Справа № 663/1281/14-ц
Провадження № 2/663/75/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року м. Скадовськ

Скадовський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Пухальського С.В.,

при секретарі Камчатній І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Скадовську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 по встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, з урахуванням уточнень позовних вимог (т. 1 а.с. 133-134), звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 ОСОБА_3 по встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син позивачки ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1. 05.08.2009 року ОСОБА_4 у встановленій законом формі зробив на випадок своєї смерті розпорядження, згідно якого все належне йому майно, заповів позивачці, проте при зверненні до державного нотаріуса, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропущенням нею встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивачка стверджує, що з 2004 року вона постійно проживала зі свої сином однією сім'єю в належному їй двоповерховому дачному будинку, який розташований у садівничому товаристві «Моряк». Вона особа похилого віку, часто хворіє, їй була потрібна допомога. На той час її син не мав постійної роботи, у нього не склалося сімейне життя, у нього також були проблеми зі здоров'ям. За таких обставин вони вирішили жити разом у належному їй житловому будинку та піклуватися один одним. Тому з цього часу син належну йому квартиру у місті Скадовську здав в оренду. З ними також проживала співмешканка ОСОБА_5. Вони разом вели домашнє господарство, займалися городництвом та садівництвом, тримали худобу. Тому просила суд встановити факт її постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених в уточненій позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та їх представник ОСОБА_6 позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та недоведеності.

Суд, заслухавши доводи та заперечення учасників цивільного процесу, розглянувши подані документи, з'ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного висновку.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.ст. 57-60 ЦПК України, засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді права власності на ? частину квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 11.05.2012 року та свідоцтва про право власності на житло № 140 від 21.06.1996 року (т. 1 а.с. 6, 10).

Після смерті ОСОБА_4 до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися дружина спадкодавця ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 (т. 2 а.с. 3).

05.08.2009 року ОСОБА_4 у встановленій законом формі зробив на випадок своєї смерті розпорядження, згідно якого все належне йому майно, в тому числі належну йому частину квартири АДРЕСА_1, заповів своїй матері ОСОБА_1 (т. 2 а.с. 14).

Проте у встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернулася, в зв'язку з чим їй відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (т 2 а.с. 10, 15).

Із системного аналізу ч. 4 ст. 256 ЦПК України, п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб або за наявності інших спадкоємців і спору між ними розглядаються судами за правилами позовного провадження.

Враховуючи наявність спору з приводу спадкування після смерті ОСОБА_4, звернення ОСОБА_1 до суду за правилами позовного провадження відповідає діючому законодавству України.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року).

Із копії паспорту ОСОБА_1 та довідки Скадовської міської ради Херсонської області від 21.03.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 (т 1 а.с. 5, 9).

На підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 на час відкриття спадщини, позивачка посилалася на акт обстеження житлово-побутової комісії Скадовської міської ради Херсонської області від 21.03.2014 року (т. 1 а.с. 13), в якому з пояснень громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 встановлено факт проживання ОСОБА_1 зі своїм сином ОСОБА_4 з 2004 року по день смерті останнього, довідку Скадовської міської ради Херсонської області № 1031 від 21.03.2014 року (т. 1 а.с. 14), а також покази свідків.

Разом з тим, свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що належна йому дача, яку він придбав у 2004 році, розташована неподалік від дачі ОСОБА_1 Він є моряком, вдома буває 2-3 місяці весною або влітку у відпустці. Зазначив, що в цей період часто бачив ОСОБА_1, яка приїздила на дачу на своєму автомобілі, привозила продукти сину. Вона приїздила кожного понеділка, в будні дні 2-3 на тиждень, машину ставила біля двору. При цьому не міг з упевненістю стверджувати, що ОСОБА_1 постійно проживала на дачі разом зі своїм сином, тому заперечив зміст акту житлово-побутової комісії від 21.03.2014 року в цій частині.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що працює головою садового товариства «Моряк» з квітня 2009 року, у товаристві буває кожного дня у літній сезон, а в зимовий період - не менше 10 разів на місяць, з цього часу ОСОБА_4 проживав на дачі зі своєю співмешканкою ОСОБА_5. Не бачив щоб разом з ними проживала ОСОБА_1, вона приїздила до них кожен понеділок, в інші дні 2-3 рази на тиждень, привозила продукти харчування, при цьому ставила автомобіль біля двору. Він не бачив, щоб ОСОБА_1 залишалася на дачі на ніч. Також зазначив, що він часто бував на дачі в ОСОБА_4, контролював споживання електроенергії, але порушень у них не було.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснили, що являються сусідами з ОСОБА_1 по дачі з 2003 року, мають з нею гарні відносини, в 2004 році ОСОБА_1 повідомила їм, що на її дачу переїжджає жити її син ОСОБА_12 та невістка ОСОБА_5. З того часу вони стали жити разом на дачі. ОСОБА_1 приїздила на дачу кожен день, в будні після обіду, в них було господарство. При цьому коли вони (ОСОБА_10 та ОСОБА_11) їхали з дачі, кожен раз близько 17 години, автомобіль ОСОБА_1 залишався біля двору. Крім того, ОСОБА_11 додав, що ОСОБА_1 не могла сама заганяти автомобіль у двір і він допомагав їй це зробити, за період з 2004 року близько 5-6 разів.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснила, що вона є першою дружиною ОСОБА_4, в неї гарні стосунки з ОСОБА_1 Зазначила, що за життя ОСОБА_14 до вересня 2007 року вона на його прохання в літній час доглядала за його дачею, яка розташована поряд з дачею ОСОБА_1, зазначила, що та проживала на дачі разом зі своїм сином ОСОБА_4, більше з ними ніхто не проживав.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснив, що в 2004 році він уклав з ОСОБА_4 договір оренди квартири АДРЕСА_2 в усній формі, розраховувався за оренду квартири з ОСОБА_4 або його співмешканкою ОСОБА_15, після смерті ОСОБА_4 його мати уклала з ним договір оренди вказаної квартири. Він був на дачі один раз взимку 2006-2007 року - допомагав ОСОБА_4 перевезти з його квартири меблі, це було після обіду, в будинку були ОСОБА_15 та ОСОБА_1, йому здалося, що вони там проживали. Більше ніколи на дачі, де проживав ОСОБА_4, він не був.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснила, що вона є свахою ОСОБА_1, з якою має гарні стосунки, в ОСОБА_4 життя не склалося, він часто хворів, не працював, тому ОСОБА_1, яка також має проблеми зі здоров'ям, вирішила, що вони будуть жити разом на дачі. Вони жили втрьох, з ними жила ОСОБА_16. У них було спільне господарство. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 хворіли, вони жили в місті Скадовську в квартирі ОСОБА_1 й лікувалися в лікарні, яка розташована поруч. Бувала на дачі близько по 2 рази на місяць.

Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснив, що він був другом ОСОБА_4 з дитинства і підтримували відносини до його смерті, зустрічалися в місті, а потім на дачі, так як ОСОБА_4 став жити на дачі, де проживав разом з матір'ю та співмешканкою ОСОБА_16. Він бував на дачі не менше одного разу на місяць, іноді залишався ночувати. У них на дачі було господарство, декілька разів допомагав ОСОБА_16 по господарству. Останній раз він був на дачі в квітні 2012 року, ОСОБА_1 також була на дачі.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснила, що вона проживає неподалік від дачі ОСОБА_1 через декілька будинків. Зазначила, що ОСОБА_4 проживав на дачі з ОСОБА_16. ОСОБА_1 разом з ними не проживала, тільки приїздила декілька разів на тиждень, зі слів ОСОБА_16 знає, що вона привозила їм продукти. Також вказала, що часто проходила повз будинок ОСОБА_1, після обіду бачила, що автомобіль ОСОБА_1 стояв біля двору, ввечері не було, в дворі також його не бачила. ОСОБА_4 з ОСОБА_16 тримали господарство, корову, курей, свиней.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні пояснив, що він мешкає на дачі вже 22 роки неподалік від будинку, де проживав ОСОБА_4 Бував на дачі ОСОБА_4 3-4 рази на тиждень. Зазначив, що він не бачив щоб ОСОБА_1 проживала на дачі разом з ОСОБА_4, бачив як вона приїздила на дачу декілька разів на тиждень. ОСОБА_12 проживав на дачі разом зі співмешканкою ОСОБА_16.

Свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні пояснив, що його ділянка знаходиться неподалік від дачі ОСОБА_4. Знає, що ОСОБА_4 проживав із жінкою на ім'я ОСОБА_16, а ОСОБА_1 з ними не проживала. У ОСОБА_4 було господарство, все робила ОСОБА_16, а ОСОБА_1 нічого не робила, лише приїздила декілька разів на місяць, привозила продукти харчування та гроші. Також свідок повідомив, що він на дачі не живе, лише буває там кожен день, іноді залишається ночувати.

При цьому суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_13, яка вказувала, що крім ОСОБА_1 з ОСОБА_4 більше ніхто не проживав, оскільки спростовуються в цій частині показами свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, тому не бере до уваги її покази.

Також, як вбачається з відповіді голови правління СТ «Моряк» від 09.12.2014 року, за період з 03.04.2009 року ОСОБА_1 ніколи не проживала однією сім'єю зі своїм сином ОСОБА_4 в будинку АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 160).

З огляду зазначеного, оцінюючи покази допитаних в судовому засіданні свідків з точки зору достовірності та достатнього взаємного зв'язку у їх сукупності, суд зазначає, що покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 в частині їх тверджень про постійне проживання померлого ОСОБА_4 з позивачкою ОСОБА_1, які, як встановлено в судовому засіданні мають гарні відносини з останньою, спростовуються показами свідків ОСОБА_9 - голови садового товариства, ОСОБА_8, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, які є сусідами по дачі та жителями садового товариства, тому, за відсутності інших належних та допустимих доказів цього факту, не приймаються судом до уваги.

Свідок ОСОБА_15 взагалі зазначив, що він всього одного разу в 2006 чи 2007 році був на дачі й бачив там ОСОБА_1, що, на думку суду, не свідчить про постійне її проживання з ОСОБА_4 до його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд також звертає увагу на те, що допитані в судовому засіданні свідки, в переважній більшості вказували лише на тимчасове перебування ОСОБА_1 за місцем постійного проживання її померлого сина.

При цьому суд вважає недопустимим доказом акт обстеження житлово-побутової комісії Скадовської міської ради Херсонської області від 21.03.2014 року (т. 1 а.с. 13), оскільки суперечить змісту показів свідка ОСОБА_8, а також свідків ОСОБА_9, ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_20, змісту відповіді голови садового товариства «Моряк» від 09.12.2014 року (т. 1 а.с. 160), тому не бере до уваги вказаний акт обстеження, як не бере до уваги й довідку Скадовської міської ради Херсонської області від 21.03.2014 року (т. 1 а.с. 14), оскільки видана на підставі його даних.

Також суд не бере до уваги письмові заяву ОСОБА_21 (т. 1 а.с. 219) та пояснення ОСОБА_7 (т. 2 а.с. 52), та вважає їх недопустимими доказами на підтвердження факту постійного проживання позивачки зі своїм сином на час його смерті, оскільки вказані особи не були допитані в судовому засіданні у відповідності до порядку, встановленого процесуальним законом, для допиту свідка.

Надані позивачкою копії договору оренди квартири від 20.05.2012 року (т. 1 а.с. 15-17), акту про заміну електролічильника від 04.12.2012 року (т. 1 а.с. 21), квитанції за оплату комунальних послуг (т. 1 а.с. 22-29), не підтверджують факту її постійного проживання зі своїм сином на час його смерті, оскільки виконані після його смерті, тому також не приймаються судом до уваги.

Отже в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України, не знайшли свого підтвердження переконливими, належними та допустимими доказами доводи позивачки та її представника щодо постійного проживання позивачки зі своїм сином на час його смерті. Будь-яких інших доказів, що свідчили б про спільний побут чи ведення спільного господарства ОСОБА_1 разом із покійним сином, суду не надано, тому суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 по встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Херсонської області через Скадовський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення, з подачею її копії до суду апеляційної інстанції.

Суддя Пухальський С.В.