РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 лютого 2015 року м.Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., при секретарі Косатій М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про стягнення матеріальної шкоди, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 42 361,35 грн., зазначивши в позові про те, що з 22.07.1996 р. по 11.05.2011 р. він проходив службу у внутрішніх військах України на різних посадах. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 90 від 11.05.2011 р. він був звільнений з військової служби та виключений зі списків особового складу військової частини. 12.05.2011 року військовою частиною НОМЕР_1 його заява про призначення пенсії разом з особовими документами були направлені до ГУМВС України в Запорізькій області для подальшої передачі до Управління Пенсійного Фонду. Однак ГУМВС України в Запорізькій області безпідставно повернуло його документи, внаслідок чого йому не була призначена пенсія з 12 травня 2011 року. Вважає, що неправомірними діями ГУМВС України в Запорізькій області, а саме несвоєчасним направленням до Пенсійного Фонду України документів для призначення пенсії йому спричинена матеріальна шкода у розмірі 42 361,35 грн. Просить суд стягнути з ГУМВС України в Запорізькій області на його користь матеріальну шкоду у розмірі 42 361,35 грн.
У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, зазначених у ньому.
Представник відповідача ГУМВС України в Запорізькій області позов не визнав, пояснивши, що позивач 12.05.2011 року звернувся з заявою про призначення пенсії за вислугу років до військової частини НОМЕР_1 , командир військової частини направив вказану заяву разом з іншими документами начальнику УФЗБО ГУМВС України в Запорізькій області 20.09.2011 року, тобто лише через 4 місяці 8 днів після звернення позивача з заявою. Крім того позивач не надав доказів щодо спричинення йому майнової шкоди, в задоволенні позову просить відмовити.
Представник залученого до участі у справі в якості співвідповідача Державної казначейської служби України у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку.
З`ясувавши обставини справи, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з матеріалами справи, проаналізувавши письмові заперечення відповідача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.
У відповідності зі ст. ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами.
Судом встановлено, що постановою Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 14.06.2012 року, яка набула законної сили на підставі ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.10.2013 року, визнано протиправними дії Головного управління МВС України в Запорізькій області щодо повернення документів для призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ВВ МВС України у звязку з не зарахуванням вислуги років у пільговому обчисленні; зобовязано Головне управління МВС України в Запорізькій області направити документи для призначення пенсії ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області з урахуванням пільгового обчислення строку військової служби з 04.08.2000 р. по 11.05.2011 р. у підрозділу спеціального призначення 9 полку спеціального призначення ВВ МВС України (військова частина НОМЕР_1 ) до вислуги років для призначення пенсії на умовах один місяць служби за півтора місяця служби.
Дані обставини відповідно ч.1 ст.61 ЦПК України звільнені від доказування, оскільки були встановлені судовими рішеннями.
Тому, враховуючи вказані обставини та дії відповідача стосовно позивача ОСОБА_1 , суд дійшов висновку , що саме з вини УМВС України в Запорізькій області ОСОБА_1 став отримувати пенсію починаючи не з дати його звільнення, як це передбачено п.б) ч.1 ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», а лише з 27 березня 2013 року ( з затримкою в три роки), коли УМВС України в Одеській області (за місцем мешкання позивача) надіслало подання про призначення пенсії позивачу з відповідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області .
Посилання представника відповідача на той факт, що з вини військової частини своєчасно не була призначена пенсія позивачу, не спростовують вимог позивача.
Судом встановлено, що на підставі ч.3 ст.50 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб» позивач отримав пенсію лише за 12 місяців, які минули з дати надходження відповідних документів до Пенсійного фонду, тобто з 27.03.2013 року, хоча мав право на отримання пенсії з 12.05 2011 року , тому наявні підстави для стягнення з ГУМВС України в Запорізькій області на користь позивача матеріальної шкоди у вигляді неотриманої ним пенсії за період з 12.05 2011 року по 27.03.2013 року включно, що складає 22 місяці 14 днів. Оскільки ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Визначаючи розмір шкоди у вигляді недоотриманої позивачем з вини ГУМВС України в Запорізькій області пенсії за період з 12.05 2011 року по 27.03.2013 року суд враховує, що позивач 12.05.2011 року просив призначити йому пенсію за вислугу років (а/с 18), згідно повідомлення Головного управління ПФУ в Одеській області (а/с 20) пенсія за вислугу років призначена з 27.03.2013 року у розмірі 1885,52 грн., стягненню підлягає 42 361,35 грн. (22 міс. х 1885,52 + 14 дн. х 1885,52).
Керуючись ст.ст.10,11,209,212,214-215 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 до Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області, Державної казначейської служби України про стягнення матеріальної шкоди, - задовольнити.
Стягнути з Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 42 361 (сорок дві тисячі триста шістдесят одну) грн. 35 коп.
Стягнути з Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 423 грн.61 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Рибалко Н.І.