Справа № 728/108/15-ц Провадження № 22-ц/795/1149/2015 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Новіков О. М. Доповідач - Страшний М. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2015 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіСтрашного М.М.,
суддів:Бобрової І.О., Литвиненко І.В.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:позивача ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Бахмацького районного суду від 28 квітня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про збільшення грошових вимог в порядку індексації,

в с т а н о в и в:

Рішенням Бахмацького районного суду від 28 квітня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено частково, стягнуто із ОСОБА_6 на його користь 35 річних за час прострочення грошового зобов'язання за період з 01.01.2010 року по 30.03.2015 року в сумі 4343 грн. 29 коп. В задоволенні решти вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати дане рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Апелянт посилається на те, що судовим рішенням на його користь була стягнута сума боргу, визначена у гривнях, тому є всі підстави для нарахування боржнику відповідальності за невиконання цього грошового зобов'язання у вигляді інфляції та 3% річних.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, який підтримав свою скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Бахмацького районного суду від 27 травня 2005 року був задоволений позов ОСОБА_5, стягнуто з ОСОБА_6 на його користь 28 626 грн. 98 коп. боргу за договором позики.

Рішенням Бахмацького районного суду від 08 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 16961 грн. 82 коп. суми інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу 18906 грн. 98 коп. в розмірі 3 486 грн. 93 коп. за період з 01 червня 2006 року по 0-1 січня 2010 року.

Звертаючись до суду із даним позовом, ОСОБА_5 посилався на те, що рішенням суду на його користь з ОСОБА_6 стягнуто суму боргу, проте до сьогодні рішення суду не виконано, у зв'язку з чим він просив стягнути на свою користь суму інфляції та 3% річних від простроченої суми боргу за період з 01 січня 2010 року по 01 січня 2015 року.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами було укладено договір позики в іноземній валюті, тому положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції не можуть бути застосовані в даному випадку. Що стосується вимог про стягнення 3% річних від простроченої суми, то суд виходив з того, що такі вимоги є законними та обгрунтованими, проте позивачем був зроблений невірний розрахунок суми стягнення.

Апеляційний суд повністю погоджується із такими висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з'ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не погоджується із висновком суду про відсутність підстав для стягнення суми інфляції у розмірі 12 585 грн. 40 коп., проте такі доводи грунтуються на невірному розумінні апелянтом вимог закону, що регулюють визначення валюти грошового зобов'язання.

Аналіз положень ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов'язання, а не на невиконання судового рішення про стягнення боргу в національній валюті.

Суд першої інстанції обгрунтвоаного виходив з того, що прийняття судового рішення про стягнення грошового боргу в національній валюті не змінює природу грошового зобов'язання як такого, що визначене в іноземній валюті. По справі достовірно встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо неповернення відповідачем ОСОБА_6 позивачу ОСОБА_5 позики в розмірі 5000 доларів США згідно відповідної розписки.

Заперечень щодо визначеної судом суми 3% річних апеляційна скарга не містить.

Враховуючи викладені обставини, а також матеріали справи, у їх сукупності, а також оцінюючи, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, апеляційний суд вважає законними та обгрунтованим висновки суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Таким чином, справа судом першої інстанції розглянута повно та об'єктивно. Норми матеріального і процесуального права застосовано правильно, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Бахмацького районного суду від 28 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: