Справа № 464/9602/14 Головуючий у 1 інстанції: Бойко О.М.
Провадження № 22-ц/783/583/15 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

Головуючого судді: Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В., Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю: позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представників відповідача ТзОВ "Мальви" Янчака П.О. та Сиворіг В.А., відповідача ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мальви", ОСОБА_7 про зобов"язання зміни дати звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню. Стверджує, що станом на дату звільнення її з роботи, а саме 06.06.2014 року з нею не було проведено повного розрахунку та не вручено трудову книжку, що є порушенням ст.47 та ст.117 КЗпП України. Зазначає, що враховуючи п.4.1 "Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників" днем звільнення необхідно вважати день видачі трудової книжки працівника, а раніше внесений запис в трудову книжку необхідно визнати недійсним у встановленому порядку. Враховуючи наведене, відповідач повинен внести в трудову книжку запис про те, що звільнення відбулось 02.10.2014 року та виплатити середній заробіток за вимушений прогул, який становить 4579,39грн. Крім цього, вважає, що суд безпідставно не задовольнив вимогу про відшкодування моральної шкоди. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог повністю.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представників відповідача ТзОВ "Мальви" та ОСОБА_7, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 4 ЦПК України зазначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права,свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов"язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_2 перебувала у трудових відносинах з відповідачем, працюючи на посаді заступника директора - керівника стоматологічного відділу з 01.11.2013 року.

Відповідно до наказу №15 від 03 квітня 2014 року у зв"язку із збитковою діяльністю стоматологічного відділу у 2013 році і відсутністю ( призупинення) діяльності у 2014 році та з метою зменшення витрат товариства з 06.06.2014 року було ліквідовано стоматологічний відділ ТзОВ "Мальви". Внаслідок ліквідації стоматологічного відділу та відсутністю подальшої потреби у спеціалістах вказаного напрямку з 06.06.2014 року скорочено посаду заступника директора-керівника стоматолічного відділу ( а.с.18).

Відповідно до наказу №26 від 06.06.2014 року позивачку звільнено із займаної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з 06.06.2014 року у зв"язку із скороченням штату працівників (а.с.4).

Статтею 47 КЗпП України зазначено, що власник або уповноважений ним орган зобов"язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Стаття 48 КЗпП України зазначає, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом №58 від 29.07.93р. Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників. Пунктами 4.1,4.2 вказаної Інструкції визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов"язаний видати працівнику його трудову книжку в день звільнення з внесеним до неї записом про звільнення.

При затримці видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові сплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу. Днем звільнення в такому разі вважається день видачі трудової книжки.

Пересилання трудової книжки поштою з доставкою на зазначену адресу допускається тільки за письмовою згодою працівника.

Згідно ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.

Із матеріалів справи встановлено, що 27 травня 2014 року позивачка ОСОБА_2 отримала повідомлення про необхідність з"явитися 06.06.2014 року з 11-00 год. до 14-00 год. в ТзОВ "Мальви" за адресою Зубрівська 34 для отримання трудової книжки. ( а.с.29).

Отримання такого повідомлення підтверджується підписом позивачки на поштовому повідомленні про вручення рекомендованого відправлення (а.с.29) та не заперечується позивачкою.

Судом першої інстанції встановлено, що 06.06.2014 року позивачка в 11.30 год. отримала копію наказу про звільнення, однак від підпису про отримання наказу відмовилася про що свідчить долучений нею до позовної заяви наказ без підпису (а.с. 4). Іншого способу отримати наказ про звільнення у позивачки не було та остання з цим погоджується.

Щодо невидачі трудової книжки позивачці поважних причин із сторони відповідача чи особисто директора ТзОВ "Мальви" не встановлено. Трудова книжка в день звільнення ОСОБА_2, тобто 06.06.2014 року була належним чином оформлена, однак позивачка ОСОБА_2 відмовилася проставити свій підпис у книзі реєстрації та видачі трудових книжок, а також не вважала за потрібне подати заяву про надіслання трудової книжки поштовим відправленням. Зазначений факт підтверджується актом від 06.06.2014 року( а.с.30) та поясненнями свідків, які допитані в судовому засіданні першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність вини відповідача у несвоєчасній видачі трудової книжки позивачці ОСОБА_2 та вважає його об"єктивним.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України позивачкою не представлено доказів на підтвердження своїх позовних вимог.

Інших доказів із сторони позивачки про намагання отримати трудову книжку та вину відповідача у несвоєчасній невидачі трудової книжки позивачкою ОСОБА_2 не наведено.

Статтею 308 ЦПК України зазначається, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Враховуючи вищезазначене та те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, яке відповідає вимогам ст.ст. 213, 214 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в і д х и л и т и .

Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 21 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

О.Ф.Павлишин