Справа № 204/3967/15-ц
Провадження № 2/204/1830/15 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬК
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Самсонової В.В.

за участю секретаря Зайченко О.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій, з урахуванням наданих уточнень, просив стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь» на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 67196,33 грн., відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000,00 грн. та судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що 01 грудня 2014 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю позивача та третьої особи. У вказаній дорожньо-транспортній пригоді був ушкоджений автомобіль позивача: Mitsubishi Outlander, державний номерний знак НОМЕР_1. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року ОСОБА_5 був визнаний винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - зазначеної ДТП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в доход держави у розмірі 425 гривень 00 копійок. Згідно довідки сектору оформлення матеріалів ДТП відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області транспортний засіб марки «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав наступні механічні пошкодження: пошкоджено задній бампер, задні ліхтарі, протитуманні фари, кришка багажника, заднє скло, через що, він був змушений здійснити ремонт свого автомобіля. Загальна сума витрат на ремонт та обслуговування автомобіля склала 107863. Внаслідок цього ДТП йому також заподіяно моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у звязку з ушкодженням власності - автомобіля, та неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих звязків, певним ударом його престижу. У звязку з тим, тривалий час після ДТП йому та його близьким довелося пересісти на громадський транспорт, що спричинило суттєві незручності у пересуванні. У звязку з пошкодженням автомобіля йому довелося самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що, він певний час не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, у нього з'явилися проблеми з артеріальним тиском, постійні головні болі, у звязку з чим, він вимушений був звернутись до лікарні, де йому встановили діагноз - гіпертонічна хвороба. Розмір відшкодування моральної шкоди визначив у розмірі 100000,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги позивача та просив задовольнити їх в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, які викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог позивача та просив відмовити йому в задоволенні його позовних вимог в повному обсязі. При цьому, вказав, що необхідною умовою для відшкодування матеріального збитку особою, відповідальною за заподіяний збиток є наявність оцінки завданої шкоди, проведеної у встановленому законом порядку. На підтвердження отриманих пошкоджень транспортним засобом у ДТП 01.12.2014 року позивачем надано довідку ДАІ від 01.12.2015 року ГДН № 008484, а на підтвердження розміру позовних вимог позивачем додано товарний чек № 231 від 04.12.2014 року, замовлення наряд № 458 від 04.12.2014 року та видаткову накладну № 32 від 11.12.2014 року. Однак, як вбачається з даних документів, то вони за своїм змістом не відповідають вимогам законодавства, а саме: видаткова накладна № 32 від 11.12.2014 не має деталізації, не вказано конкретні роботи, які необхідні даному автомобілю, не вказані деталі, які підлягають ремонту або заміні, а також внесені зміни в рахунок від руки в калькуляцію ремонтних робіт, що викликає сумніви у його дійсності. При цьому, в матеріалах справи відсутній висновок автотоварознавчого дослідження з визначенням розміру матеріального збитку, завданого власнику застрахованого автомобіля під час ДТП. Матеріали справи не містять доказів розрахунку вартості витрат на проведення відновлювального ремонту Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1, субєктами оціночної діяльності, які мають відповідний сертифікат, на підставі якої суд мав би можливість встановити їх відповідність п.4.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, або зміст якої відобразив би суму завданих збитків забезпеченого позивачем автомобіля. Сама по собі калькуляція відображає лише вартість ремонту, в якій закладено ПДВ, але не містить розрахунків зносу, висновків щодо вартості транспортного засобу та не містить в собі принципів, за якими проводиться оцінка. Позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що шкода, яка завдана автомобілю Mitsubishi Outlander, державний номер НОМЕР_1, в результаті ДТП, була оцінена у встановленому законом порядку - у відповідності до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Тому, вимога про стягнення матеріальної шкоди не підлягає задоволенню. Крім того, стосовно відшкодування моральної шкоди, то позивач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування її наявності та розміру.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню підлягають по наступним обставинам.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У судовому засіданні було встановлено, 01 грудня 2014 року о 13 годині 10 хвилин, в м. Дніпропетровську на вул. Горького сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ОСОБА_3, який керував автомобілем «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1, та ОСОБА_4, який керував автобусом А07А1-60, державний номерний знак НОМЕР_2.

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 грудня 2014 року ОСОБА_4 був визнаний винним в скоєному ДТП та на нього накладено адміністративне стягнення: штраф на користь держави у розмірі 425 грн. Дана постанова не була оскаржена та набрала законної сили 12.01.2015 року (а.с.9).

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема щодо винуватості ОСОБА_4 не потребують доказування, оскільки встановлені судовим рішенням по вищевказаній справі про адміністративне правопорушення, яке набрало законної сили.

При цьому, судом встановлено, що під час скоєння ДТП ОСОБА_4 знаходився у трудових відносинах з відповідачем та виконував покладені на нього трудові обов'язки, що визнавалося та не заперечувалося сторонами під час розгляду даної справи, а тому, дані обставини не підлягають доказуванню в порядку ч. 1 ст. 61 ЦПК України, згідно якої обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Цивільно-правова відповідальність Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь» була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед», на підставі Полісу № АІ/0190495 обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.06.2014 року.

У вищевказаній дорожньо-транспортній пригоді, автомобілю «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1, який належить позивачу, були спричинені механічні пошкодження.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося самим представником позивача, позивачу 29 травня 2015 року було сплачено Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Дніпроінмед» страхове відшкодування в сумі 40666,67 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1749 від 29.05.2015 року та листом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед» від 13.10.2015 року за вих. № 900221.

Проте, представник позивача стверджував, що вказаної суми недостатньо для відновлення автомобіля позивача, оскільки необхідна сума для повного відновлення автомобіля складає 107863,00 грн.

Дійсно, відповідно до ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Але, у відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач та його представник, як на підтвердження своїх позовних вимог посилалися на надані копії наступних документів: договору про ремонт транспортного засобу № 06/12 від 06.12.2014 року, акту прийому-передачі автомобіля від 06.12.2014 року та наряду замовлення № 08/12 від 08.12.2014 року на надання послуг з ремонту автомобіля.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Так, позивачем та його представником не надано суду доказів того, що за ремонт належного позивачу автомобіля дійсно сплачена сума у розмірі 107863,00 грн.

Представником відповідача заявлялося клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи для встановлення розміру спричиненого збитку, але представник позивача пояснив, що автомоібль позивача відремонтований та наполягав на задоволенні вимог останнього на підставі наданих суду документів.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Якщо подано копію письмового доказу, суд за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, має право вимагати подання оригіналу.

Але позивачем та його представником не надані суду оригінали вищевказаних договору про ремонт транспортного засобу № 06/12 від 06.12.2014 року, акту прийому-передачі автомобіля від 06.12.2014 року та наряду замовлення № 08/12 від 08.12.2014 року на надання послуг з ремонту автомобіля.

Крім того, згідно довідки сектору оформлення матеріалів ДТП відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.12.2015 року ГДН № 008484 автомобіль позивача «Mitsubishi Outlander», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав наступні механічні пошкодження: задній бампер, задні ліхтарі, протитуманні фари, кришка багажника, заднє скло, а згідно наданої позивачем копії наряду замовлення № 08/12 від 08.12.2014 року на надання послуг з ремонту автомобіля - автомобіль має значно більший перелік деталей, що необхідно замінити, ніж вказано у довідці сектору оформлення матеріалів ДТП відділу ДАІ з обслуговування м. Дніпропетровськ ГУМВС України в Дніпропетровській області від 01.12.2015 року ГДН № 008484.

Тому, вимоги позивача про відшкодування на його користь матеріальної шкоди не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи, а відтак є такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується моральної шкоди, то згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Тобто, законодавцем визначено, що моральна шкода підлягає відшкодуванню саме особою, яка її спричинила, не дивлячись на те, чи спричинила вона її під час виконання своїх трудових обов'язків.

Тому, заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача (роботодавця винуватця ДТП) моральної шкоди є необґрунтованими та безпідставними.

За таких обставин, з урахуванням всього вищевказаного, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог.

Крім того, оскільки позивачу відмовлено в задоволенні його позовних вимог, то позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на його користь судових витрат, задоволенню також не підлягають.

На підставі вищевикладеного, керуючись, ст. ст. 3, 15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1172, 1187, 1192 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст. ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Товариства з додатковою відповідальністю «Автопромінь», третя особа: ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Самсонова