічного паспорту інвентаризаційна вартість гаражного боксу станом на 11.06.2008 року складає 10966,00 грн.

Ст. 15 Закону України «Про власність» передбачено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до ч. 2 п 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Відповідно до ч. 1 п. 16 вказаної Постанови, при вирішенні спорів у зв'язку зі спадкуванням за заповітом суд повинен застосовувати правила глави 85 ЦК та враховувати, що заповідач, зокрема має право: призначити своїми спадкоємцями фізичних осіб, незалежно від наявності в нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Як встановлено вище, ОСОБА_4 повністю сплатив пайовий внесок за гаражний бокс №60, поверх 1, ряд №2, площею 34,2 кв.м.

Отже, відповідно до ст. 15 Закону України «Про власність» спадкодавець, ОСОБА_4, за життя набув право власності на гаражний бокс №60, поверх 1, ряд №2, площею 34,2 кв.м. по АДРЕСА_2.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З матеріалів справи вбачається, що позивачі на момент смерті ОСОБА_4 постійно проживали разом з ним однією сім'єю, що підтверджується довідкою ЖЕКу №305 від 24.10.2014 року та відмітками у паспортах позивачів, у зв'язку з чим вони вважаються такими, що фактично прийняли у володіння гаражний бокс АДРЕСА_2.

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що позивачі про відмову від спадщини не заявляли.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про необхідність визнання за позивачами права власності на спадщину за законом в рівних частинах, а саме: на гаражний бокс АДРЕСА_2.

Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Враховуючи те, що ГБК «Залізничник», відповідно до покладених на нього повноважень, не відслідковує порушення прав власників, суд вважає, що відповідач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст. ст. 321, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 27, 28, 29, 30, 57-58, 60, 208-209, 212-215, 218 ЦПК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ГБК «Залізничник» про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, право власності в рівних частинах в порядку спадкування за законом на гаражний бокс АДРЕСА_2.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня наступного після проголошення рішення.

Суддя