Справа № 740/4536/14
Провадження № 2/740/24/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючого судді Кобилецького І.Ф.,

при секретарі Кубрак Н.М.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки адвоката ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача адвоката ОСОБА_4,

представників третіх осіб: ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовною заявою до ОСОБА_3 в якій просила відібрати її дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, у сторонньої особи, ОСОБА_3

В процесі розгляду справи позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про зміну позовних вимог в якій просить визначити місце проживання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з нею, за адресою: АДРЕСА_2.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що на початку 2008 року вона познайомилась з відповідачем і почала з ним проживати разом та вести спільне господарство. З 01.08.2012 року по 04.07.2014 року вони проживали в АДРЕСА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син - ОСОБА_7, а ІНФОРМАЦІЯ_2 вона стала матір'ю ОСОБА_8.

Запис про батька дітей було вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, за її заявою.

У липні 2014 року відповідач забрав дітей і переїхав проживати до своєї сестри в будинок АДРЕСА_3, у зв'язку з чим вона змушена була звернутись до Ніжинського МВ УМВС за допомогою у поверненні дітей.

16.07.2014 року в присутності працівників Ніжинського МВ УМВС України, діти їй були повернуті, а 17 вересня 2014 року відповідач знову забрав дітей і з цього часу вони проживають з ним за адресою: АДРЕСА_1.

На підставі рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24.10.2014 року батьком дітей було визнано ОСОБА_3

Вона неодноразово просила відповідача повернути їй дітей, але він добровільно дітей не повертає і спілкуватись їй з ними не дозволяє.

На даний час вона з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання їх дітей, і вона проти того, щоб діти залишились проживати з ОСОБА_3

ОСОБА_3 подав до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 в якому просить визначити місце проживання дітей: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з ним, за адресою: АДРЕСА_4.

В обґрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 посилається на те, що до червня 2014 року він проживав із ОСОБА_1

Причиною розірвання їх стосунків були постійні сварки з нею та перебування її в стані алкогольного сп'яніння.

На початку липня він забрав дітей і переїхав проживати до своєї сестри ОСОБА_9 у квартиру АДРЕСА_1

16.07.2014 року ОСОБА_1 забрала дітей до себе у присутності працівників міліції.

З 16.07.2014 року по 01.08.2014 року діти проживали з ОСОБА_1, але вона не доглядала за ними.

01.08.2014 року він дізнався, що дочка ОСОБА_10 перебуває за адресою АДРЕСА_5. Приїхавши туди він виявив, що ОСОБА_1 немає, а дочка хвора і перебуває з чужими людьми, які перебували в стані алкогольного сп'яніння. Тоді він викликав працівників міліції і швидку допомогу, після чоло дочку госпіталізували до Ніжинської ЦМЛ.

З 13.08.2014 року по 31.10.2014 року діти перебували на лікуванні і весь цей час ОСОБА_1 не цікавилась ними.

Зараз діти проживають з ним за адресою: АДРЕСА_5, де є всі умови для проживання дітей. Вказаний будинок належить батькам його співмешканки і особи, які проживають там, не заперечують, щоб він з дітьми проживав там.

Він не згоден, щоб діти проживали з ОСОБА_1, оскільки за її місцем проживання відсутні умови для проживання дітей.

В судовому засіданні позивачка за основним позовом ОСОБА_1 підтримала заявлені нею в позовній заяві вимоги, зустрічний позов не визнала і пояснила, що відповідач ОСОБА_3 забрав дітей і не дозволяє їй з ними зустрічатись. Коли її діти перебували в лікарні, то вона зверталася і до міліції, і в орган опіки та піклування з метою вияснити де вони, проте їй цього не повідомляли. Вона алкогольними напоями не зловживає, проживає в будинку, в якому створені всі належні умови для проживання та виховання дітей. Тому просила задовольнити її позовні вимоги, а задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 просила відмовити.

Представник позивачки за основним позовом адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги заявлені її довірителем і пояснила, що розлучення дітей з матір'ю являється винятковою обставиною. ОСОБА_1 має всі умови для проживання та виховання дітей, за місцем проживання характеризується позитивно. ОСОБА_1 хоче спілкуватись з дітьми, виховувати їх, проте відповідач ОСОБА_3 не дозволяє позивачці бачитись з дітьми. Сам же ОСОБА_3 вихованням дітей не займається. В даний час ОСОБА_3 проживає у співмешканки, в якої є своїх двоє малолітніх дітей, і тому остання не зможе належним чином виховувати та доглядати ще двох малолітніх дітей. Тому просила задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, а в задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 просила відмовити.

Відповідач за основним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_3 в судовому засіданні не визнав заявлених до нього позовних вимог, зустрічний позов підтримав і пояснив, що ОСОБА_1 не належним чином виконує свої батьківські обов'язки. Коли діти знаходились в лікарні, то ОСОБА_1 їх не провідувала, а за дітьми в той час доглядав він. В даний час діти проживають з ним у будинку, що належить батькам його співмешканки. Його співмешканка добре ставиться до дітей, доглядає за ними. Для дітей є всі умови для проживання. Тому просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, а його зустрічний позов просив задовольнити.

Представник відповідача за основним позовом адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 не належним чином виконувала свої батьківські обов'язки щодо виховання своїх малолітніх дітей. Лише після того, коли ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 щодо визнання батьківства, остання змінила свою поведінку та стала краще ставитись до дітей. ОСОБА_1 офіційно ніде не працює, а ОСОБА_3 працює приватним підприємцем і має кошти щоб належним чином утримувати дітей. В даний час діти проживають разом ОСОБА_3, для них створені всі належні умови для проживання. Тому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, а зустрічний позов ОСОБА_3 просив задовольнити.

Представник третьої особи - виконавчого комітету Ніжинської міської ради ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що в орган опіки та піклування звернувся ОСОБА_3 з заявою про надання висновку щодо визначення місця проживання дітей. В процесі розгляду заяви вона зустрічалась з батьками дітей, працівниками їх служби проводились обстеження місця проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3, і за результатами перевірки було зроблено висновок про можливість проживання дітей з батьком. Вирішальне значення для надання такого висновку стали два випадки, які свідчили про те, до ОСОБА_1 неналежним чином займається вихованням своїх дітей. В процесі розгляду справи, ОСОБА_1 змінила своє ставлення до дітей, стала турбуватись за них, створила за місцем свого проживання належні умови для проживання та виховання дітей. На даний час є висновок органу опіки та піклування Ніжинської районної державної адміністрації про можливість проживання дітей з ОСОБА_1 Тому у вирішенні спору вона покладається на розсуд суду.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Ніжинської райдержадміністрації ОСОБА_5 в судовому засіданні, на початку судового розгляду справи, пояснила що останні роки ОСОБА_1 не проживала в житловому будинку в с. Григорівка, а проживала в м. Ніжині. Житловий будинок, в якому раніше проживала ОСОБА_1, придатний для проживання. І що їй важко сказати, з ким буде краще проживати дітям.

Вислухавши пояснення сторін у справі та їх представників, пояснення представників третіх осіб, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Копіями свідоцтв про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, підтверджується, що їх матір"ю являється ОСОБА_1 ( а.с. 5, 6 ).

В матеріалах справи є копія рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання батьківства, яке набрало законної сили, яким позовні вимоги ОСОБА_3 були задоволені, і його було визнано батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 39-40 ).

На час розгляду справи в суді батьки малолітніх дітей, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, проживають окремо.

Віповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов"язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (ч. 2 ст. 161 СК України).

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір"ю.

Згідно пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім"ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов"язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

В судовому засіданні встановлено, що і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 за місцем проживання характеризуються позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебувають, що підтверджується довідками-характеристиками за місцем їх проживання та довідками з Ніжинського психоневрологічного диспансеру.

В судовому засіданні встановлено, що і ОСОБА_1 і ОСОБА_3 добре ставляться до своїх малолітніх дітей, піклуються про них. Проте ОСОБА_3, з яким в даний час проживають діти, не дає можливості ОСОБА_1 бачитись та спілкуватись з дітьми, приносити дітям подарунки.

І про це підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16

Актами обстеження матеріально-побутових умов проживання сім"ї ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується, що в них створені всі умови для проживання та виховання дітей.

В матеріалах справи є висновок виконавчого комітету Ніжинської міської ради, як органу опіки та піклування, про доцільність проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з батьком, ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_5 ( а.с. 76 -77 ).

Також в матеріалах справи є висновок органу опіки та піклування Ніжинської райдержадміністрації про доцільність проживання малолітніх дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з матір"ю, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_6 ( а.с. 122 ).

При вирішенні питання про визначення місця проживання дітей суд враховує вік дітей, а саме те, що діти сторін малолітні, і їм вкрай необхідна материнська любов та увага.

Також суд враховує і те, що в даний час ОСОБА_3 проживає без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, в будинку її батьків. Що в цієї жінки мається двоє власних дітей, і вік однієї дитини становить всього лише кілька місяців.

Тому, на переконання суду, ОСОБА_3 та жінка з якою він в даний час проживає, не зможуть приділяти достатньої уваги та турботи ще і про малолітніх дітей сторін у справі.

Крім того, в судовому засіданні не було встановлено ніяких виняткових обставин, які б давали підстави розлучити дітей з їх матір"ю.

З урахуванням вищенаведеного суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1, а в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 161 СК України, суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 задовольнити і визначити місце проживання дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, з нею, за адресою: АДРЕСА_6

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя : Кобилецький І.Ф.