Справа № 461/2451/13 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 22-ц/783/432/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
Категорія справи:36
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Курій Н.М. і Шеремета Н.О.

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника відповідача Гогітідзе Г.Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" на рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 серпня 2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!", третя особа: Закрите акціонерне товариство "АероСвіт" про відшкодування майнової шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Галицького районного суду міста Львова від 30 серпня 2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" на користь ОСОБА_3 12174,09 грн. матеріальної шкоди.

В задоволенні позовних вимог про стягнення судових витрат відмовлено за безпідставністю.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач Дочірнє підприємство "А.Е.Т. Джоін ап!". Вважає рішення незаконним, оскільки таке ухвалене при неповному з"ясуванні обставин, що мають значення для справи. Також вважає, що обставини, які мають значення для справи і які суд першої інстанції визнав встановленими, не були доведені під час судового засідання. Стверджує, що суд допустив неправильне з"ясування обставин справи та порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.12.2012 року між позивачем - ОСОБА_3 та відповідачем - ДП "А.Е.Т. Джоін ап!" було укладено договір про надання туристичних послуг № 284 відповідно до якого відповідач зобов"язався до заявки позивача на бронювання забезпечити надання комплексу туристичних послуг, а позивач зобов"язався на умовах договору прийняти та оплатити їх.

Даним договором встановлено, що ОСОБА_3, надалі "турист" з одного боку та Дочірнє підприємство "А.Е.Т. Джоін ап!" (А.Е.Т. JoinUp) (ліцензія серія АВ №392347 Державної служби туризму і курортів від 14.03.2008 року), розмір фінансового забезпечення Туроператора складає 20000 Євро, гарантія № 3866/02-02 від 25 грудня 2007 року видана "А.Е.Т. Джоін ап!", що знаходиться за адресою: 04075, м. Київ, вул. Лісова, буд. 66-Б, кв. 6, в особі директора Альби Юрія Івановича, надалі "туроператора", від імені і за дорученням якого на підставі Агентського договору № 7097 від 22.11.2010 року між ТОВ "ХОТТУР" та Дочірнє підприємство "А.Е.Т. Джоін ап!" (А.Е.Т. JoinUp) та Субагенство договору №12 від 03.01.2012 року між ТОВ "ХОТТУР" та ФО-П ОСОБА_7 (Ліцензія Державної служби туризму і курортів на тур агентську діяльність від 12 лютого 2010 року, серія НОМЕР_1, строк дії ліцензії - необмежений) в особі ОСОБА_7, який діє на підставі Свідоцтва про Державну реєстрацію НОМЕР_2 від 08.08.2007 року, надалі "Турагент", з іншого боку, керуючись ст.ст. 901-907 ЦК України, ст.ст. 295-305 ГК України, ст.ст. 18-24 Закону України "Про туризм", іншими нормативними актами, що регулюють відносини у сфері туристичної діяльності уклали вищезгаданий договір.

Відповідно до розписки від 03.12.2012 року ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_3 1600 доларів США та 1638 доларів США (в еквіваленті 26883 грн.) для оплати туру згідно договору № 284 від 03.12.2012 року.

Відповідно до п.4.3 договору, у листі бронювання обов"язково заповнюється характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення.

04.12.2012 року A.E.T.JOIN UP! було здійснено підтвердження броні, в якому зазначалися деталі рейсів, зокрема (VV 347 30.12.2012 Kyiv (11:25) - Тель Авів ECONOM та VV 248 06.01.2013 Тель Авів (18:10) - Kyiv (21:25) ECONOM).

Право ОСОБА_3 на вищезгадані рейси підтверджено ваучером № 6010 туроператора - ДП "А.Е.Т. "Джоін ап!"

Рейс VV 248 06.01.2013 Тель-Авів (18:10) - Kyiv (21:25) ECONOM був відмінений за рішенням головного офісу в Тель-Авіві за погодженням з представництвом ЗАТ "АероСвіт" в Києві.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з тих підстав, що відповідач умов договору не виконав.

Відповідно до п.4.19 договору якщо під час виконання договору на туристичне обслуговування туроператор не взмозі надати значну частину туристичного продукту, щодо якого відповідно до договору на туристичне обслуговування сторони досягли згоди, туроператор повинен з метою продовження туристичного обслуговування вжити альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста, а в разі потреби відшкодувати йому різницю між запропонованими послугами і тими, які були надані.

Проте, як ствердив позивач у судовому засіданні і що не заперечив представник відповідача у письмових запереченнях проти позову, туроператор не вжив альтернативних заходів без покладення додаткових витрат на туриста. У зв'язку із чим позивач поніс додаткові витрати пов'язаних з придбанням квитків.

Відповідно до п.6.1, п.6.2 договору у випадку невиконання умов вищезазначеного договору з боку туроператора, турист має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги та на відшкодування підтверджених документально збитків, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста.

Згідно ч.9 ст.20 Закону України «Про туризм» туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, коли це відбулося з вини туриста.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526 ЦК України - одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України - за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення даної глави Цивільного кодексу можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 902 ЦК України - у випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

З врахування вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і вважає, що позивачу завдано відповідачем майнову шкоду яка складається з витрат, пов"язаних з придбанням квитків та вартості квитків, якими позивач не скористався.

Так як відповідач умови договору в повному обсязі не виконав, сума стягнення з відповідача, відповідно до бланку підтвердження броні /а.с.18/ становить 12174,09 грн.

Дані обставини справи стверджуються матеріалами справи, поясненнями позивача, яким суд надає віру оскільки вони знаходяться у об'єктивному взаємозв'язку з іншими матеріалами справи, нічим не спростовані.

Судом першої інстанції правильно визначено характер спірних правовідносин й вірно застосовані положення ст.ст. 901, 902 ЦК України, ст.20 Закону України «Про туризм» та обґрунтовано задоволено позовні вимоги.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду відсутні, а тому апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" слід відхилити.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст. 308, 313, 314, 315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства "А.Е.Т. Джоін ап!" - відхилити.

Рішення Галицького районного суду міста Львова від 30 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.М. Курій

Н.О. Шеремета