ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8207/15-ц
провадження № 2/753/4649/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Дарницький районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Коренюк А.М.

при секретарі Леонтьєва В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до РІЧКИ В.Ю. про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Мотивуючи свої вимоги тим, що 30 липня 2014 року о 14 год. 00 хв. на 25-му км автодороги «Київ-Харків» талася ДТП, при якій ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості руху, безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, який йому належить. Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу. На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ "АСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп". З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ "АСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп"замовлено проведення автотоварознавчого дослідження. Згідно Звіту № 1636 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, зробленого суб»єктом оціночної діяльності, вартість збитку завданого автомобілю «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 122 900 грн. 63 коп., а згідно калькуляції проведеного ремонту автомобіля на СТО, вартість становить 124 310 грн. 87 коп., частину з яких - 49 000 грн. 00 коп. йому відшкодувала страхова компанія відповідача. Різниця між фактичними розміром збитку і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 75 310 грн. 87 коп. (124 310 грн. 87 коп. - 49 000 грн. 00 коп.= 75 310 грн. 87 коп.), яку просить стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України. Крім того вважає, що внаслідок вказаних протиправних дій винуватця ДТП їй була завдана моральна шкода, яку вона оцінює у розмірі 10000 грн. 00 коп. та полягає в завданих душевних стражданнях внаслідок пошкодженого майна під час ДТП.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_6, діюча на підставі довіреності від 13 липня 2015 року (а.с.54), позовні вимоги підтримала з тих же підстав та просила їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_7 в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений згідно чинного законодавства належним чином - розпискою (а.с.75), а будучи присутній в судовому засіданні 21 жовтня 2015 року (а.с.70-71), позов не визнав уцілому.

За таких підстав судом визнано за можливе розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів та за погодженням позивача.

Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 2014 року о 14 год. 00 хв. на 25-му км автодороги «Київ-Харків» талася ДТП, під час якої ОСОБА_4, керуючи автомобілем «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, не дотримався безпечної швидкості руху, безпечної дистанції здійснив зіткнення з автомобілем «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, який належить позивачу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, який згідно довідки ДАІ від 30 липня 2014 року, зазнав таких пошкоджень: деформовано задню панель, заднє праве та ліве крило, задні ліві двері, задня кришка багажника, розбито: задній бампер, задні правий та лівий фонарі, передній бампер, блок фари (а.с.7).

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 12 вересня 2014 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення - штрафу (а.с.10, 11-12).

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

На час ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ "АСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

З метою визначення розміру збитку, завданого пошкодженому транспортному засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ "АСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп" замовлено проведення автотоварознавчого дослідження.

Згідно Звіту № 1636 про незалежну оцінку з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, зробленого суб»єктом оціночної діяльності, вартість збитку завданого автомобілю «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, визначено з урахуванням ст. 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу та становить 122 900 грн. 63 коп. (а.с. 77-82, 83-97), а згідно калькуляції проведеного ремонту автомобіля на СТО, вартість становить 124 310 грн. 87 коп., частину з яких - 49 000 грн. 00 коп. позивачу відшкодувала страхова компанія ПрАТ "АСК "Княжа Вієнна Іншуранс Груп".

Позивач просить стягнути різницю між фактичними розміром збитку (калькуляцією проведених ремонтних робіт) і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка становить 75 310 грн. 87 коп. (124 310 грн. 87 коп. - 49 000 грн. 00 коп.= 75 310 грн. 87 коп.), проте стягненню підлягає різниця між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу згідно проведеного Звіту автотоварознавчого дослідження (а.с.77-96), і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, різниця між вартістю відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу згідно проведеного Звіту автотоварознавчого дослідження (а.с.77-96), і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) становить 73 900 грн. 63 коп. (122 900 грн. 63 коп. (а.с.81) - 49 000 грн. 00 коп.= 73 900 грн. 63 коп.), яку необхідно стягнути з відповідача, як винуватця ДТП, на підставі ст.1194 ЦК України.

Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) (ст.1194 ЦК України).

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих дорожньо-транспортною пригодою, судом взято за основу вказаний Звіт товарознавчого дослідчення з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, що регулює професійну оціночну діяльність в Україні, а саме: Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», «Загальним засадам оцінки майна і майнових прав», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 року № 1440, Методиці товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджений Мін»юстом, Фондом держмайна, реєстраційний № 1070/8395 від 24.11.2003 року (зі змінами) тощо; має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку та виконаний з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля, відповідно повинен бути покладений в основу рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

Статтею 29 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до частини першої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Проте частиною 3 зазначеної статті визначено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. За таких правових підстав, суд застосовує спеціальну норму, регулюючу дані правовідносини - статтю 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за наслідками вимог частини 3 статті 22 ЦК України.

Судом надана правова оцінка заперечень відповідача проти позову в частині вимог про відшкодування матеріальних збитків, та вважає, що останні не заслуговують на увагу, розцінюються судом як такі, що спрямовані на уникнення від відповідальності, оскільки докази відповідачем на спростування позовних вимог не надані, тому такі заперечення не можуть бути прийняті судом та покладені в основу рішення як такі, що спростовуються доказами наданими позивачем по справі.

Відповідно до частини 2 статті 58 ЦПК України сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Проте, не всі докази позивача обґрунтовані та доведені. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 4 статті 60 ЦПК України).

Ставлячи вимогу про відшкодування моральної шкоди, позивач не обґрунтував належність та допустимість доказів до даних правовідносин та з яких міркувань виходив, визначаючи її розмір, виходячи із формальних міркувань про розмір завданої моральної шкоди, відтак не довів в судовому засіданні рівень душевних страждань, яких він зазнав у зв»язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього самого, членів його сім»ї чи близьких родичів, на які він мав би послатися як на підставу свої доводів.

Особа має право, відповідно до ч.1, п.2. ч.2 ст.23 ЦК України, на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім»ї чи близьких родичів.

Відповідно до частини 3 статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що вимогипозивача в частині відшкодування моральної шкоди не обґрунтовані, обставини, на які він посилається, не підтверджуються наявними в матеріалами справи доказами, причинний зв»язок між вказаною моральною шкодою і протиправною діяльністю відповідача судом не встановлені, а тому законні підстави для задоволення такої вимоги відсутні.

Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення частини 1статті 88 ЦПК України. Так, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1167, 1187, 1188, 1194 ЦК України, Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та, керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 59, 60, 62, 64, 88, 195, 196, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 293, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ідентифікаційний код платника податків - НОМЕР_3, на користь ОСОБА_2 73 900 грн. 63 коп. - матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди; 739 грн. 00 коп. - судового збору, а всього - 74 639 (сімдесят чотири тисячі шістсот тридцять дев»ять) грн. 63 (шістдесят три) коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення через Дарницький районний суд м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Коренюк А.М.