У Х В А Л А

16 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова О.В.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Юровської Г.В.,
розглянувши заяву Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року у справі за позовом Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання незаконними та скасування наказів, скасування рішень про реєстрацію прав та свідоцтв про право власності, зобов'язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а:

Нікопольський міжрайонний прокурор в інтересах Нікопольської районної державної адміністрації звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив визнати незаконними та скасувати накази, скасувати рішення про реєстрацію прав та свідоцтв про право власності на земельні ділянки надані у приватну власність громадянам, зобов'язати відповідні реєструючі органи вчинити дії щодо повернення земельних ділянок у державну власність.

В обґрунтування позову прокурор посилався на те, що за результатами проведеної Нікопольською міжрайонною прокуратурою перевірки встановлено, що реєстраційною службою Нікопольського міськрайонного управління юстиції внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію за громадянами ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17 права приватної власності на земельні ділянки по 2,0 га за кожним для ведення особистого селянського господарства на території Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району, за рахунок земель запасу державної власності сільськогосподарського призначення, про що реєстраційною службою Нікопольського МРУЮ їм були видані відповідні свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

В ході проведеної в управлінні Держземагентства у Нікопольському районі перевірки встановлено, що земельні ділянки, які надані у власність вказаним громадянам, відповідно до матеріалів роздержавлення та агровиробничих груп, згідно технічного звіту по корегуванню матеріалів крупномасштабного обстеження ґрунтів колгоспу «Дніпро» на території Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району належать до виду угідь - болото. Тобто, земельні ділянки, які були надані у власність громадянам, фактично належать до земель водного фонду.

Головне управління Держземагентства у Дніпропетровській області розпорядилося земельними ділянками, що фактично належать до земель водного фонду, розпорядження якими, відповідно до ч. 3 ст. 122 ЗК України, належить до компетенції районної державної адміністрації. Крім того, відповідно до проектів землеустрою у власність надано земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності, які згідно форми 6-зем належать до угідь сіножаті та пасовища. Проте, згідно ст. 34 ЗК України земельні ділянки за видом угідь сіножаті та пасовища можуть бути надані громадянам лише на умовах оренди для сінокосіння і випасання худоби та не можуть бути передані у власність. Однак, в даному випадку Головне управління Держземагентства в Дніпропетровській області без зміни виду угідь земель сільськогосподарського призначення, у порушення ст. 34 ЗК України, незаконно передано у приватну власність громадянам для ведення особистого селянського господарства по 2 га земель сіножатих та пасовищ без зміни виду угідь у порядку, визначеному законом, хоча зміна виду угідь повинна була відбутися за порядком зміни цільового призначення земельної ділянки, з обов'язковою розробкою проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зі зміною цільового призначення, його погодження та проходження державної землевпорядної експертизи.

З урахуванням викладеного, прокурор вважав, що накази Головного управління Держземагентства у Дніпропетровській області є незаконними та підлягають скасуванню як такі, що прийняті з порушенням вказаних вище норм діючого земельного законодавства.

Внаслідок вищевказаних обставин, скасуванню також підлягають і записи про державну реєстрацію власності на земельні ділянки за громадянами та свідоцтва про право власності на земельні ділянки. Також, управління Держземагентства у Нікопольському районі, зобов'язане внести зміни до земельно-кадастрової документації фактичної категорії земель та виду угідь спірної земельної ділянки.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2014 року позовні вимоги Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області задоволено.

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано й ухвалено нове рішення у справі про відмову в задоволенні позову Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року касаційну скаргу Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області задоволено. Рішення Апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 травня 2014 року скасовано, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 березня 2014 року залишено в силі.

У грудні 2014 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції ст. ст. 19, 20 ЗК України, що потягнуло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Як на приклад неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник посилається на ухвалу колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2013 року.

Відповідно до вимог статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 ЦПК України» під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. Зміст правовідносин із метою з'ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки з доданої до заяви копії ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 лютого 2013 року вбачаються різні встановлені судом фактичні обставини у порівнянні з судовим рішенням, яке заявник просить переглянути, вона не може бути підставою для перегляду через неоднакове застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права.

Таким чином, оскільки відсутні підстави, які відповідно до вимог пункту першого частини 1 статті 355 ЦПК України є підставами для перегляду судового рішення, у допуску справи до провадження слід відмовити.

Керуючись ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом Нікопольського міжрайонного прокурора в інтересах Нікопольської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, реєстраційної служби Нікопольського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, управління Держземагенства у Нікопольському районі Дніпропетровської області про визнання незаконними та скасування наказів, скасування рішень про реєстрацію прав та свідоцтв про право власності, зобов'язання вчинити дії, за заявою Головного управління Держземагенства в Дніпропетровській області про перегляд ухвали колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова Г.В. Юровська