Дата документу 05.02.2015
Справа № 501/4742/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2015 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді Ледньової Т.В.

при секретарі Пращук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллічівську Одеської області справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою (а.с. 2-4), в подальшому уточненою (а.с. 63-66, 68, 86) на дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції ОСОБА_2, просив визнати неправомірними та скасувати постанови по виконавчому провадженню №40134138 від 16.10.2013 р. та 11.12.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1189,09 грн. та витрат на організацію та проведення виконавчих дій у розмірі 55 грн., посилаючись на те, що виконавчі дії проводились не за місцем його проживання, що рішення суду ним було виконано добровільно до отримання копії постанови, листа державного виконавця; що про наявність виконавчого провадження йому стало відомо лише 12.09.2014 р.; що в рішенні суду та виконавчому листі була допущена помилка у його імені.

Представник заявника підтримав уточнену скаргу, надав заяву про продовження розгляду справи у його відсутності (а.с. 86, 90).

Державний виконавець відділу державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції ОСОБА_2 скаргу не визнав, надав письмові заперечення (а.с. 16-19) та клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 74). В письмових запереченнях на а.с. 16-19 ОСОБА_2 посилається на те, що боржник був сповіщений про необхідність добровільного виконання рішення, однак не надав у встановлений строк підтвердження виконання рішення суду і до цього часу не сплатив виконавчий збір та витрати на організацію та проведення виконавчих дій.

Представник стягувача ДП «Моноліт-Сервіс» до суду не зявився, надавши пояснення (а.с. 57), в яких підтримав заперечення державного виконавця і просив розглянути справу у його відсутності.

Зясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

За змістом ст.ст. 25, 27, 28 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягується з боржника у разі невиконання ним рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання.

В ч. 2 ст. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 р. № 13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» зазначено, що суд може визнати стягнення виконавчого збору необґрунтованим, якщо встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання рішення не узгоджується зі строками, встановленими в ч. 2 ст. 24 Закону №606-XIVЮ і був нереальним.

Порядок стягнення витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, встановлений ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження».

Із ч. 5 ст. 25, ч. 1 ст. 31, ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що копії постанов про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, надсилаються не пізніше наступного робочого дня боржникові рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно наданим державним виконавцем копіям поштового реєстру та конвертів з довідками про невручення (а.с. 24, 31, 48, 75-79) вищевказані постанови, в т.ч. постанова про відкриття виконавчого провадження зі встановленням строку для добровільного виконання до 15.10.2013 р. (а.с. 23, 23 об, 24 об., 26, 26 об.), були відправлені боржнику за адресою: АДРЕСА_1, за якою ОСОБА_1 не проживає і не зареєстрований. Докази на а.с. 25 об., 28 об., 30, 87-89 підтверджують, що ОСОБА_1 не був зареєстрований у м. Іллічівську, з 14.08.1987 р. проживає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, копія постанови про відкриття провадження по справ та встановлення строку для добровільного виконання рішення суду не була отримана своєчасно.

За таких обставин суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_1 є обґрунтованою та підлягає задоволенню. При цьому суд бере до уваги, що згідно ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження» право вибору місця виконання (за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна) належить стягувачу, однак не було встановлено місце реєстрації (проживання) ОСОБА_1, а його місце роботи встановлено станом на 03.01.2014 р. (після закінчення строку для добровільного виконання рішення). Крім того, описка, допущена в рішенні Іллічівського міського суду від 08.11.2012 р. в імені боржника виправлена ухвалою суду від 09.04.2014 р. (а.с. 38-39).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 209, 210, 212, 383-387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити скаргу ОСОБА_1.

Визнати неправомірними та скасувати постанови державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції ОСОБА_2 по виконавчому провадженню №40134138 від 16.10.2013 р. та 11.12.2013 р. про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 1189,09 грн. та витрат на організацію та проведення виконавчих дій у розмірі 55 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської област на протязі 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя