Справа № 455/368/13 Головуючий у 1 інстанції: Ніточко Л.Й.
Провадження № 22-ц/783/226/15 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Кабаля І.І., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: представників ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки та зустрічним позовом ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання зобов'язання припиненим,

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Відповідно до Кредитного договору № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано відповідачу-1 кредит у сумі 37 000,00 доларів США строком до 14 серпня 2017 року із сплатою 13,5 % річних. Надання кредитних коштів проводилося згідно вимог п. 3.2. Кредитного договору № 4 8442/82/51186 від 14.08.2007 року у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на поточний рахунок позичальника. Відповідно до п. 1.3., 5.1. Кредитного договору відповідач-1 зобов'язався щомісячно до 5-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити поточне погашення кредиту не пізніше 14.08.2017 року. Крім того, у відповідності до п.п. 1.4., 5.1. договору відповідач-1 зобов'язався, щомісячно, до 15-го числа сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 % річних. Однак, відповідачем-1 не виконуються вищезазначені умови кредитного договору, а саме: ОСОБА_7 порушено зобов'язання по сплаті кредиту і станом на 09.01.2013 року заборгованість по кредиту становить 18 808,13 доларів США (150 333,38 грн.), з яких прострочена заборгованість за кредитом складає 1 541,65 доларів США. Крім цього, Відповідачем-1 не виконуються умови щодо сплати відсотків та станом на 09.01.2013 року заборгованість по сплаті відсотків становить 1 237,29 доларів США (9 889,66 грн.), а також пеню за невчасну сплату кредиту та погашення відсотків, яка становить 2 713,66 доларів США (21 690,28 грн.). На підтвердження вищевикладених обставин позивачем надано розрахунок заборгованості станом на 09.01.2013 року. В забезпечення кредитного договору був укладений договір поруки від 14.08.2007 року, згідно якого ОСОБА_5 (відповідач-2) виступила поручителями Відповідача-1.

Також в забезпечення виконання відповідачем -1 зобов'язань за Кредитним договором № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року в іпотеку банку згідно до Договору іпотеки від 15.08.2007 року, реєстраційний № 976, були передані нежитлові будівлі загальною площею 5015,8 кв.м. (адмінбудинок, сушильні сараї, прес, водокачка, кільцева піч з навісом, підстанція) по АДРЕСА_1 Вказане майно належить на праві власності ОСОБА_6 (відповідач-3).

Враховуючи те, що ОСОБА_7 не виконуються зобов'язання щодо погашення заборгованості за кредитом та сплати відсотків, у встановлений кредитними договорами строки, позивач набуває права звернутися до суду з проханням про звернення стягнення на іпотечне майно з метою задоволення своїх майнових вимог. З метою погашення простроченої заборгованості за Кредитним договором № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» позичальнику ОСОБА_7, поручителю ОСОБА_5 та майновому поручителю ОСОБА_6 були направлені вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, проте вимоги банку залишені без задоволення.

З урахуванням уточнень позовних вимог та уточнення відповідачів - осіб, які повинні відповідати за цим позовом, а саме: просить стягнути з ОСОБА_5 достроково заборгованість за кредитним договором №014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року 15810,58 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти становить 185350,75 грн., з яких 12024,87 доларів США (140970,08 грн.) - заборгованість по сплаті кредиту; 3785,71 доларів США (44380,67 грн.) - розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків за користування кредитом, звернути стягнення на предмет іпотеки - згідно договору Іпотеки від 15.08.2007 року посвідченого приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №976, а саме: нежитлові будівлі загальною площею 5015,8 кв.м. (адмінбудинок, сушильні сараї, прес, водокачка, кільцева піч з навісом, підстанція) по вул. Центральна, № 2-а в с. Тернава Старосамбірського району Львівської області , що належить ОСОБА_6 на праві приватної власності з метою задоволення вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» згідно кредитного договору №014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року в сумі 15 810,58 доларів США, що в еквіваленті до національної валюти станом на 21.05.2014 року становить 185 350,75 грн., визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки через проведення прилюдних торгів, пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки, відсутні. Встановити початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій у відповідності до ст.58 Закону України «Про виконавче провадження» та стягнути солідарно з відповідачів на свою користь судовий збір в розмірі 68,76 гривень.

Відповідач ОСОБА_6 подала до суду зустрічний позов про визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_6 за договором іпотеки від 15.08.2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченого приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за №976, про передачу в іпотеку нежитлових будівель загальною площею 5015,8 кв.м. (адмінбудинок, сушильні сараї, прес, водокачка, кільцева піч з навісом, підстанція) по АДРЕСА_2

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року у задоволенні позову ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відмовити. Зустрічний позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано припиненим зобов'язання ОСОБА_6 за договором іпотеки від 15.08.2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченого приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 976, про передачу в іпотеку нежитлових будівель загальною площею 5015,8 кв.м. (адмінбудинок, сушильні сараї, прес, водокачка, кільцева піч з навісом, підстанція) по АДРЕСА_2 Стягнуто з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в користь ОСОБА_6 понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 243 гривні 60 копійок.

Дане рішення оскаржив представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» - Качор Н.Б. подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що рішення повинно бути скасоване як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального права, неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Вказує, що ОСОБА_6 як дружина померлого позичальника успадкувала частку у спільному майні подружжя, а саме частку нерухомого майна, яке передане в іпотеку банку. Звертає увагу, що смерть боржника за кредитним договором не позбавляє кредитора права звернути стягнення на предмет іпотеки, оскільки відповідно до ст.ст. 3,17 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору, тому підстави для припинення договору іпотеки відсутні.

Просить скасувати рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, а в задоволенні зустрічного позову відмовити.

ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, хоча про розгляд справи повідомлялась належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (т.2 а.с. 31), про причини неявки суд не повідомила та з клопотанням про відкладення розгляди справи не зверталася, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, представників ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що між ОСОБА_7 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», яке є правонаступником ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» відповідно до статуту, що зареєстрований 06.06.2012 року (а.с.73-79), був укладений кредитний договір № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року ( т.1 а.с.82-83).

Відповідно до договору позивач надав боржнику кредит у сумі 37 000,00 доларів США строком до 14 серпня 2017 року із сплатою 13,5 % річних ( т.1 а.с.92-96).

Відповідно до п. 1.3., 5.1. кредитного договору відповідач-1 зобов'язався щомісячно до 5-го числа повертати кредитні кошти згідно графіку погашення (т.1 а.с. 83-84) та здійснити поточне погашення кредиту не пізніше 14.08.2017 року. Крім того, у відповідності до п.п. 1.4., 5.1. договору відповідач-1 зобов'язався щомісячно до 15-го числа сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 13,5 % річних.

Також 14.08.2007 року, у забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року позивачем було укладено ще один договір з ОСОБА_5 - договір поруки, згідно якого поручитель на добровільних засадах бере на себе зобов'язання перед банком відповідати по боргових зобов'язаннях боржника - ОСОБА_7 - сплатити кредит в розмірі 37 000 доларів США, проценти за його користування, комісійну винагороду, пеню і штрафи, відповідає перед позивачем як солідарний боржник ( т.1 а.с.86).

Також позивач в забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним кредитним договором 15.08.2007 року уклав договір іпотеки з ОСОБА_6 (т.1 а.с.87-89), згідно якого в іпотеку банку були передані нежитлові будівлі загальною площею 5015,8 кв.м. (адмінбудинок, сушильні сараї, прес, водокачка, кільцева піч з навісом, підстанція), які знаходяться по АДРЕСА_2. Вказане майно належить на праві власності ОСОБА_6. Вартість предмету іпотеки, що погоджена сторонами у договорі іпотеки, становить 886 543.00 грн.

Боржник, поручитель та іпотекодавець відповіді на дані письмові вимоги не надали, заборгованість за договором не погасили.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року у ОСОБА_7 перед позивачем виникла заборгованість станом на 23.04.2013 року в розмірі 22 759,08 доларів США (181 913,32 гривень), у тому числі: заборгованість по кредиту - 18 808,13 доларів США (150 333,38 гривень); заборгованість по сплаті відсотків - 1 237,29 доларів США (9 889,66 гривень); пеня за порушення графіку повернення кредиту та сплату відсотків - 2 713,66 доларів США (21 690,28 гривень) ( т.1 а.с.170-171).

Згідно копії актового запису про смерть №33 від 10.05.2013 року ОСОБА_7, тобто боржник, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. (т.1 а.с.62)

З свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати ОСОБА_11 - ОСОБА_12 (а.с.157).

Беручи до уваги вищенаведене та те, що боржник по кредитному договору № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року ОСОБА_7 помер, його зобов'язання по вищезазначеному кредитному договорі перейшли до його спадкоємців, тобто, відбулася заміна боржника у зобов'язані, жодних доказів того, що поручитель ОСОБА_5 надала згоду забезпечувати виконання за новим боржником (спадкоємцями померлого ОСОБА_7.) не надано, а тому в позовній вимозі позивача до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, слід відмовити.

Відповідно до ст.7 Закону України "Про іпотеку", за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначається і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ч. 1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає право Іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві.

Відповідно до статті 608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (пункт 5 статті 1219, стаття 1282 ЦК України).

Відповідно до ч.1 статті 523 ЦК України порука або застава, встановлена іншою особою, припиняється після заміни боржника, якщо поручитель або заставодавець не погодився забезпечувати виконання зобов'язання новим боржником.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» районний суд виходив з того, що у зобов'язанні за кредитним договором № 014/8442/82/51186 від 14.08.2007 року змінився боржник, відповідач ОСОБА_6 згоди забезпечувати виконання зобов'язання за кредитним договором перед новим боржником не давала, тобто, її зобов'язання згідно договору іпотеки від 15 серпня 2007 року відповідно до ст. 523 ЦК України припинилися, а тому прийшов до висновку, що в позові ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, - слід відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_6 до ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про визнання зобов'язання припиненим, - слід задовольнити, та визнати припиненим зобов'язання ОСОБА_6 за договором іпотеки від 15.08.2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», посвідченого приватним нотаріусом Старосамбірського районного нотаріального округу ОСОБА_9, зареєстрованого в реєстрі за № 976, про передачу в іпотеку нежитлових будівель загальною площею 5015,8 кв.м. (адмінбудинок, сушильні сараї, прес, водокачка, кільцева піч з навісом, підстанція) по АДРЕСА_2

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції.

Доводи ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_6 як дружина померлого позичальника отримала в порядку спадкування частку нерухомого майна, яке передано в іпотеку банку, колегія суддів вважає такими, що суперечать фактичним обставинам справи, а саме нерухоме майно, що було передано в іпотеку відповідачем ОСОБА_6 на момент укладення договору іпотеки від 15.08.2007р. належало виключно їй та не знаходилося у спільній власності, про що зазначено в п. 2.1.5 цього договору (т.1 а.с. 87-89).

В ч.3 п.1 Узагальнень судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, відображених в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 вказано, що обставини, які входять до предмета доказування ч.1 ст. 179 ЦПК України у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. В даному узагальненні також відображено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте, спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право спадщину (ст.. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входять до складу спадщини» і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

У Постанові Верховного Суду України від 17.04.2013р. у справі № 6-18цс13 та ухвалі Верховного Суду України від 18.04.2012р. у справі № 6-43777вов10, прийняті за результатами перегляду судових рішень з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, наведено висновки про те, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається передбачена законом зміна боржника в зобов'язанні.

У відповідності до ч.1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що районний суд повно та всебічно дослідив та оцінив обставини у справі, подані сторонами докази та правильно визначив характер спірних правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону і зібраним по справі доказам. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для скасування рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргуПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відхилити.

Рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 04 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді І.І. Кабаль

Н.Л. Шумська