АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/608/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 Михальченко Ю. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоФетісової Т. Л.
суддівЗахарової А. Ф. , Качана О. В.
при секретаріВосколович Ж.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Черкаської міської ради, ОСББ «Будівельник 105», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, про визнання незаконним державного акта на право власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду з позовом до Черкаської міської ради та ОСББ "Будівельник 105", яким просили визнати незаконним Держаний акт від 10.02.2012 серії ВК №708639, виданий ОСББ "Будівельник 105" на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 та повернути привласнені земельні ділянки у користування мешканцям будинку АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_3, мотивуючи про те, що після заснування 17.12.2009 ОСББ «Будівельник - 105» і видачі йому спірного Державного акта виникла конфліктна ситуація між мешканцями ОСББ з одного боку та мешканцями будинків АДРЕСА_2 та будинку АДРЕСА_3 у м. Черкаси з другого боку через перерозподіл прибудинкових територій з порушенням законодавства - ч.4 ст.83 ЗК України, якою встановлено заборону на передачу у приватну власність земель загального користування, проїздів, господарських частин, майданчиків для сміттєзбиральників.

Так проїзд до будинку по АДРЕСА_3 на даний час регулюється договором сервітуту між ОСББ «Будівельник 105» та Придніпровським СУБ. Межі земельної ділянки ОСББ «Будівельник 105» визначені генеральним планом забудови кооперативного будинку АДРЕСА_1. Скориставшись відсутністю меж на місцевості, ОСББ самочинно встановила огорожу за допомогою якої була незаконно встановлена нова межа і привласнена земельна ділянка, що знаходиться у користуванні мешканців житлового будинку по вул. Гоголя 440. Таким чином розрахунок відстаней здійснювався з порушенням генерального плану забудови будинку 436 по вул. Гоголя внаслідок чого відбулася зміна меж між будинками, яка лягла в основу нового плану приватизації. Вказане підтверджується при порівнянні генерального плану забудови та плану меж ОСББ, які лягли в основу кадастрового плану. Керівництвом ОСББ «Будівельник 105» під час проведення приватизації та при створенні кадастрового плану земельної ділянки не розглядалися питання про вилучення ділянки (або її частини) із зазначенням її розмірів, яка перебуває у користуванні інших осіб, не був узгоджений з мешканцями сусідніх будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3, а також з представниками Придніпровського СУБ перерозподіл земельних ділянок.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.01.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на необґрунтованість висновків суду та на порушення судом норм законодавства, просять рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позову.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав та мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що прийнятими органом місцевого самоврядування рішеннями про виділення у власність чи у користування ОСББ «Будівельник 105» частини земельної ділянки по АДРЕСА_1 право позивачів не було порушене, оскільки вони не є законними власниками чи користувачами цієї земельної ділянки. Позовні вимоги є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає, що, встановивши дійсні обставини справи, суд дав належну оцінку зібраним доказам, правильно застосував норми матеріального права, не допустив порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, та ухвалив у справі законне і обґрунтоване рішення, підстав для скасування якого, колегія суддів не вбачає, виходячи з наступного.

При розгляді справи встановлено, що 17.11.2010 ОСББ «Будівельник105» звернулося до Черкаської міської ради з клопотанням щодо оформлення права власності на земельну ділянку. Рішенням Черкаської міської ради від 30.12.2010 №2-147 указаному ОСББ надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 3152,00 кв.м. по АДРЕСА_1 у власність під багатоквартирний житловий будинок та прибудинкову територію, а рішенням Черкаської міської ради від 08.12.2011 №3-427 ОСББ вирішено надати зазначену земельну ділянку у власність під багатоквартирний житловий будинок та прибудинкову територію за рахунок земель Черкаської міської ради. 10.02.2012 ОСББ «Будівельник-105» видано державний акт на право власності на цю земельну ділянку.

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому ним Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, мас право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Зазначені положення законодавства кореспондуються також із роз'ясненнями, наданими Пленумом ВСУ судам України у п.2 постанови «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів констатує, що особа має право звернути до суду за захистом саме своїх прав, свобод чи інтересів. Право на позов має особа, права, свободи або інтереси якої порушені. Іншими словами, особа не має права звернутися до суду у разі, якщо права, за захистом яких вона звернулася, їй не належать. Така особа є неналежним позивачем і у позові їй слід відмовити. Тому при зверненні до суду позивач повинен доводити свою юридичну заінтересованість у справі. Завдяки такому підходу реалізується принцип диспозитивності цивільного процесу, закріплений ст. 11 ЦПК України, відповідно до якого кожна особа самостійно вирішує: звертатися їй до суду чи ні.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У даній справі позивачами не вказано та не доведено доказами, яке та яким чином порушено їх право при виданні міською радою ОСББ оспореного державного акта про право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Саме по собі порушення норм законодавства, у разі його доведеності, не може свідчити про можливість застосування судом відповідних правових наслідків у разі звернення суб'єкта, який у аспекті положень процесуального закону, зокрема ст. 3 ЦПК України, не має права на звернення до суду в своїх інтересах чи інтересах інших осіб.

Колегія суддів враховує, що апеляційні доводи стосуються лише незаконності, на думку апелянтів, оспореного державного акта про право власності на землю та не спростовують висновків суду про недоведеність порушень цим актом прав, свобод чи інтересів позивачів.

Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду України, яка в силу ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України, викладеної в постанові від 04.06.2014 у справі №6-46цс14, згідно зі ст. 126, ст. ст. 152, 155 ЗК України державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видавалися на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень та цивільно-правових угод. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце у разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

У даному випадку позивачі не ставлять перед судом вимогу про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого видано оспорений державний акт про право власності на земельну ділянку та не доводять про видання спірного державного акта з порушенням вимог закону чи усупереч рішенню органу місцевого самоврядування.

Доводи апеляційної скарги є несуттєвими, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для скасування рішення суду, яке є законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20 січня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 до Черкаської міської ради, ОСББ «Будівельник 105», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - комунального підприємства «Придніпровська служба утримання будинків» Черкаської міської ради, про визнання незаконним державного акта на право власності на земельну ділянку, - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 20 днів з дня її проголошення.

Головуючий :

Судді :