18.02.2015 Провадження по справі № 2/380/43/15
Справа № 380/85/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Лісовенка П.І.

при секретарі Романовській Л.І.

з участю представника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Денихівської сільської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із позовом в якому просить визнати за нею право власності на нежитлове приміщення: магазин, площею 93кв.м, вартістю 92270грн., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що більше 10 років відкрито і безперервно володіє приміщенням магазину в АДРЕСА_1, тому має право на набуття права власності на це майно за набувальною давністю.

В судовому засіданні позивач та її представник адвокат ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області сільський голова Самозван В.Д. позовні вимоги не визнає, вказує, що даний магазин визнано безхазяйним майном і сільська рада готує документи для передачі безхазяйного майна у комунальну власність.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в АДРЕСА_1 знаходиться приміщення магазину, загальною площею 93кв.м.

Із рішення тридцятої сесії сільської ради п'ятого скликання Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 28.11.2008 року «Про визнання на території сільської ради безгосподарного майна» вбачається, що приміщення магазину по АДРЕСА_1 визнано безгосподарним, оскільки, Тетіївське споживче товариство та споживче товариство Тетіївського району не надали документів, що підтверджують їх право власності на нерухоме майно. (а.с.97).

Із копії Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданої Тетіївським МБТІ 20.06.2012 року встановлено, що нежитлова будівля (магазин) за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрована 10.12.2008 року, як безгосподарне майно. (а.с.126).

Із копії виписки з рішення виконавчого комітету Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 15.04.2009 року №9/28 «Про надання дозволу ПП ОСОБА_2 на право торгівлі продовольчими і господарчими товарами та погодження режиму торгівлі» вбачається, що приватному підприємцю ОСОБА_2 надано дозвіл на право торгівлі продовольчими та господарчими товарами в приміщенні магазину №64 по АДРЕСА_1 (безгосподарне майно). (а.с.96).

Із копії виписки з рішення виконавчого комітету Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області від 27.02.2012 року №175-23-УІ «Розгляд заяв про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою» вбачається, що ОСОБА_2 , орієнтовною площею 0,02 га по АДРЕСА_1, надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів. (а.с.94).

Із копії довідки виданої Денихівською сільською радою від 14.07.2009 року встановлено, що Денихівська сільська рада не заперечує, щоб ОСОБА_2 користувалася приміщенням магазину, який знаходиться по АДРЕСА_1 і не заперечує проти укладення тимчасового договору на використання електроенергії між ОСОБА_2 та Київобленерго. (а.с.92) .

Із пояснень позивача ОСОБА_2 вбачається, що приміщенням магазину по АДРЕСА_1 відкрито і безперервно володіє більше 10 років, що підтверджується документально. (а.с.81-91).

Із пояснень представника відповідача сільського голови Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області Самозвана В.Д. вбачається, що 22.11.2007 року Київська обласна спілка споживчих товариств зверталася до Денихівської сільської ради Тетіївського району Київської області щодо питання оформлення права власності на нерухоме майно, зокрема, магазину за адресою: АДРЕСА_1. Рішенням Господарського суду Київської області від 16.03.2010 року у справі за позовом Київської обласної спілки споживчих товариств до Денихівської сільської ради про визнання права власності, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено. В 2008 році в зв'язку з тим, що Тетіївське споживче товариство та споживче товариство Тетіївського району не надали документів на підтвердження їх права власності, сільська рада рішенням визнала даний магазин безгосподарним та Тетіївським МБТІ 10.12.2008 року зареєстровано його, як безгосподарне майно. Оскільки, спір щодо права власності магазину вирішувався в судовому порядку, тому, не зверталися до суду з позовом про передачу магазину у комунальну власність громади села.

Предметом спору у даній справі є визнання, в порядку набувальної давності, права власності на нерухоме майно, зокрема, магазин, а отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України та інших законодавчих актів, що діяли на час виникнення спірних правовідносин з урахуванням діючих правових норм.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірним, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Таким чином, виходячи зі змісту ст.344 ЦК України, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: майно може бути об'єктом набувальної давності, добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу(підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. (Узагальнення Верховного Суду України «Аналіз деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ»).

Із роз'яснень п.11 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 07.02.2014 року вбачається, що враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду (стаття 214 ЦПК).

Із матеріалів справи встановлено, що магазин за адресою: АДРЕСА_1 за заявою Денихівської сільської ради взято на облік Тетіївським МБТІ 10.12.2008 року, як безхазяйна нерухома річ.

Набуття права власності на безхазяйну річ визначено статтею 335 ЦК України.

Виходячи зі змісту частини 3 ст.335 ЦК України, за набувальною давністю можуть набуватися у власність безхазяйні рухомі речі, крім випадків, встановлених статтями 336,338,341,343 цього Кодексу.

Враховуючи, що магазин є безхазяйною нерухомою річчю, тому, правові підстави для набуття права власності за набувальною давністю на безхазяйну нерухому річ, зокрема, магазин, відсутні.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, враховуючи, що магазин за адресою: АДРЕСА_1, має статус безхазяйної нерухомої речі, і на нього претендує територіальна громада села Денихівка, суд вважає, що правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання права власності на магазин за адресою: АДРЕСА_1 за набувальною давністю, відсутні, тому, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 10,15,60,208,209,212-215,218,294 ЦПК України, ст. ст.328, 344, 335ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Денихівської сільської ради про визнання права власності в порядку набувальної давності, відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Тетіївський районний суд Київської області.

Суддя: П.І.Лісовенко