АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/1514/15 Справа: № 635/9134/14-ц Категорія: "інші справи" Головуючий 1 інстанції: Назаренко О.В. Доповідач: Малінська С.М.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Бровченка І.О.,

Даниленка В.М.,

за участю - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 та ОСОБА_3 про поділ будинку і встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2006 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про поділ будинку АДРЕСА_1, виділивши йому 2/3 частини цього будинку з відповідною частиною надвірних споруд та земельної ділянки.

Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2010 року позов задоволено частково. Вказаний житловий будинок поділено між співвласниками ОСОБА_4 і ОСОБА_3 відповідно до першого варіанту судової будівельно-технічно експертизи від 17 квітня 2008 року. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 31875 грн. 35 коп. у рахунок виплати грошової компенсації в зв'язку із відступом від ідеальних часток співвласників. Зобов'язано ОСОБА_4 та ОСОБА_3 для поділу будинку провести переобладнання з додержанням будівельних, протипожежних і санітарних норм і правил. Встановлено порядок користування земельною ділянкою при будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно до першого "а" варіанту судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2008 року додатка З і схеми меж додатку 4. В іншій частині позовних вимог ОСОБА_4 відмолено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 2547 грн. 10 коп. у рахунок оплати судових витрат.

Рішення набрало законної сили та відкрито виконавче провадження з його виконання.

13 жовтня 2014 року старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області звернувся до суду першої інстанції про розстрочку виконання зазначеного вище рішення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року в задоволенні подання старшого державного виконавця відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та задовольни подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області про розстрочку виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2009 року в розмірі 200 грн. на користь ОСОБА_4

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судовим розглядом рішенням Харківського районного суду Харківської області від 26 січня 2009 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про поділ будинку і встановлення порядку користування земельною ділянкою. Проведено розподіл житлового будинку, встановлений порядок користування земельною ділянкою та з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 стягнуто грошову компенсацію у зв'язку із відступом від ідеальних часток співвласників 31875,35 грн. та судові витрати у розмірі 2547,10 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17 лютого 2010 року зазначене рішення залишено без змін та набрало законної сили.

Відділом державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області на підставі рішення суду від 26 січня 2009 року було відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 суми боргу у розмірі 34442,45 грн.

Відмовляючи в задоволення подання державного виконавця про розстрочку виконання рішення суду, суд першої інстанції вірно виходив з того, що посилання державного виконавця в обґрунтування свого подання не є винятковими обставинами, які ускладнюють або виключають виконання рішення суду з боку відповідача.

За правилами ч.1 ст. 36 ЗУ "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Згідно ст.373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюються виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Наявність у заявника батьків похилого віку, які потребують допомоги та догляду з боку заявника у зв'язку з їх хворобою, не є перешкодою для виконання рішення суду, оскільки заявником не надано доказів щодо грошових витрат, пов'язаних з наданням допомоги та догляду за батьками і така обставина не є перешкодою для звернення стягнення на майно боржника.

Також смерть чоловіка відповідача (боржника за виконавчим провадженням) не є виключною обставиною, що унеможливлює виконання рішення суду, оскільки доказів на підтвердження того що ОСОБА_3 знаходилась на утриманні свого чоловіка суду не надано, як і не надано доказів на підтвердження неможливості виконання судового рішення шляхом звернення стягнення на майно боржника.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду, вірно виходив з тих обставин, що з ОСОБА_3 підлягає стягненню сума грошової компенсації у зв'язку з перерозподілом ідеальних часток у праві власності на житловий будинок, тобто набуттям нею права власності. Розмір грошового стягнення є значним, а тому розмір щомісячних платежів у сумі 200 грн. призведе до тривалого виконання рішення суду, що є порушенням права ОСОБА_4 на ефективний судовий захист та своєчасне отримання присудженого за судовим рішенням.

Ухвала судом першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування судова колегія не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді