Справа № 136/207/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"19" лютого 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Пороховий Г. І.

за участю секретаря Квашук О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю по спадщині за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до відповідача, який обґрунтував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Зозів, Липовецького району, Вінницької області померла його мати - ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить також право на земельну ділянку згідно державного акту на право приватної власності на землю, серія ВН № 05850. За життя спадкодавець, на випадок своєї смерті зробила заповіт, відповідно до якого заповіла позивачеві земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Зозівської сільської ради. Вказаний заповіт було посвідчено 04 березня 2008 року Зозівською сільською радою, Липовецького району, Вінницької області, зареєстровано в реєстрі № 42. Ще при житті спадкодавець взамін сертифікату отримала державний акт серії ВН № 05850, площею 4,08 га, однак переробити заповіт не встигла. Позивачем, ОСОБА_1, будучи спадкоємцем за заповітом, прийняв спадщину, шляхом подачі письмової згоди нотаріусу з боку рідного брата позивача ОСОБА_2, який прийняв спадщину шляхом спільної реєстрації із спадкодавцем ОСОБА_3 Однак постановою державного нотаріуса Кицюк О.П. Липовецької державної нотаріальної контори від 21 січня 2015 року йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та у видачі на його ім'я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку, оскільки у заповіті позивачеві заповідано земельну часту (пай), тобто згідно сертифікату, а він вже має державний акт.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечує, суду пояснив, що не являється непрацездатним та не претендує на спірну земельну ділянку.

Дослідивши усі зібрані по справі докази та давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правовідносини, що є предметом спору регулюються Книгою Шостою „Спадкове право" Цивільного кодексу України 2004 року, глава 85.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Зозівка Липовецького району Вінницької області померла ОСОБА_3, про що в Книзі реєстрації смертей було зроблено актовий запис № 21 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 4). За життя ОСОБА_3 склала заповіт, згідно якого заповіла своєму синові - ОСОБА_1 (а.с. 6).

Постановою державного нотаріуса Липовецької державної нотаріальної контори від 21 січня 2015 року № 02-31/17 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищезазначену земельну ділянку, оскільки у заповіті позивачеві заповідано земельну часту (пай), тобто згідно сертифікату, а він вже має державний акт від 20 березня 2001 року, що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 56, земельна ділянка площею 4,08 гектарів (а.с. 7).

Як вбачається із листа відділу Держземагенства у Липовецькому районі № 01-07/72 від 29 січня 2015 (а.с. 9) ОСОБА_3 отримала сертифікат, серія ВН № 0252734 на право на земельну частку (пай) площею 3,70 умовних кадастрових гектара та зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів за № 434 від 14 жовтня 1997 року, взамін якого видано державний акт на право власності на землю, серія ВН № 05850, площею 4,08 га. на ім'я ОСОБА_3(а.с. 7).

Відповідно до п. 17 «Перехідних положень» Земельного кодексу України, сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Належності ОСОБА_3 даної земельної ділянки підтверджується державним актом (а.с. 7), який в силу ст. 126 ЗК України та положень Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" є правовстановлюючим документом та витягом з технічної документації з нормативно грошової оцінки земель (а.с. 10) згідно яких вона перебувала у власності померлої та розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Відповідно до інформаційної довідки за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с. 21).

Згідно приписів ст. 126 ЗК України, державний акт на право приватної власності на землю являється правовстановлюючим документом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За таких обставин позивач, будучи спадкоємцем ОСОБА_3 успадкував її право на земельну ділянку площею 4,08 га.

Крім того, відповідач, який спадщину прийняв, позов визнав.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, у разі визнання сторонами фактичних обставин справи, такі обставини не підлягають доказуванню судом.

На підставі ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності на те законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено обставини вказані ним в позовній заяві належними та допустимими доказами доданими до позовної заяви, які ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, що регулюють вказані правовідносини, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст. ст. 1217 - 1223, 1225, 1268 -1270, 1299 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 61, 158, 174 ч. 4 208-209, 212 - 215 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності по спадкуванню за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на земельну ділянку площею 4,08 га, що розташована на території Зозівської сільської ради Липовецького району Вінницької області, згідно державного акта на право приватної власності на землю, серія ВН № 05850.

Рішення є підставою для реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Г. І. Пороховий