Справа № 214/6738/13-ц
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

19 лютого 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Ткаченко К.М.,

за участю:

заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті ОСОБА_2, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням від 31 жовтня 2013 року, ухваленому в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, третя особа ОСОБА_4, задоволено позовні вимоги ОСОБА_3, стягнуто з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, починаючи з 03.09.2013 року і до закінчення ОСОБА_1 навчання, але не більш ніж до досягнення ним 23-х років.

У своїй заяві заявник просить суд скасувати зазначене судове рішення: він не був належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи; повнолітній ОСОБА_1 припинив навчання 13 січня 2014 року за власним бажанням.

У судовому засіданні заявник свою заяву підтримав, позивач та третя особа в судове засідання не зявились.

Заслухавши заявника, вивчивши заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу зазначеної правової норми випливає, що невідємними умовами для скасування заочного рішення є:

- встановлення судом тієї обставини, що відповідач не зявився в судове засідання та не повідомив про причини своєї неявки з поважних причин;

- докази, на які відповідач посилається у заяві про перегляд заочного рішення, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, при ухваленні 31 жовтня 2013 року заочного рішення у суду не було безперечних доказів про те, що відповідач був повідомленим про час і місце розгляду справи.

Однак суд уважає, що у своїй заяві про перегляд заочного рішення заявник посилається на докази, які не мають істотного значення для правильного вирішенні справи у разі її нового розгляду, позаяк ОСОБА_1 припинив навчання 13 січня 2014 року та був відрахований за власним бажанням, тоді як зазначене заочне рішення було ухвалене 31 жовтня 2013 року, тобто коли останній ще продовжував навчання.

Більш того, в резолютивній частині зазначеного заочного рішення вказано, що аліменти стягуються до закінчення ОСОБА_1 навчання, тобто заявник, дізнавшись, що підстав для стягнення з нього аліментів більше не існує, повинен був звернутись з відповідною заявою до державного виконавця, а той був повинен припинити стягнення з заявника аліментів.

Відтак заява про перегляд заочного рішення повинна бути залишеною без задоволення.

Керуючись ст. 231 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, розяснивши йому його право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги на заочне рішення суду протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.