АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/3985/2015 Головуючий у 1-й інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач: Кравець В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючої - Кравець В.А.,

Суддів - Шиманського В.Й., Семенюк Т.А.

при секретарі - Круглику В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року у справі за позовом Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 рокупредставник позивача звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача борг у сумі 1735,89 грн.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що починаючи з 09 квітня 2014 року по 31 травня 2014 року, виникла переплата пенсії в сумі 1 735,89 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року в задоволенні позову - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на те, що суд ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з'ясувавши дійсні обставини спору.

Вказує на те, що при інвентаризації пенсійних справ в Управлінні Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було виявлено відсутність рішень апеляційної інстанції в справах, по яким здійснено перерахунок пенсії згідно рішень суду про зобов'язання управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі статтею 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». В результаті юридичним відділом було направлено запити щодо отримання рішень апеляційної інстанції чи інформації щодо не направлення апеляційних скарг. При отриманні рішення апеляційної інстанції пенсійну справу відповідача було приведено у відповідність до вимог чинного законодавства, з якої убачається переплата пенсії у розмірі 1 735,89 грн.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з недоведеності факту недобросовісної поведінки відповідача, оскільки відповідач копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року отримав 21.07.2014 року, а переплата пенсії була здійснена в період з 09.04.2014 року по 31.05.2014 року.

Висновок суду відповідає обставинам справи та грунтується на вимогах закону.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва м. Києва відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Постановою Деснянського районного суду міста Києва від 09.06.2011 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва в частині відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 - неправомірними, зобов'язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії за віком, починаючи з 01.12.2010 року, виходячи з показань середньої заробітної плати за 2009 рік в розмірі 1 650,43 грн. та виплачено ОСОБА_1 заборгованість по пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року постанову Деснянського районного суду міста Києва від 09.06.2011 року скасовано, адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про перерахунок пенсії залишено без задоволення.

У зв'язку з наведеним, за період з 09 квітня 2014 року по 31 травня 2014 року виникла переплата пенсії в сумі 1 735,89 грн. у зв'язку з приведенням пенсійної справи у відповідність до постанови від 19.02.2013 року.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Правова позиція, висловлена у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі № 6-91цс 14).

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» установлено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Крім того, чинним законодавством встановлено спеціальний порядок, а саме: згідно з ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім'ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4 (далі - Порядок).

Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не надав суду доказів, що з його сторони було допущено рахункову помилку у нарахуванні пенсії та не довів факт недобросовісності з боку відповідача.

Без встановлення фактів недобросовісної поведінки відповідача чи фактів зловживань, які відповідно до ст. 60 ЦПК України повинна довести сторона позивача, твердження апелянта про наявність підстав, передбачених ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» для стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії не можна вважати обґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів погоджується з аргументованим висновком суду першої інстанції про те, що нарахування пенсійних виплат у більшому розмірі відбулось не з вини пенсіонера, тому правові підстави для стягнення надмірно сплаченої суми пенсії з відповідача відсутні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року у справі №6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Крім того, відповідач копію постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19.02.2013 року отримав 21.07.2014 року, а переплата пенсії була здійснена в період з 09.04.2014 року по 31.05.2014 року.

В силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи, які б давали підстави до скасування рішення суду, оскільки при розгляді справи у апеляційному суді скаржник не надав будь - яких переконливих доказів на спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об'єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 218,303,304,307,308, 313-315,317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва - відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 29 січня 2015 року в справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Головуючий Судді