Дата документу 17.02.2015
Справа № 501/3779/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Журавель П.І.,

при секретарі - Бочаровій Т.Ю.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Іллічівську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою. Свій позов позивачка мотивує тим, що між нею та ОСОБА_2 було укладено борговий документ від 11.02.2013 року у вигляді розписки, згідно якого відповідачка отримала від позивача 10500 доларів США та зобов'язалася повернути борг до 30.03.2014 року.

Позивач вказує, що до теперішнього часу борг так і не повернуто відповідачкою, тому вона звернулася до суду з даним позовом та просить суд стягнути з ОСОБА_2 на її (позивачки) користь 170 642,25 грн. та судові витрати.

У подальшому позивачка збільшила позовні вимоги та звернулася до суду з позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3 (а.с.41-42), стверджуючи, що ОСОБА_2 одружена з ОСОБА_3, тому вони повинні відповідати за зобов'язаннями одного з подружжя солідарно.

У зв'язку з цим позивачка просить суд стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно на її користь 376 290,93 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні позивачка підтримала дану заяву.

Відповідачі були належним чином сповіщені про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явилися, причини своєї відсутності до суду не надали.

Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути позов за відсутністю відповідачів та ухвалити по справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.

Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка.

Статтею 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 625 ЦК України, встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Судом встановлено, що відповідно до копії розписки, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено борговий документ від 11.02.2013 року у вигляді розписки, згідно якого відповідачка отримала від позивача 10500 доларів США та зобов'язалася повернути борг до 30.03.2014 року (а.с.4).

До теперішнього часу позичальник кошти не повернув та не виплатив проценти за користування позикою.

Станом на день подачі позивачем ОСОБА_1 до суду заяви про доповнення позовних вимог, офіційний курс НБУ складає 25,91 грн. за один долар США, тому сума боргу складає 14 100 х 25,91 грн. = 365 331,00 грн.

За ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Три відсотки річних за прострочення боргу за один рік становить: 365 331,00 грн. х 3% = 10 959,93 грн.

Згідно із ч.2 ст.65 Сімейного Кодексу України, при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового.

Відповідно до копії запису про одруження (а.с.30), ОСОБА_2 перебуває у шлюбі з ОСОБА_3

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Також, відповідно до ст.ст.79, 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, які підтверджуються квитанцією у розмірі 365,40 грн.(а.с.2, 10).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.212-215 ЦПК України, ст.ст.625, 1046, 1047, 1048 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за розпискою - задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 376 290,93 грн.

Стягнути пропорційно долі кожного із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 365,40 грн.

Стягнути пропорційно долі кожного із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на корсит держави недоплачений судовий збір у розмірі 3397,50 грн.

Заочне рішення може бути оскаржено, крім відповідача, в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 10 днів з дня оголошення рішення, або отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя П.І.Журавель