Справа № 149/73/15-ц
Провадження №2/149/113/15
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.02.2015 року м.Хмільник Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Олійника І.В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільник цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лелітської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з цивільним позовом до Лелітської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2, після смерті якої спадщину прийняв її чоловік - ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_3, після смерті якого залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1. Позивач вчасно звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказане спадкове майно.

За таких підстав позивач просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, що залишився після смерті її батька ОСОБА_3

У судове засідання позивач, представник позивача не з'явились, відповідно до поданих заяв, позивач та її представник просили розглянути справу за їх відсутності, також зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник відповідача - Лелітської сільської ради у судове засідання не з'явився, відповідно до заяви від 26.01.2015 року відповідач з позовними вимогами ознайомлений, позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, справу просив розглядати у відсутності представника відповідача.

Враховуючи подані сторонами заяви, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1.

Вказане підтверджується технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданий КП "ВООБТІ" від 17.07.2012 року (а.с.5-8). При цьому суд враховує, що у технічному паспорті відсутні відмітки що про те, що дане нерухоме майно є самочинно побудованим, наявний запис про відсутність правовстановлюючих документів. Як вбачається з технічного паспорта житловий будинок був збудований 1951 року, а господарські споруди 1951, 1961, 1970 р.

Довідкою Лелітської сільської ради №96 від 17.02.2015 року (а.с.36), підтверджено, що відповідно до відомостей з погосподарської книги №1 за 1953-1955 років власником домогосподарства по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 1 липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1, ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР проводять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності громадян.

Судом встановлено, а також доведено належними та допустимими доказами факт належності вищевказаного будинку з господарськими спорудами ОСОБА_3 Здобуті докази свідчать про те, що за життя він володів, користувався та розпоряджався вищевказаним будинковолодінням, яке перебувало у його власності, відповідно до вимог діючого на той момент законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с.15) підтверджено, що ОСОБА_3 є батьком, а ОСОБА_2 матір'ю - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1

Свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 (а.с.16) підтверджено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_1 13.07.1974 року одружились про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис №95. Після одруження прізвища подружжя - ОСОБА_1.

Довідками Лелітської сільської ради (а.с.10, 11, 35) підтверджено, що ОСОБА_1 до дня смерті батька ОСОБА_3 доглядала його та проживала разом з ним, без реєстрації, в будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах не заборонених законом.

Листом завідуючої Хмільницької районної державної нотаріальної контори Горщинської Ю.П. №53/01-16 від 02.02.2015 року повідомлено, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 спадкоємці з заявами про прийняття та/або відмову від спадщини не звертались, спадкова справа не заводилась і відповідно свідоцтва про право на спадщину не видавались.

За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, яка у відповідності до вимог статті 1268 ЦК України, прийняла спадщину за померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 Відповідач не заперечує проти задоволення позову та визнає позовні вимоги, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, а тому перешкод в прийнятті позивачем спадщини суд не вбачає.

Судові витрати залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1234, 1268, 1270 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 174, 209, 212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, що належав ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його оголошення, а особами які не приймали участь у судовому засіданні протягом цього ж строку з дня отримання копії рішення.

Суддя Олійник І. В.