Справа № 463/4586/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/1751/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника ЛКП "Дім" - Масюка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась з позовом до Львівського комунального підприємства "Дім", треті особи Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про зобов"язання ЛКП "Дім" здійснити комплекс заходів, у тому числі провести за власний рахунок ремонтні роботи з усунення несправностей, необхідних для якісного надання послуг теплопостачання та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1, стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 3528 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржила ОСОБА_2, вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що відповідачем надавались послуги з теплопостачання та постачання гарячої води неналежної якості, що підтверджується актами - претензіями, складеними представниками ЛКП "Дім", у зв"язку з чим позивачка змушена була проживати у квартирі з низьким температурним режимом, була позбавлена можливості проживати в умовах, придатних для нормального проживання. Апелянт зазначає про те, що судом першої інстанції не було досліджено питання, якої якості послуги з теплопостачання та постачання гарячої води надавались ЛКП "Дім", оскільки позивачу здійснювали зменшення оплати за надані послуги, що підтверджує неналежну якість надання цих послуг.

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права апелянт звертає увагу на те, що в судовому засіданні 03.11.2014 року суд зобов"язав представника відповідача надати документи, які дали б можливість встановити причину неякісного надання послуг та визначити, які конкретно роботи необхідно виконати. У наступному судовому засіданні, 28.11.2014 року, без участі представника та ненадання відповідачем необхідних документів, судом було ухвалено рішення, яке на думку апелянта прийняте без дослідження всіх обставин справи. З наведених підстав просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ЛКП "Дім" Масюка М.В. щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду доказів на підтвердження того, що температурний режим у квартирі позивачки порушено саме з вини ЛКП "Дім", а відтак відсутні підстави для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується висновком суду з огляду на наступне.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" визначені обов"язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, а обов"язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Зокрема, обов"язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов"язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно п.1,5 ч.3 ст. 20 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" споживач має право: 1) одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; 5) на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством;

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1 у м. Львові, користується житлово - комунальними послугами, надавачем яких є ЛКП "Дім".

25.12.2013 року між ЛКП "Дім" та ОСОБА_2 укладено типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №Л 9/50, згідно з п.16 якого виконавець зобов"язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а згідно з п.19 договору виконавець зобов"язаний своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя здоров"я та які не спричинять шкоди його майну відповідно до вимог законодавства.

З актів комісії ЛКП "Дім" від 24.02.2011р., 10.01.2013р., 13.01.2014 р., 30.11.2010р., 10.01.2013р. , вбачається, що комісією Львівського комунального підприємства "Дім" проводились відповідні заміри температури повітрі в квартирі АДРЕСА_1 у м. Львові, у зв"язку з низькою температурою повітря, було встановлено, що температура повітр"я у квартирі менше нормативної, у зв"язку з чим ЛКП "Дім" було проведено відповідний перерахунок оплати за надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води.

З матеріалів спарви також вбачається, що при обстеженні системи центрального опалення будинку АДРЕСА_1 у м. Львові на вимогу ОСОБА_2, виявлено, що загально-будинкова система центрального опалення знаходиться у доброму технічному стані. Квартира № 50 розташована на дев"ятому поверсі девятиповерхового житлового будинку. Подача теплоносія проводиться з нижньої розводки, що може впливати на температурний режим квартири при зміні температури. Мешканцям квартири проведено заміну приладів опалення у квартирі, що не змінило температурний режим квартири при зміні температури. Провести обстеження під"єднання приладів опалення немає можливості, по причині того, що труби замуровані у стінах квартири. Зазначені обставини підтверджуються комісійним актом ЛКП "Дім" від 2014 року.

Відтак, судом першої інстанції встановлено, що позивачці надавалися послуги з центрального опалення та постачання гарячої води неналежної якості, у звя"зку з чим ЛКП "Дім" з врахуванням п.21 Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №Л 9/50, укладеного між ЛКП "Дім" та ОСОБА_2, зменшило розмір плати за надані послуги.

Відповідно до ч.1 ст. 10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона покликається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України).

Статтями 58, 59 ЦПК України передбачено, що докази мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з"ясуванню обставин справи: роз"яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов"язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з роз"ясненнями пунктів 11, 13 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 18.12.2009 р. №14 "Про судове рішення у цивільній справі" у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обгрунотовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.(ч.4 ст.60 ЦПК України). Резолютивна частина рішення повинна мати вичерпні, чіткі, безумовні й такі, що випливають із встановлених фактичних обставин, висновки по суті розглянутих вимог. У ній, зокрема, мають має бути зазначено, висновок суду по суті позовних вимог, конкретні дії, які відповідач повинен вчинити та на чию користь, або інший передбачений законом спосіб захисту порушеного права..

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що позивачка просить зобов"язати ЛКП "Дім" здійснити комплекс заходів, у тому числі провести за власний рахунок ремонтні роботи з усунення несправностей, необхідних для якісного надання послуг теплопостачання та постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1, мотивуючи тим, що відповідач відповідно до п.19 укладеного договору зобов"язаний утримувати внутрішньо будинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт.

Аналізуючи зміст позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку про те, що такі не є конкретизованими, не є чіткими, оскільки позивачкою у позові не зазначено які конкретно дії повинен вчинити відповідач, комплекс яких конкретно заходів повинно здійснити ЛКП "Дім" та які конкретно ремонтні роботи ЛКП повинно виконати для надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води належної якості у квартиру АДРЕСА_1 у м. Львові.

На думку суду чіткість, конкретизованість позовних вимог, зможе запобігти виникненню неясностей при виконані рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що позовні вимоги в подальшому позивачкою не уточнювались, дії, які повинен вчинити відповідач чи роботи, які повинен виконати відповідач для теплопостачання та постачання гарячої води належної якості, позивачкою не були конкретизовані. В матеріалах справи містяться лише докази на підтвердження надання послуг з постачання тепла та гарячої води неналежної якості, у зв"язку з чим відповідач проводив перерахунок оплати за надані послуги неналежної якості.

Висновок спеціаліста з цих питань у матеріалах справи відсутній, клопотання про призначення експертизи для з"ясування причин неналежного надання послуг з теплопостачання та постачання гарячої води, з"ясування наявності у цьому вини ЛКП "Дім", для визначення заходів, які конкретно повинно вжити і які конкретно роботи повинно виконати ЛКП "Дім", ні позивачкою, ні її представником в суді першої інстанції не заявлялось

З врахуванням положень ч.4 ст. 10 ЦПК України з метою з"ясування питаннь, які конкретно заходи повинен вжити відповідач та які ремонтні роботи повинен провести з метою надання послуг належної якості, судом апеляційної інстанції було роз"яснено представнику позивача право на заявлення клопотання про призначення експертизи, однак таке клопотання представником не заявлялось і в суді апеляційної інстанції.

Позивачкою всупереч вимогам ст. 10, 60 ЦПК України не надано належних доказів на спростування висновків комісії ЛКП "Дім", зазначених в комісійному акті від 2014 року, про те, що при обстеженні системи центрального опалення будинку №9 по вул. Лисинецькій у м. Львові виявлено, що загально - будинкова система центрального опалення знаходиться у доброму технічному стані.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи про порушення судом першої інстанції норм процесуального права не є підставною для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки відповідно до ч.3 ст. 309 ЦПК України порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції повно та всебічно з"ясував обставини справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст. 303, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.