АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Немировської О.В.

при секретарі:Миколенко М.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення грошових коштів.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення грошових коштів.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19 січня 2015 року між ним та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір банківського вкладу, відповідно до умов якого вкладник, ОСОБА_2, передав банку грошові кошти в сумі 80 000 грн. 00 коп., а банк прийняв цей вклад і зобов'язався сплачувати за ним проценти та повернути вклад у встановленому договором порядку.

Проте, банк свого зобов'язання не виконує, внесені ним грошові кошти не повертає, на виконання умов договору йому сплачено лише 3500 грн.

За таких обставин, позивач просив суд стягнути з відповідача суму вкладу у розмірі 80 000 грн. 00 коп. із відсотками по день видачі банком вкладу та моральну шкоду в сумі 2000 грн. 00 коп.

Заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року позов задоволено частково, ухвалено стягнути з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором банківського вкладу в сумі 80 328 грн. 22 коп. У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить стягнути із відповідача на його користь 25 % річних за користування його коштами та моральну шкоду в сумі 2000 грн. 00 коп.

Колегія суддів, заслухавши позивача, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

19 січня 2015 року між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено договір-заяву №300937/5549/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», відповідно до умов якого ОСОБА_2 вніс на вкладний рахунок банку грошові кошти в сумі 80 000 грн. 00 коп. на строк з 19 січня 2015 року по 19 квітня 2015 року, а банк зобов'язався нараховувати та виплачувати позивачу проценти за ставкою 25% річних /а.с.2/.

Як убачається з квитанції про здійснення касової операції від 19 січня 2015 року №1, ОСОБА_2 здійснив перерахування суми вкладу на рахунок банку /а.с.3/.

16 квітня 2015 року, 15 червня 2015 року, 06 серпня 2015 року позивач звертався до відповідача із заявами про повернення суми вкладу /а.с.4, 13, 26/.

Утім, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконує, суму вкладу в повному обсязі позивачу не повертає. На виконання умов договору сплачено 3500грн.

Як убачається із матеріалів справи, відповідно до виписки по особовому рахунку станом на 06 серпня 2015 року залишок на рахунку ОСОБА_2 становить 80 328 грн. 22 коп. /а.с.25/.

Відтак, стягуючи з відповідача на користь позивача грошові кошти за договором банківського вкладу в розмірі 80 328 грн. 22 коп., суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги останнього, виходячи з підстав їх доведеності.

Колегія суддів вважає такі висновки районного суду законними та обґрунтованими. Вони узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених у рішенні доказів.

Твердження апеляційної скарги про необхідність стягнення на його користь визначених умовами договору 25% відсотків за користування його грошима по день фактичної видачі відповідачем вкладу - безпідставні.

Відповідно до п.1. договору-заяви № 300937/5549/3-15 про банківський строковий вклад (депозит) «Нові гроші», укладеного між ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» і ОСОБА_2, грошові кошти в сумі 80 000 грн. 00 коп., позивач зобов'язався внести на рахунок банку на строк з 19 січня 2015 року по 19 квітня 2015 року.

Згідно п.2 договору, за час користування коштами вкладу протягом строку, визначеного у п.1 цього договору-заяви, банк нараховує і виплачує вкладнику проценти за ставкою 25% річних /а.с.2/.

Отже, умовами укладеного між сторонами договору визначено нарахування та сплату процентів за користування коштами вкладу в період дії договору.

Матеріалами справи доведено, що строк дії договору сплинув 19 квітня 2015р., а тому цього дня припинено й зобов'язання банку перед позивачем щодо нарахування процентів за ставкою 25%.

За таких обставин, правові підстави до продовження виконання умов договору після 19 квітня 2015р. в частині нарахування процентів, обумовлених у договорі, відсутні.

Колегія суддів враховує і те, що відповідальність за порушення грошового зобов'язання визначена положеннями ст.625 ЦК України, проте з урахуванням обраного позивачем способу захисту підстав до її застосування не вбачає.

Погоджується колегія суддів і з висновками суду першої інстанції в частині відмови у відшкодуванні моральної шкоди.

Ні законом, який регулює спірні правовідносини, ні умовами укладеного між сторонами договору, у випадку порушення його умов, не передбачено право позивача на відшкодування моральної шкоди.

За таких обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими й належно мотивованими висновки суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди.

Суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним по справі доказам, правильно визначився із нормами права, що регулюють спірні правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва від 11 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 754/7730/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12474/2015

Головуючий у суді першої інстанції: Ярошенко С.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.