Номер провадження: 22-ц/785/1580/15
Головуючий у першій інстанції Шепітко І. Г.
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

за участю секретаря - Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_4, ОСОБА_5, заінтересована особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року,

встановила:

У липні 2014 р. ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулися до суду з вищезазначеною заявою, в якій просили встановити факт їх спільного проживання однією сім'єю із ОСОБА_7, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2., за адресою - АДРЕСА_1, у період - з березня 2007 р. по ІНФОРМАЦІЯ_2..

В заяві ОСОБА_4, ОСОБА_5 вказали, що на початку 2007 р. вони познайомилися із ОСОБА_8, який проживав у АДРЕСА_1. На той час вони орендували будинок неподалік. Згодом у них виникли дружні стосунки. ОСОБА_8 запропонував їм перейти жити у його будинок. З березня 2007 р. вони перейшли жити до ОСОБА_8. З цього часу вони жили разом, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом. За власні кошти вони протягом 2007 - 2010 р. р. провели капітальний ремонт будинку, сплачували комунальні платежі, оплачували інші витрати, пов'язані із утримання будинку. ОСОБА_8 ніде не працював, тому утримувати самостійно будинок не міг. ІНФОРМАЦІЯ_2. ОСОБА_8 помер. Вони за власні кошти поховали його. Після смерті останнього продовжують проживати у будинку померлого, однак не зареєстровані в ньому. Встановлення факту спільного проживання їм потрібно для оформлення спадщини.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 13.08.2014 р. заяву задоволено. Встановлено як такий, що має юридичне значення, факт проживання ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_5 зі ОСОБА_8, померлим ІНФОРМАЦІЯ_2., однією сім'єю у період з березня 2007 р. по день смерті ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Постановити ухвалу, якою заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5 залишити без розгляду. Посилається на те, що рішення ухвалено при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи.

ОСОБА_9, представник ОСОБА_6, в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі. Додатково пояснив про наявність між сторонами спору.

ОСОБА_4, ОСОБА_5 письмових заперечень на апеляційну скаргу не надали. ОСОБА_5 в судовому засіданні вважав необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилався на те, що вони дійсно проживали разом з померлим ОСОБА_8. Поселилися вони до останнього з відома ОСОБА_6, якій відомі дійсні обставини по справі, і яка не заперечувала проти оформлення їх права на житловий будинок.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення заяви, суд першої інстанції виходив з того, заявники з березня 2007 р. проживали однією сім'єю зі ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1. Разом вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, за власні кошти здійснили капітальний ремонт, сплачували комунальні послуги, несли інші витрати з утримання будинку (а. с. 56).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна. Суд першої інстанції дійшов таких висновків із порушенням норм процесуального (ст. ст. 235, 256 ЦПК України) права. Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, наявність між сторонами спору є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною 4 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у випадку виявлення під час розгляду справи про встановлення факту, що має юридичне значення спору про право, суд залишає заяву без розгляду.

Відповідно до матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_6 на підставі ст. 1265 ЦК України є спадкоємицею померлого ОСОБА_8, вона звернулася із відповідною заявою до нотаріальної контори (а. с. 75).

Таким чином, між сторонами встановлено наявність спору про право, який підлягає розгляду в порядку позовного провадження. ОСОБА_10, ОСОБА_5 обрали невірний спосіб захисту порушеного права. Встановлення характеру спору між сторонами в рамках даної цивільної справи до повноважень суду не входить (ст. ст. 10, 11 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість розгляду заяви про встановлення факту, що має юридичне значення та її задоволення в порядку окремого провадження.

Оскільки суд першої інстанції допустився порушень вищевказаних норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи щодо задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду. ОСОБА_4, ОСОБА_5 необхідно роз'яснити, що вони мають право подати відповідний позов до суду на загальних підставах.

За правилами, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і постановити ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо судом порушені норми процесуального права. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 235, 303, 307, 313, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 13 серпня 2014 року - скасувати.

Заяву ОСОБА_4, ОСОБА_5, заінтересована особа - Четверта Одеська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення - залишити без розгляду.

Роз'яснити ОСОБА_4, ОСОБА_5 що вони мають право подати відповідний позов до суду на загальних підставах.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко