Справа №489/8275/14-ц 10.02.2015 10.02.2015 10.02.2015
Провадження №22-ц/784/433/15 Головуючий у першій інстанції Кокорєв В.В.
Головуючий у апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів - Базовкіної Т.М., Кушнірової Т.Б.,

при секретарі судового засідання - Харитоновій І.В.,

за участю представника позивача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3

на ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» ( далі - ПАТ КБ «Приватбанк») про зменшення заборгованості по процентам за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про зменшення заборгованості по процентам за кредитним договором.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року у відкритті провадження у справі - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_3, посилаючись на те, що суд не в повному обсязі з'ясував обставини справи, які мають значення для вирішення питання про відкриття провадження у справі, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та її представника, дослідивши матеріали заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_4, суд керувався тим, що дані позовні вимоги вже судом розглянуті і за результатами розгляду є рішення суду, яке набрало законної сили, у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з такого.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін у спорі між тими ж самими сторонами, про той самий предмет і з тих же підстав.

Отже, позови вважаються тотожними тільки в тому випадку, коли в них одночасно співпадають сторони, підстава й предмет, а у випадку зміни хоча б одного із цих елементів позови не є такими.

При визначенні підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

За змістом зазначених норм цивільного процесуального закону суд вправі відмовити у відкритті провадження у справі за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2014 року з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором, в тому числі і процентам у розмірі 15148 грн.25 коп.

ОСОБА_4, заперечуючи проти позову просила зменшити їй розмір заборгованості до 10 % від суми заборгованості станом на березень 2013 року до 3533 грн.68 коп.

Ухвалюючи рішення суд дійшов висновку про існування між сторонами кредитних правовідносин, порушення позичальником своїх зобов'язань, правомірності нарахування процентів за користування кредитом та врахувавши надані відповідачем заперечення дійшов висновку про стягнення заборгованості по процентам на користь кредитора.

Із тексту позовної заяви, щодо якої вирішується питання про відкриття провадження вбачається, що ОСОБА_4 пред'являє вимоги до ПАТ КБ «ПриватБанк» про зменшення розміру заборгованості по процентам за кредитним договором до суми 3533 грн.68 коп., що становить 10% від суми заборгованості за кредитним договором станом на березень місяць 2013 року.

Тобто, фактично, суть заявлених ОСОБА_4 у даному позові вимог зводиться до зміни розміру заборгованості по процентам, яка була встановлена та стягнута за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 03 вересня 2014 року.

Таким чином, предмет ( заборгованість за кредитним договором, в тому числі по процентам) та підстави позову ( наявність такої заборгованості ) досліджувалися судом при ухваленні вищевказаного рішення суду.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвалу суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог закону, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_3 відхилити, а ухвалу судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Судді: