АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/302/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

за участю: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Хмельницької обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи „Колос", Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року за позовом Хмельницької обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи „Колос", Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

Хмельницька обласна комплексна дитячо-юнацька спортивна школа „Колос" та Хмельницька обласна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України звертаючись в суд із зазначеним позовом вказували, що ОСОБА_3, займаючи посаду тренера викладача з боротьби бойового самбо за період з квітня 2010 року по червень 2012 року не відпрацьовував години щоденного навантаження, але отримував за це заробітну плату. Головний бухгалтер ОСОБА_4 здійснювала нарахування зарплати ОСОБА_3 при відсутності даних фактично відпрацьованих годин останнього. Директор ДЮСШ ________________________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Продан Б.Г. Категорія: 53,56

Доповідач: Варвус Ю.Д.

„Колос" ОСОБА_5 зобов'язана була забезпечити ведення достовірного обліку фактично відпрацьованих годин тренера з метою недопущення розтрати коштів. Однак, цього зроблено не було, що призвело до розтрати грошових коштів в сумі 99307 грн. 34 коп. Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. Враховуючи викладене, просили суд стягнути на користь Хмельницької обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи „Колос" з ОСОБА_3 92159 грн.36 коп. матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_4 2810 грн.43 коп. матеріальної шкоди, стягнути з ОСОБА_5 4337 грн.55 коп. матеріальної шкоди.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року в позові Хмельницької обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи „Колос", Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України відмовлено.

В апеляційній скарзі Хмельницька обласна комплексна дитячо-юнацька спортивна школа „Колос" та Хмельницька обласна організація Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства „Колос" агропромислового комплексу України не погоджуються з рішенням суду, просять його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. Вважають рішення суду таким, що не відповідає вимогам ст.ст. 213-215 ЦПК України, оскільки не містить мотивів з яких суд вважає встановленою наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, посилання на норми закону, на підставі яких вирішено справу. Зокрема, помилковим є посилання суду на те, що позивачем не було доведено спричинення матеріальної шкоди відповідачами.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Умови, порядок, межі і розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну ними підприємству, установі організації, встановлені главою ІХ КЗпП України.

Відповідно до ст.130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника.

Трудові обов'язки працівника визначаються законодавством, трудовим договором, посадовою інструкцією, наказами керівника тощо.

Підставою для матеріальної відповідальності може бути вина у формі або прямого умислу або необережності (халатність, недбалість); дії працівника повинні призвести до негативних наслідків, тобто має бути пряма дійсна шкода, що підлягає відшкодуванню; між діями та наслідками дій працівника наявний причинний зв'язок. Відсутність підстав чи однієї з умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов'язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Згідно ст.132 КЗпП України, за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку.

Статтею 134 КЗпП України визначені випадки, коли працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації.

Згідно зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачі, звертаючись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, посилалися на те, що в ході перевірки Територіальною державною інспекцією з питань праці у Хмельницькій області табелів обліку робочого часу в Хмельницькій обласній комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі „Колос" було встановлено, що у табелях навпроти прізвища ОСОБА_3 відсутні відмітки щодо кількості щоденно відпрацьованих годин, відповідно до п.2 додатку 6 до наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 23 вересня 2005 року №2097. Заробітна плата ОСОБА_3 нараховувалася за кількість відпрацьованих днів, а не за кількість відпрацьованих годин, що призвело до незаконного нарахування йому заробітної плати та відпускних.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не надано суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про спричинення позивачами майнової шкоди Хмельницькій обласній комплексній дитячо-юнацькій спортивній школі „Колос" в сумі 99307 грн.34 коп.

Такий висновок суду підтверджується матеріалами справи.

Пленум Верховного Суду України у п.4 постанови від 29 грудня 1992 року №14 „Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" роз'яснив, що під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов'язків, грошові виплати.

Обов'язок доведення наявності умов для покладення матеріальної відповідальності на працівника лежить на роботодавцеві (ст.138 КЗпП України).

Акт Територіальної державної інспекції з питань праці у Хмельницькій області №22-01-25/401 від 16 червня 2014 року та посилання представника позивача на порушення умов трудового контракту і посадової інструкції самі по собі не можуть бути підставами для визнання вини ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в незаконному нарахування та отриманні ОСОБА_3 заробітної плати та відпускних за період з квітня 2010 року по червень 2012 року і покладення на них обов'язку щодо повного відшкодування шкоди відповідно до вимог ст.ст.132, 134 КЗпП України. Матеріальна відповідальність та її межі в укладеному з ОСОБА_3 контракті не визначені.

Наявністю інших підстав для відшкодування відповідачами матеріальної шкоди у повному розмірі позов не обґрунтовувався та не доводився.

Крім того, як вбачається з постанови начальника відділення розслідування злочинів в сфері господарської діяльності економіки слідчого відділу Хмельницького МВ УМВС України в Хмельницькій області від 05 вересня 2014 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 18 січня 2013 року за ознаками правопорушення передбаченого ч.3 ст.191 КК України відносно ОСОБА_3 закрито, у зв'язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення

Висновки суду першої інстанції не спростовуються також і доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного колегія суддів не знаходить підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Хмельницької обласної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи «Колос», Хмельницької обласної організації Всеукраїнського фізкультурно-спортивного товариства «Колос» агропромислового комплексу України відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 27 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Ю.Д. Варвус