Провадження № 2/234/4655/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2015 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Михальченко А.О.,

при секретарі Вербовецькій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

15 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 20.09.2003 р. він є власником будинку №22 по вул. Білянській у м. Краматорську Донецької області. У належному йому будинку окрім нього зареєстровані також його жінка ОСОБА_3 та син ОСОБА_2 Відповідач по справі ОСОБА_2 фактично в будинку не мешкає з 2004 року, його речей в будинку не має. Відповідач не сплачує рахунки, що ставить їх з жінкою у скрутне матеріальне становище. Окрім того, реєстрація відповідача позбавляє його оформити державну допомогу - субсидію. Враховуючи зазначене, просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №22 по вулиці Білянській у м. Краматорську Донецької області.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надав до суду заяву, у якій підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд розглянути справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій визнав позовні вимоги у повному обсязі.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.09.2003 р., посвідченого Державним нотаріусом Першої Краматорської державної нотаріальної контори ОСОБА_4, зареєстрованого у Краматорському міському БТІ 17.10.2003 р. за №2698488, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими та побутовими спорудами та будівлями №22 по вул. Білянській в м. Краматорськ Донецької області. (а.с.21-22)

Згідно домової книги для прописки громадян, які мешкають за адресою: м. Краматорськ, вул. Білянська, буд. 22 зареєстровані: ОСОБА_1 (позивач по справі), ОСОБА_2 (відповідач по справі), ОСОБА_3 (а.с.23-27)

Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до ч. 1 ст.405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Конституційний суд України у своєму рішенні №5-рп/99 від 03.06.1999р. у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї» зазначив, що ЖК України, визнаючи гарантії права громадян на житло, встановлює права і обов'язки наймача жилого приміщення та членів його сім'ї, які проживають разом з ним, за договором найму, обов'язковим елементом якого є плата за користування житлом та за комунальні послуги. Частина друга статті 64 цього Кодексу передбачає, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Аналогічні положення щодо членів сім'ї власника будинку (квартири) містить частина четверта статті 156 Кодексу.

Таким чином, законодавець не встановив вичерпного переліку осіб, які належать до кола членів сім'ї наймача, але визначив критерії, за якими осіб, не пов'язаних шлюбними або родинними стосунками, віднесено до них.

Відтак суд вважає, що відповідач по справі є членом сімї позивача за кровним спорідненням.

Отже, виходячи з приписів ч.1 ст.405 ЦК України у відповідача по справі виникло право користування житловим будинком №22 по вул. Білянській у м. Краматорськ, який належить на праві власності ОСОБА_1, з тих підстав, що він є членом його сімї і який постійно мешкав разом із ним.

Частиною 2 ст.406 ЦК України встановлено, що сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Спеціальною підставою припинення права членів сімї власника житла на користування цим житлом відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України є відсутність члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того факту, що між ОСОБА_1 та відповідачем була досягнута домовленість про встановлення інших умов втрати ОСОБА_2 права на проживання у будинку позивача, а ні ж його відсутність без поважних причин понад один рік.

З акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 13.07.2015р. за № 01-29/4123 вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, але не проживає у ньому з грудня 2014 року. (а.с. 10-11)

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №22 по вул. Білянській у м. Краматорськ Донецької області підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 406 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право користування жилим будинком №22 по вулиці Білянській у м. Краматорськ Донецької області.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_5