АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1971/15
Справа № 643/116330/13-ц Головуючий 1 інст. -Єлізаров І.Є.
Категорія : договірні Доповідач - Бобровський В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Бобровського В.В.,

с у д д і в Кокоші В.В.,

Шевченко Н.Ф.,

при секретарі Лашаковій Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Московського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2014 року

по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк Укргазбанк" в особі Харківської обласної дирекції ПАТ АБ "Укргазбанк" до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ПНХМНО ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ПАТ Акціонерний банк "Укргазбанк", ОСОБА_4, ОСОБА_5, 3-тя особа ПНХМНО ОСОБА_6 про визнання частково недійсним договору іпотеки,-

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ПАТ АБ "Укргазбанк" звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_6 про звернення стягнення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року на квартиру АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору від 14 листопада 2011 року, шляхом проведення прилюдних торгів в межах виконавчого провадження.

На обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що на забезпечення виконання ОСОБА_4 зобов'язань по кредитному договору банком з ним та ОСОБА_5 9 червня 2008 року укладено договір іпотеки, за яким вони передали банку в іпотеку житловий будинок літер "В-5", площею 6422,9 кв.м, житлової - 2285,6 кв.м, в тому числі площу вказаної квартири.

З посиланням на те, що рішенням суду від 13 травня 2010 року та апеляційного суду Харківської області від 7 липня 2010 року стягнуто на користь банку солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість по кредитному договору та відкрито виконавче провадження ,яке відповідачами не виконується та те, що за час чинності рішення суду від 11 вересня 2009 року про визнання недійсним договору іпотеки та виключення із реєстру іпотек, вони здійснили відчуження квартири ТОВ "Альма-Т" , а потім квартира була відчужена ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2011 року без згоди іпотекодержателя та те, що перехід права власності на предмет іпотеки у відповідності до ст..23 Закону України "Про іпотеку" за будь-яких умов не припиняє договору іпотеки, представник банку просив задовольнити їх позов з урахуванням уточнених вимог у грудні 2014 року.

У жовтні 2014 року ОСОБА_3 звернулась з зустрічним позовом до ПАТ АБ "Укргазбанк", ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання частково недійсним договору іпотеки укладеного 9 червня 2008 року стосовно квартири АДРЕСА_1 та про виключення квартири, як предмет іпотеки за цим договором.

На обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_3 зазначала, що квартиру придбала правомірно за час виключення її із реєстру заборон на відчуження, на підставах незаборонених законом, просила у позові банку відмовити.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 23 грудня 2014 року позов ПАТ АБ "Укргазбанк" задоволено, а у позові ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення районного суду скасувати, новим рішенням її позов задовольнити, як підставний і обґрунтований, у позові банку до неї відмовити за безпідставністю вимог, з посиланням на порушення судом при вирішення справи норм матеріального і процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заперечення проти них, колегія відповідно до ч.1 ст.309 ЦПК України вирішила апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити, рішення районного суду скасувати, виходячи з наступного.

За правилом ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог і заперечень, крім випадків,встановлених ст..61 цього Кодексу, які не підлягають доказуванню.

Суд, за нормою ч.1 ст.11 ЦПК України, розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі. Під час ухвалення рішення за ч.1 ст.214 цього Кодексу, суд вирішує питання про наявність обставин, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

По справі встановлено, згідно наданих доказів та не оспорюється те, що між ПАТ АБ "Укргазбанк" та ОСОБА_4 16 грудня 2007 року укладено кредитний договір на умовах якого ОСОБА_4 отримав 2644000 доларів США, з оплатою за користування кредитними коштами 12,5% річних та погашенням заборгованості за графіком до 25 грудня 2012 року.

З метою забезпечення позичальником прийнятих зобов'язань між банком та ОСОБА_4, ОСОБА_7 9 червня 2008 року укладено нотаріально посвідчений договір іпотеки, за умовами якого вони передали банку житловий будинок АДРЕСА_1 загальною площею 6422,9 кв.м, житлової - 2285,6 кв.м, та у випадку прострочення боржником прийнятих зобов'язань за кредитним договором передбачалось право банку на задоволення вимог про стягнення заборгованості зверненням стягнення на предмет іпотеки.

При посвідченні договору іпотеки нотаріусом внесені відомості до Державного реєстру іпотек та до Єдиного реєстру заборон відчуження вказаного будинку.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 9 червня 2008 року, яке було скасовано рішенням апеляційного суду м.Харкова від 4 квітня 2012 року, вказаний договір іпотеки було визнано недійсним, виключено запис із Державного реєстру іпотек та реєстру заборон на відчуження .

У зв'язку з порушенням з грудня 2008 року ОСОБА_4 прийнятих за кредитним договором зобов'язань відповідно рішення Московського районного суду м.Харкова від 13 травня 2010року та рішення апеляційного суду Харківської області на підставі договору поруки ОСОБА_5, стягнуто солідарно з них на користь ПАТ АБ "Укргазбанк" заборгованість ОСОБА_4 1664543,02 грн. та 2630252,33 доларів США.

У листопаді 2011 року та лютому 2012 року на підставах виданих судом виконавчих листів відкриті виконавчі провадження, які боржниками не виконуються.

Згідно технічної характеристики та витягу із реєстру прав власності на нерухоме майно на багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_1 складається із житлової площі 16,8 кв.м загальною 33,1 кв.м, право власності зареєстровано на підставі договору купівлі-продажу від 13 жовтня 2009 року на ОСОБА_8, за договором купівлі-продажу від 15 грудня 2009 року перереєстрована на ОСОБА_9, 16 травня 2011 року на ФОП ОСОБА_10 на підставі рішення господарського суду від 27 січня 2011 року, 19 травня 2011 року на ТОВ "Аліма-Т", а 2 грудня 2011 року на ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2011 року.

Вказані правочини вчинені за час виключення за рішенням Московського районного суду м.Харкова від 9 червня 2008 року із Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна приміщень житлового будинку літер "В-5" в тому числі спірної квартири, яке відновлено 14 травня 2012 року за № 12488862.

За таких обставин, із застосуванням положень ст..23 Закону України "Про іпотеку", відповідно до яких перехід права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до інших осіб, в тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва іпотека вважається дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою, задовольняючи позовні вимоги ПАТ АБ "Укргазбанк" про звернення стягнення на спірну квартиру, як предмет іпотеки, що належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 14 листопада 2011 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором у загальному розмірі 3664801,99 доларів США та 23800945,13 грн. пені, суд дійшов висновку про дійсність договору іпотеки на час придбання квартири ОСОБА_3 та безпідставність її позовних вимог про недійсність договору іпотеки стосовно квартири № 14.

Проте з таким висновком суду, у зв'язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та порушенням судом вимог процесуального права при ухваленні рішення, погодитись не можна.

Згідно до ст..213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим,таким , яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно закону.

За нормами ст..5 Закону України предметом іпотеки може бути об'єкт незавершеного будівництва майнові права на нього, обтяження такого нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації у встановленому законом порядку незалежно від того, хто є власником такого майна на час укладання іпотечного договору.

Відповідно до ст..ст.6, 25, 26 Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек , затверджених постановою КМУ від 31 березня 2004 року № 410 внесення запису про обтяження до Реєстру відомостей про обтяження майна іпотекою здійснюється реєстратором на підставах повідомлення іпотекодержателя або уповноваженої ним особи чи за рішенням суду та може бути виключений ним на підставі рішення суду з обов'язковим зазначенням порядкового номера запису.

Із матеріалів справи вбачається, та не оспорюється того факту, що на час придбання квартири ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу від 14 листопада 2011 року квартира АДРЕСА_1 із реєстру обтяжень на підставі рішення суду була виключена й підстав для застосування положень ст..ст.23, 38 Закону України "Про іпотеку" та зверення стягнення заборгованості ОСОБА_4 на цю квартиру у якості іпотекодержателя у банку не було, оскільки квартира, як окремий об'єкт після відповідної реєстрації номеру та як складова будинку не перебувала в іпотеці.

З огляду на викладене, та враховуючи правову позицію Верховного Суду України у постанові від 24 грудня 2014 року по справі № 6-201цс14, колегія відповідно до ч.1 ст.213 ЦПК України вирішила рішення районного суду скасувати, у позові ПАТ АБ "Укргазбанк" про звернення стягнення заборгованої ОСОБА_4 за кредитним договором від 26 грудня 2007 року на квартиру № 14 у житловому будинку № 31 п(літер В-5) у м.Харкові як на предмет іпотеки відмовити за безпідставністю вимог, задовольнити зустрічний позов ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки № 16/08-Б від 9 червня 2008 року в частині вказаної квартири та про виключення квартири із Єдиного державного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна відповідно запису про обтяження іпотекою квартири вказаного житлового будинку від 14 травня 2012 року.

Виходячи з наведеного, керуючись ст..ст. 303, 304, 309, 313, 314 ЦПК України, колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Московського районного уду м.Харкова від 23 грудня 2014 року скасувати.

У позові ПАТ КБ "Укргазбанк" до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 26 грудня 2007 року, як на предмет іпотеки - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати недійсним договір іпотеки від 9 червня 2008 року № 16/08-Б, укладений ПАТ АБ "Укргазбанк" з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1.

Внести до Державного реєстру іпотек відомості про виключення запису від 14 травня 2012 року за № 12488862 приватного нотаріусом ОСОБА_11 про обтяження квартири АДРЕСА_1 ПАТ АБ "Укргазбанк" на підставі договору іпотеки від 9 червня 2008 року № 16/08-Б.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після проголошення але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Судді