З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"08" квітня 2015 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючої судді Сенько Л.Ю.,
за участі секретаря Жаглюк Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк « Приватбанк » до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_3, ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3, ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_7 в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_8 в інтересах якої діє ОСОБА_3, ОСОБА_9 в інтересах якого діє ОСОБА_3, третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: Служби у справах дітей Жмеринської міської ради Вінницької області про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення,-
В судове засідання представник позивача Сауляк Є.В. надав заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив справу розглянути у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідачів: начальник відділу опіки та піклування у справах дітей Жмеринської міської ради Гіжевський В.В. надав до суду заяву, в якій позовні вимоги не підтримав та заперечував проти задоволення позову, оскільки це призведе до порушення прав малолітніх дітей відповідача ОСОБА_3, а саме: малолітні діти відповідача: ОСОБА_8 2000 року народження, ОСОБА_5 2003 року народження, ОСОБА_5 2006 року народження, ОСОБА_7 2005 року народження, ОСОБА_8 2007 року народження, ОСОБА_9 2009 року народження, які мають право користування житлом у АДРЕСА_1. Просив дану справу розглянути у його відсутність.
Відповідачі, які належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання двічі не з'явилися. Заперечень до суду не надали. Заяви про розгляд справи у їх відсутність не надходили.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити частково враховуючи таке.
Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і виплати проценти.
Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватися в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення ОСОБА_2 зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання, Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись на підставі рішення суду.
Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.
Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.
Відповідно до ст. 109 ЖК України рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.
Згідно довідки квартального комітету «Південно - Західний» від 24.11.2014 року (а.с. 51) в будинку по АДРЕСА_1 Вінницької області зареєстровані та проживають: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_15, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, діти: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_10, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_12, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_13, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_14.
Відповідно до повідомлень від 06.05.2014року, 30.06.2014 року, ПАТ КБ «Приватбанк» попередив тільки відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в порядку ст. 40 Закону України "Про іпотеку" про добровільне звільнення спірного житлового приміщення
Однак, матеріали справи не містять даних про те, що банк на виконання вказаних вище положень закону направляв іншим відповідачам, а саме ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_3, ОСОБА_5 в інтересах якої діє ОСОБА_3, ОСОБА_6 в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_7 в інтересах якого діє ОСОБА_3, ОСОБА_8 в інтересах якої діє ОСОБА_3, ОСОБА_9 в інтересах якого діє ОСОБА_3 письмову вимогу про добровільне звільнення житлового приміщення протягом одного місяця або у інший погоджений сторонами строк, тому підстав для виселення цих осіб, суд не вбачає.
Оскільки відсутні виконання імперативно-диспозитивних приписів, встановлених ч. 2 ст. 40 Закону N 898-IV та ч. 3 ст. 109 ЖК щодо примусового виселення за рішенням суду всіх мешканців із житлового будинку, на які здійснюється звернення як на предмет іпотеки, то такі позовні вимоги на цій стадії не можуть бути задоволені, оскільки на цей момент відсутні порушення, невизнання або оспорювання прав та свобод іпотекодержателя щодо звільнення таких житлових приміщень їх мешканцями в розумінні вимог ст. 3 ЦПК щодо права особи для звернення до суду за захистом.
Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 11, 509, 525, 526, 610, ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 33, 38, 39, 40 ЗУ «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, суд,
Позов задовольнити частково.
В решті позовних вимого відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7 ( ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» 689 ( шістсот вісімдесят дев'ять ) грн. 55 коп. судових витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя