Справа № 738/1651/15-ц
№ провадження 2/738/473/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 року Менський районний суд

Чеpнiгiвської областi

в складі:

головуючого судді Сова Т.Г.

секретаря Минець П.Д.

розглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А H О В И В:

У жовтні 2015 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № CNGLAU00150725 від 28.03.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 15770,00 доларів США на термін до 28.03.2014 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. У порушення зазначених умов кредитного договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконав. Таким чином, у звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 02.10.2015 року має заборгованість 43051,59 доларів США. З урахуванням рішення Менського районного суду від 21.05.2012 року, заборгованість за кредитним договором станом на 02.10.2015 року становить 28898,02 доларів США, що за курсом 21,15 відповідно до службового розпорядження НБУ від 02.10.2015 року, складає 611193,12 грн. В звязку з цим, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Менського районного суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, а також понесені позивачем витрати при зверненні до суду з позовною заявою.

Представник позивача в судове засідання не зявився, але надіслав на адресу суду заяву в якій просить дану справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, з якої слідує, що у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Положення частини п'ятої статті 74 щодо зміни порядку виклику та повідомлення осіб, які беруть участь у справах, про судовий розгляд позовів і скарг без їх присутності у судових засіданнях, визнано конституційним згідно з Рішенням Конституційного Суду № 17-рп/2011 від 13.12.2011.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що справу можливо розглянути без участі представника позивача та відповідача, за наявності достатніх доказів у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання сторін, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (належне виконання).

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як встановлено в судовому засіданні, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № CNGLAU00150725 від 28.03.2007 року (а.с.10-12).

Відповідно до умов договору погашення заборгованості позичальником здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору.

У випадку порушення зобовязань за кредитним договором, позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нарахованої від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21.05.2012 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 було задоволено та стягнено з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором, згідно поданого представником позивача розрахунку заборгованості по кредитному договору, що складала 14153,57 доларів США, що за курсом 7.99 відповідно до службового розпорядження НБУ № 205/113 від 23 березня 2012 року становило 113026 грн. 26 коп.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 ч. 2 ЦК України, оскільки зобовязання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

До позовної заяви позивачем додано розрахунок заборгованості за кредитним договором, який, на думку суду, зроблений з порушенням вимог діючого законодавства. Оскільки, представник позивача не зявився в судове засідання, не надав суду більш детального розрахунку заборгованості на підтримання своїх позовних вимог, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з таких підстав.

Позовні вимоги позивача в частині стягнення основної суми заборгованості за кредитом договором не можуть бути задоволені, оскільки сума боргу за кредитним договором була стягнута рішенням Менського районного суду від 21.05.2012 року.

Заборгованість по процентам за користування кредитом, з урахуванням рішення Менського районного суду від 21.05.2012 року, підлягає стягненню в розмірі (8091,56 4022,31) 4069,25 доларів США.

Заборгованість по комісії за користування кредитом, з урахуванням рішення Менського районного суду від 21.05.2012 року, підлягає стягненню в розмірі (540,72 67,59) 473,13 доларів США.

Рішенням Конституційного суду України від 11 липня 2013 року №7-рп/2013 (справа №1-12/2013) визначено, що вимога про нарахування та сплату неустойки за договором споживчого кредиту, яка є явно завищеною, не відповідає передбаченим у п. 6 ст. 3, ч. 3 ст. 509 та ч. 1, 2 ст. 627 ЦК України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Тому суд, керуючись ст. 551 ЦК України, враховуючи, що сума основного боргу за кредитним договором стягнута рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 21.05.2012 року, вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з боржника пені в сумі 24764,82 доларів США, оскільки дана сума є несправедливою та сприяє отриманню боржником невиправданих додаткових прибутків.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості, що складає 4542,38 доларів США, що за курсом 23,84 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.12.2015 року складає 108 290 грн. 40 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи, що при подачі позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1218 грн., тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1624 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526, ч. 3 ст. 549, 599, 610-611, ч. 2 ст. 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 212 - 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 1-й провулок Н. Життя, 19 м. Мена Чернігівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на р/р 3111, МФО 305299, , заборгованість за кредитним договором № СNGLAU00150745 від 28.03.2007 року в сумі 4542,38 доларів США, що за курсом 23,84 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 01.12.2015 року складає 108 290 грн. 40 коп. (сто вісім тисяч двісті девяносто гривень 40 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: 1-й провулок Н. Життя, 19 м. Мена Чернігівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на р/р 3111, МФО 305299, , витрати по сплаті судового збору в сумі 1624 грн. 40 коп. (одна тисяча шістсот двадцять чотири грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.Г.Сова