АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/290/15 Справа № 205/4528/13-ц Головуючий у 1 й інстанції - Таус М. М. Доповідач - Свистунова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Свистунової О.В.

суддів Міхеєвої В.Ю., Ремеза В.А.

за участю секретаря Видюкової Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2014

року

по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач 28 травня 2013 року звернувся до суду з позовом, сплативши судовий збір, згідно до вимог чинного законодавства, в якому згідно останньої редакції уточнень вказав, що відповідно до укладеного Договору № 2007-058-М від 31 травня 2007 року позивач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 60000,00 доларів США, терміном повернення до 31.05.2022 року включно зі сплатою 17,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 31 травня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку належне йому нерухоме майно, а саме, трикімнатну квартиру загальною площею 56,60 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 31 травня 2007 року. У свою чергу, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 21.05.2013 року за договором виникла заборгованість у розмірі 52383,86 доларів США, де заборгованість за кредитом - 45422,46 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6879,43 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 81,97 доларів США. Позивач просив в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 2007-058-М від 31 травня 2007 року у розмірі 52383,86 доларів США, що за курсом 7,99 відповідно до службового розпорядження НБУ від 21.05.2013 року складає 418547,04 гривень, звернути стягнення на трикімнатну квартиру загальною площею 56,60 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки, з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, з проведення дій щодо коригування технічної документації відповідно до поточного стану нерухомості, її перепланування та перебудови, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки; виселити відповідача, який проживає у трикімнатній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1. Стягнути з відповідача судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2014 року позовні вимоги задоволено частково.

В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором № 2007-058-М від 31 травня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3 в розмірі 52383,86 доларів США (п'ятдесят дві тисячі триста вісімдесят три доларів США), що за курсом Національного Банку України станом на 21.05.2013 року складає 418547,04 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 45422,46 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6879,43 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 81,97 доларів США - штрафи, звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2007-058-М від 31 травня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3, а саме, на трикімнатну квартиру загальною площею 56,60 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Реалізувано предмет іпотеки шляхом здійснення процедури продажу предмету іпотеки будь-яким способом будь-якій особі - покупцеві з отриманням витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, з дотриманням вимог ст.38 Закону України "Про іпотеку".

Визначено початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Стягнуто з ОСОБА_3 ІПН НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" судові витрати в розмірі 3441,00 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Апеляційний суд звертає увагу, що при зверненні до апеляційного суду апелянткою до апеляційної скарги було додано ксерокопію паспорту серії НОМЕР_3, виданим Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 26 лютого 2008 року, в якому прізвище апелянти зазначено як "ОСОБА_2" (а.с.166).

Проте, у матеріалах справи міститься ксерокопія паспорту серії НОМЕР_2, виданим Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 17 грудня 1997 року, в якому прізвище апелянти зазначено "ОСОБА_2" (а.с.43).

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просила рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки, вважає, що рішення першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в межах заявлених вимог та на підставі тих доказів, що надані були сторонами під час розгляду справи по суті, у достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що 31 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 2007-058-М, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_3 кредит у розмірі 60000,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 17,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 31.05.2022 року (а.с.24-29).

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За правилом, встановленим ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При цьому, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права, і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

У відповідності ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

В забезпечення виконання умов кредитного договору, 31 травня 2007 року між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки № 2007-058-М, згідно умов якого відповідач надав в іпотеку позивача трикімнатну квартиру загальною площею 56,60 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, належне їй на праві власності (а.с.35-40).

Встановлено, що трикімнатна квартира, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 на праві власності, на підставі договору купівлі-продажу від 31.05.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, за реєстровим № 1203 (а.с.41-42)

Також, в забезпечення виконання умов кредитного договору 31 травня 2007 року між Банком та ОСОБА_5 був укладений договір поруки № 2007/058/М, згідно умов яких, ОСОБА_5 зобов'язався перед позивачем відповідати у повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язань за кредитним договором (а.с.62)

Встановлено, що Банк свої зобов'язання по договору виконав належним чином, у свою чергу, відповідач порушив умови укладеного договору, в частині своєчасного погашення платежів передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 21.05.2013 року за договором виникла заборгованість у розмірі 52383,86 доларів США, де заборгованість за кредитом - 45422,46 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом - 6879,43 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором - 81,97 доларів США (а.с.8-16).

Статтею 35 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, що не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Встановлено, що Банк направляв ОСОБА_3 письмову вимогу про повернення суми кредиту в повному обсязі, а також процентів, комісії та штрафних санкцій, нарахованих на день повернення кредиту, в тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги та зі спливом цього строку Банк має намір продати предмет іпотеки (а.с.18-19), що підтверджується реєстром поштових відправлень від 18 квітня 2013 року (а.с.21-23)

Відповідно до вимог статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову частково, відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку" в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 вищезазначеного Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Відповідно до ч. 6 ст. 38 Закону України "Про іпотеку" ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього.

При реалізації предмету іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, початкова ціна продажу предмета іпотеки встановлюється відповідно до ч. 2 ст. 43 Закону України "Про іпотеку" - рішенням суду або за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність, при цьому початкова ціна продажу майна не може бути нижчою за 90 відсотків його вартості, визначеної шляхом його оцінки.

Враховуюче вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно задовольнив позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № 2007-058-М від 31 травня 2007 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством "Комерційний банк "Приватбанк" та ОСОБА_3, а саме, на трикімнатну квартиру загальною площею 56,60 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 39 Закону України "Про іпотеку", у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно встановитв спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме, трикімнатної квартири загальною площею 56,60 кв.м., житловою площею 40,40 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом здійснення процедури продажу предмету іпотеки будь-яким способом будь-якій особі - покупцеві з отриманням витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, з дотриманням вимог ст.38 Закону України "Про іпотеку" та визначити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до положень ч.1. ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків у рішенні суду, протирічать вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, матеріалам справи, зводяться до переоцінки доказів по справі.

Судом першої інстанції у досить повному обсязі з'ясовані права та обов'язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка, справа розглянута у рамках позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами.

Порушень матеріального чи процесуального закону, які б могли призвести до скасування або зміни рішення суду, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Враховуючи викладене та конкретні обставини справи, судове рішення відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права і тому, колегія апеляційного суду вважає, що згідно до ст. 308 ЦПК України правових підстав для скасування рішення не вбачає, а тому, доводи апеляційної скарги підлягають відхиленню, а рішення суду першої інстанції, у оскаржуваній частині, залишенню без змін.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2015 року відстрочено апелянту ОСОБА_2. сплату судового збору за подачу апеляційної скарги до ухвалення судового рішення в розмірі 1827 грн., визначеному згідно ухвали цього ж суду від 11 грудня 2014 року.

Таким чином, з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню несплачений судовий збір у розмірі 1827 гривень відповідно до вимог ч.2 ст.82 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 жовтня 2014 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь держави судовий збір несплачений за подачу апеляційної скарги у сумі 1827 гривень на рахунок: отримувач - управління Державної казначейської служби України у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, р/р 0004 (КБКД 22030001), код ЄДРПОУ - 37989274, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ, код банку отримувача - МФО 805012, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду 02891291, пункт 1.14.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.В.Свистунова

Судді В.Ю.Міхеєва

В.А.Ремез