22 січня 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
Представник Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 01.12.2011 року банк надав ОСОБА_2 (далі - Відповідач) кредит у розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач порушив умови укладеного договору в частині своєчасного погашення платежів, та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв'язку з чим, станом на 31.10.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 14 553 (чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 99 коп., де заборгованість за кредитом - 8 519 (вісім тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 3 915 (три тисячі дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 47 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 950(дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).
У зв'язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за Договором № б/н від 01.12.2011 року у розмірі 14 553(чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 99 коп. та судовий збір у розмірі 243(двісті сорок три) грн. 60 коп.
22 січня 2015 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій він просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.47).
Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчать судові повістки (а.с. 40, 44) та поштове відправлення яке повернулось до суду із відміткою «закінчення терміну зберігання» (а.с.46), про причини неявки в судове засідання не повідомив, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило. З наведеного вбачається, що не зважаючи на неодноразове повідомлення поштового відділення, про надходження судового листа, зазначене поштове відправлення відповідачем отримано не було. Відсутність такого відповідача за зазначеною адресою та неотримання поштового відправлення (його повернення за закінченням терміну зберігання) слід розцінювати як належне повідомлення про день та час розгляду справи по суті такої особи.
У відповідності до ч.4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, з'ясувавши обставини справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню по наступних підставах.
Так судом встановлені наступні обставини справи та визначені виниклі відповідно до них правовідносини.
Судом встановлено, що 01.12.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно умов договору, позичальник зобов'язалася повернути кредит частинами у розмірах та у строки повернення кредиту, зазначеними у кредитному договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом.
Означений договір було укладено сторонами в спосіб підписання відповідачем письмової заяви про надання платіжної картки із встановленим кредитним лімітом, видачі позивачем відповідачеві ОСОБА_2 такої картки, та ознайомлення відповідача з Умовами та правилами надання банківських послуг. Вказані дії сторін не суперечать загальним засадам цивільного законодавства щодо способу укладання договору, а відтак породжували відповідні договірні зобов'язання для сторін по справі.
Відповідно до статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що в межах дії означеного кредитного договору, позивачем відповідно до вказаного п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умовами та правилами надання банківських послуг було збільшено на платіжній картці кредитний ліміт.
Судом також встановлено, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачеві кредит в розмірі та на умовах, визначених вищевказаним кредитним договором.
Відповідно до вимог ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
У відповідності до приписів ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно умов вказаного кредитного договору, укладеного між сторонами, позичальник зобов'язаний: сплачувати заборгованість перед банком; сплачувати банку проценти за користування кредитом; та у випадку порушення зобов'язання, сплачувати відповідні штрафні санкції.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Із матеріалів справи вбачається, що в порушення умов вказаного кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту і сплати процентів, внаслідок чого за ним, ОСОБА_2, станом на 31.10.2014 року за договором виникла заборгованість на загальну суму 14 553 (чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 99 коп., де заборгованість за кредитом - 8 519 (вісім тисяч п'ятсот дев'ятнадцять) грн. 28 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 3 915 (три тисячі дев'ятсот п'ятнадцять) грн. 47 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 950(дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп., а також штрафи відповідно до п. 2.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 669 (шістсот шістдесят дев'ять) грн. 24 коп. - штраф (процентна складова).
Відповідно до вимог ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути заборгованість частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу.
Відповідно до приписів ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, аналізуючи здобуті у справі докази, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню за Договором № б/н від 01.12.2011 року заборгованість на загальну суму 14 553 (чотирнадцять тисяч п'ятсот п'ятдесят три) грн. 99 коп.
Суд зауважує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд даної цивільної справи по суті, в судове засідання не з'явився, заперечень на позов та доказів на їх обґрунтування суду не надав, що дає суду право при заочному розгляді справи обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача також слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: судового збору у розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 526, 527,530, 615, 625, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
1. Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право оскаржувати заочне рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області, шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: Мовчан Д.В.