АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 648/3260/14-ц Головуючий в І інстанції Сокирко Л.М.
Провадження №22-ц/791/151/15 Доповідач: Стародубець М.П.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року квітня місяця «16» дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця М.П.
Суддів:Воронцової Л.П.,
Ігнатенко П.Я.
при секретарі:Цулукіані І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2014 року в справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_5, Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2014 року Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулося до суду з вищевказаним позовом, зазначаючи, що 28 грудня 2011 року по вул. Чорноморській в м. Херсоні сталася дорожньо-транспортна пригода за участю причепу «Luzhong», державний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_5, та автомобіля Mazda СХ-7, державний номер НОМЕР_2, який був застрахований на підставі договору страхування від 19 серпня 2011 року, укладеному між ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_6

Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану третім особам трактором «Luzhong», державний номер НОМЕР_3, від якого від'єднався причіп, що і стало причиною ДТП, застрахована в ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» згідно полісу № АА/7178773, а сам причіп є предметом договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності № АВ/0340837, укладеному його власником з ПрАТ «Європейський страховий альянс».

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль Mazda СХ-7 отримав механічні пошкодження, у зв'язку з чим ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» виплатило страхувальнику страхове відшкодування в розмірі 75 057,33 грн.

Посилаючись на те, що після сплати страхового відшкодування до нього в порядку уброгації перейшло право вимоги відшкодування заподіяної шкоди, оскільки винним у ДТП є ОСОБА_5, однак страховики останнього добровільно приймати на себе таку відповідальність відмовилися, просив суд стягнути з ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 25 057,33 грн. і солідарно з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», ПрАТ «Європейський страховий альянс» грошові кошти в розмірі 50 000 грн., вирішити питання про розподіл судових витрат.

Рішенням від 30 вересня 2014 року суд відмовив у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна» просить рішення суду скасувати і постановити нове, яким задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що місцевий суд неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, зібраним у справі доказам дав неправильну оцінку та порушив норми процесуального права, у зв'язку з чим ухвалив незаконне й необґрунтоване рішення.

У письмових запереченнях на апеляційну скаргу Приватне акціонерне товариство «Європейський страховий альянс» викладені в ній доводи не визнає і вважає необґрунтованими, вказує на безпідставність позову в частині пред'явлених до нього вимог.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2011 року близько 11 год. 15 хв. причіп 2 ПТС-4, державний номер НОМЕР_1, який був причіплений до трактора «Luzhong», державний номер НОМЕР_3, що перебував під керуванням ОСОБА_5, відірвався від тягача та скоїв наїзд на припаркований по вул. Чорноморський у м. Херсоні автомобіль Mazda СХ-7, державний номер НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_6, останній транспортний засіб, в свою чергу, відкинуло на автомобіль ВАЗ 2104, державний номер НОМЕР_4.

Внаслідок ДТП автомобіль Mazda СХ-7 отримав механічні пошкодження правої частини.

Належний ОСОБА_6 транспортний засіб на підставі договору добровільного страхування наземних транспортних засобів серії АМ № 023288 від 19 серпня 2011 року був застрахований в ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна», до якої страхувальник звернувся з заявою про настання страхового випадку.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, завданого пошкодженням колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Mazda СХ-7 з урахуванням зносу складає 88 296,80 грн.

Згідно страхового акта № UA023/L01/02 від 20 лютого 2012 року страховик прийняв рішення про виплату ОСОБА_6 страхового відшкодування в розмірі 75 057,33 грн., яка була здійснена наступного дня, що підтверджується платіжним дорученням №1530 від 21 лютого 2012 року.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 27 грудня 2011 року на ОСОБА_5 був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Постановою Білозерського районного суду Херсонської області від 07 травня 2012 року адміністративну справу відносно ОСОБА_5 за ст.124 КпАП України закрито в зв'язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Вказаним судовим рішенням, зокрема, встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення причиною ДТП є те, що ОСОБА_5 перед виїздом на лінію не перевірив та не забезпечив механічну справність причепу, внаслідок чого останній в процесі руху автопоїзда обірвався та скоїв наїзд на автомобіль Mazda СХ-7.

Власником трактора «Luzhong», державний номер НОМЕР_3, та причепу 2 ПТС-4, державний номер НОМЕР_1, є ОСОБА_7, відповідальність якої була застрахована відповідно ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» згідно полісу №АА/7178773 і ПрАТ «Європейський страховий альянс» згідно полісу №АВ/0340837, на адресу яких позивачем було направлено заяви про страхове відшкодування в порядку регресу.

Вирішуючи спір, місцевий суд виходив з того, що позивач не довів у встановленому законом порядку вину ОСОБА_5 у настанні ДТП, а тому заявлені ним позовні вимоги є необґрунтованими.

Проте колегія суддів погодитися з таким висновком суду не може з огляду на таке.

За приписами ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується його володільцем, за винятком випадків, коли він доведе, що ця шкода була завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Таким чином, в даному випадку обов'язок доказування відсутності вини законодавець поклав саме на заподіювача шкоди, наділивши позивача лише правом доводити її наявність.

Презумпція вини заподіювача шкоди закріплена і ч.2 ст.1166 ЦК України.

В ході розгляду справи місцевим судом ОСОБА_5 не надав жодного належного та допустимого доказу, який би спростовував наявність його вини у настанні ДТП, а також довів би факт вчинення її в процесі виконання ним трудових обов'язків, не встановленого цього і під час апеляційного перегляду.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, пред'явлених до ОСОБА_5, та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі в порядку та з підстав, передбачених ст. 993 ЦК України.

Що стосується, позовних вимог пред'явлених до страховиків, то вони, на думку колегії суддів, не можуть бути задоволені з огляду на таке.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування», який набрав чинності 18 вересня 2011 року, статтю 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» викладено в новій редакції, зокрема, доповнено п.36.3, згідно якому, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася за участю декількох транспортних засобів, що перебували у з'єднанні між собою (у складі одного транспортного составу або під час буксирування із застосуванням жорсткого зчеплення чи з частковим навантаженням буксируваного транспортного засобу на платформу або на спеціальний опорний пристрій), виплата страхового відшкодування здійснюється страховиком, який уклав договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності щодо тягача, а в разі якщо цей тягач незабезпечений, регламентна виплата здійснюється МТСБУ.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та з огляду на те, що причиною ДТП є незабезпечення ОСОБА_5 відповідного технічного стану транспортного засобу і його обладнання, внаслідок чого причіп при русі від'єднався від тягача, відповідальність має бути покладена саме на ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», як на страховика, в якому був застрахований саме трактор, натомість ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» не може бути визнана належною відповідальною особою за заподіяну шкоду.

Разом з тим, як було встановлено в ході апеляційного розгляду справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року, яке набрало законної сили, вже було вирішено спір за позовом ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-авто» про стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 75 057,33 грн. в порядку регресу, що є підставою для закриття провадження по справі в частині позовних вимог до вказаної юридичної особи у відповідності до вимог ст.ст. 205,310 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_5 сплаченого позивачем судового збору за подачу позову та апеляційної скарги, який ним підтверджено документально, за правилами ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, ст.ст. 993, 1166, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст. 9, 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст.88,205,303,307,309-310 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» задовольнити частково.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 30 вересня 2014 року скасувати.

В частині позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу провадження у справі закрити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» 25 057,33 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 371,53 грн. судового збору.

В решті позову відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після його проголошення і може бути оскаржене протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: