АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Красвітної Т.П., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року позивачОСОБА_4 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, сплативши судовий збір у відповідності до вимог чинного законодавства.

У обґрунтування позовних вимог було зазначено, що 02 серпня 2007 року сторони уклали кредитний договір №DNU0GK08441445, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 52 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 02 серпня 2037 року.

З метою забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним договором №DNU0GK08441445 від 02.08.2007 року між сторонами 02 серпня 2007 року було укладено договір іпотеки №DNU0GK08441445, відповідно до умов якого відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок загальною площею 76,80 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, буд.29, який належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу.

Позивач свої зобовязання виконав, - кредит надав, але відповідачка належним чином свої зобовязання не виконала, допустила прострочення кредитних зобовязань, внаслідок чого, станом на 15 жовтня 2012 року має заборгованість в сумі 110 735,20 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2012 року складає 884 774,28 грн., а саме:

- 52 904,49 доларів США, що в еквіваленті складає 422 706,84 грн. заборгованість за кредитом;

- 21 677,97 доларів США, що в еквіваленті складає 173 206,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4 576,00 доларів США, що в еквіваленті складає 36 562,24 грн. заборгованість комісії за користування кредитом;

- 26 273,84 доларів США, що в еквіваленті складає 209 927,98 грн. пеня;

- 31,69 доларів США, що в еквіваленті складає 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 5 271,62 доларів США, що в еквіваленті складає 42 120,24 грн. штраф (процентна складова).

Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNU0GK08441445 від 02.08.2007 року в сумі 110 735,20 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2012 року складає 884 774,28 грн.: звернути стягнення на житловий будинок загальною площею 76,80 кв.м., який розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, буд.29, та належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору купівлі-продажу, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням від імені відповідачки договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПриватБанку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Виселити відповідачку та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у житловому будинку, розташованому за адресою: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, буд.29, зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіального органу поширюється на адресу вказаного будинку. Стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2015 року позовні вимоги задоволені частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІПН:НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: 49000, м.Дніпропетровськ, вул. Цхакая, буд. 15, за кредитним договором № DNU0GK08441445 від 02 серпня 2007 року у сумі 110 735,20 доларів США, що у еквіваленті за курсом НБУ складає 884 774,28 грн., з якої: 52 904,49 доларів США, що в еквіваленті складає 422 706,84 грн. заборгованість за кредитом; 21 677,97 доларів США, що в еквіваленті складає 173 206,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 576,00 доларів США, що в еквіваленті складає 36 562,24 грн. заборгованість комісії за користування кредитом; 26 273,84 доларів США, що в еквіваленті складає 209 927,98 грн. пеня; 31,69 доларів США, що в еквіваленті складає 250,00 грн. штраф (фіксована частина); 5 271,62 доларів США, що в еквіваленті складає 42 120,24 грн. штраф (процентна складова), звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: на будинок загальною площею 76,80 кв.м., житловою площею 55,10 кв.м., розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул.. Гвардійська, буд. 29, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки ОСОБА_4 акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) з укладанням від імені ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, а також наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, ІПН:НОМЕР_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованої за адресою: 49000, м. Дніпропетровськ, вул.Цхакая, буд. 15, на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір у сумі 3 219,00 грн. (Три тисячі двісті девятнадцять гривень 00 копійок).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2015 року залишено без змін.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з тих підстав, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, що підлягає розгляду та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом було встановлено, що 02 серпня 2007 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ОСОБА_4 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір №DNU0GK08441445, відповідно до умов якого банк зобовязався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівки через касу на строк з 02 серпня 2007 року по 02 серпня 2037 року включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 52 000,00 доларів США, а також 17 550,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадку та в порядку встановленому договором, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,84% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, щомісяця в період сплати у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту, відсотки за дострокове погашення кредиту згідно з п.3.11 даного договору та винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.6.2 договору (а.с.10-11).

03 серпня 2007 року між сторонами було укладено договір іпотеки № DNU0GK08441445, відповідно до умов якого в забезпечення виконання позичальником зобовязань за кредитним договором та іпотекодавцем зобовязань за даним договором, іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно: А-1 житловий будинок, Б-сарай, В-погріб з шийкою, Г-гараж, Д-вбиральня, Е-душ, 1-9,І,ІІ- споруди, загальною площею 76,8 кв.м., основна площа 55,1 кв.м. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу від 03 серпня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстром № 2693 (а.с.13-15).

03 серпня 2007 року сторони уклали договір про задоволення вимог іпотеко держателя, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, за реєстровим №2700 (а.с.68-69).

Позивач свої зобовязання по кредитному договору виконав належним чином, про що свідчить ордер розпорядження про надання кредиту № DNU0GK08441445 від 03 серпня 2007 року та меморіальний ордер №1 від 03 серпня 2007 року (а.с.12,31).

Оскільки, відповідачка взяті на себе зобовязання не виконала, допустивши прострочення повернення кредитних коштів, внаслідок чого за нею станом на 15 жовтня 2012 року прострочена заборгованість за кредитним договором № DNU0GK08441445 від 02 серпня 2007 року складає 110 735,20 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 15.10.2012 року складає 884 774,28 грн., а саме:

- 52 904,49 доларів США, що в еквіваленті складає 422 706,84 грн. заборгованість за кредитом;

- 21 677,97 доларів США, що в еквіваленті складає 173 206,98 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 4 576,00 доларів США, що в еквіваленті складає 36 562,24 грн. заборгованість комісії за користування кредитом;

- 26 273,84 доларів США, 209 927,98 грн. пеня;

- 31,69 доларів США, що в еквіваленті складає 250,00 грн. штраф (фіксована частина);

- 5 271,62 доларів США, що в еквіваленті складає 42 120,24 грн. штраф (процентна складова) (а.с.4-6).

Про наявність заборгованості за кредитним договором та вимогою сплатити заборгованість, ОСОБА_3 повідомлялась вимогою №30.1.0.0/2-445 від 11.09.2012 року (а.с.8).

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільнює винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст.1054, ч.2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобовязань щодо повернення чергової частини суми кредиту, є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

У відповідності до п.п. 2.3.7 кредитного договору, банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п.7.1 даного договору, у т.ч. шляхом звернення стягнення на заставне майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3.

Згідно ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві.

Таким чином, оскільки, відповідач порушив умови кредитного договору, добровільно не сплатив заборгованість за кредитним договором забезпечений іпотекою, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме належне відповідачу на праві власності нерухоме майно: житловий будинок, розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Гвардійська, буд. 29.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Судом першої інстанції було допущене неповне з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, належно не з'ясував предмет судового розгляду, було не доведено обставини, що мають значення для справи, та які суд вважав встановленими, тому рішення є необґрунтованим та незаконним.

Вирішення даної цивільної справи та прийняття відповідного обґрунтованого по ній рішення неможливе без встановлення фактичних обставин, вибору норми права та висновку про права та обов'язки сторін. Всі ці складові могли бути з'ясовані лише в ході доказової діяльності, метою якої є, відповідно до ст. 10 ЦПК, всебічне і повне з'ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов'язків учасників спірних правовідносин.

Судом дійсно було встановлено, що 02 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № ОЖДЮК08441445, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 69550,00 доларів США на строк до 02 серпня 2037 року, а відповідач ОСОБА_3 зобов'язалась кошти прийняти, належним чином їх використовувати та повернути у строк та на умовах, передбачених договором. У забезпечення виконання умов зобов'язання за кредитним договором 03 серпня 2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, згідно якого ОСОБА_3 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме житловий будинок розташований за адресою м. Дніпропетровськ, вул.. Гвардійська, буд. 29.

Так, на час укладення договору іпотеки 03 серпня 2007 року ОСОБА_3 не була власником домоволодіння № 29 по вулиці Гвардійській в м. Дніпропетровську у юридичному сенсі. Тобто, відповідно до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір відчуження майна підлягає державні реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації; державна реєстрація прав на нерухомість та правочинів щодо нерухомого майна є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом; порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюється законом.

Згідно чинного на 03 серпня 2007 року законодавства, право власності у ОСОБА_3 виникло б з моменту реєстрації договору купівлі-продажу домоволодіння № 29 по вулиці Гвардійській в м. Дніпропетровську в КП «ДМБТІ» ДМР, проте вказаний договір купівлі-продажу не зареєстрований в Реєстрі речових прав на нерухоме майно і до теперішнього часу.

Так, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 25.08.2015 року власником домоволодіння № 29 по вулиці Гвардійській в м. Дніпропетровську є ОСОБА_2 з 05 грудня 2005 року, відповідно і на час винесення заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року.

Крім того, як убачається з договору купівлі-продажу домоволодіння № 29 по вулиці Гвардійській в м. Дніпропетровську від 03.08.2007 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а саме п. 10,11: необхідно здійснити державну реєстрацію права власності; а право власності на домоволодіння у покупця виникає з моменту державної реєстрації договору.

Крім того, п.35.3, 35.6 Договору іпотеки від 03.08.2007 року в частині щодо зобов»язань іпотекодавця визначено, що на протязі 60 днів з дати купівлі Предмету іпотеки - домоволодіння № 29 по вулиці Гвардійській в м. Дніпропетровську зареєструвати договір купівлі-продажу Предмету іпотеки та право власності на Предмет іпотеки згідно з чинним законодавством. Іпотекодавець повинен зареєструвати Предмет іпотеки в реєстрі прав власності на нерухоме майно та отримати акт про право власності на земельну ділянку.

Фактично, банк уклав Договір іпотеки на майно, яке на момент саме укладання договору не належало у юридичному розумінні іпотекодавцю ОСОБА_3, оскільки складовими частинами права власності є: володіння, користування, розпорядження, то саме на час укладання договору іпотеки ОСОБА_3 не мала юридичного права щодо розпорядження майном. А згідно до наданої на адресу апеляційного суду інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно тпреєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна, станом на 25.08. 2015 року право власності на спірне домоволодіння № 29 по вулиці Гвардійській в м. Дніпропетровську є зареєстрованим з 05.12.2005 року за ОСОБА_2, тоді як іпотекодавцем у відповідних відомостях з державного реєстру іпотек зазначено ОСОБА_3 (а.с.144-146).

Проте, під час розгляду вищезазначеної справи за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», у суді першої інстанції не перевірялись вказані обставини у справі, відповідно не вирішувалось питання щодо залучення до участі у справі ОСОБА_2, хоча, зазначене заочне рішення суду може в майбутньому вплинути на права та обов»язки зазначеної особи.

Колегія суддів вважає, що при розгляді зазначеної справи судом першої інстанції у порушення вимог ст. 130 ЦПК України не вирішено питання щодо складу осіб, які братимуть участь у справі. Таким чином, судом першої інстанції порушено норми процесуального права при вирішенні зазначеного спору, що є підставою для скасування рішення у справі.

Колегія суддів вважає, що не залучення під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_2 є перешкодою до ухвалення апеляційною інстанцією рішення, а саме пред»явлення позову без участі зазначеної особи - передчасним.

Вищезазначене свідчить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення. У зв*язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржуване рішення суду скасувати та відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, як передчасних.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2013 року скасувати.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржене шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: О.В.Свистунова

Судді: Т.П.Красвітна

ОСОБА_6