Справа №463/448/15-ц
Провадження №2-др/463/2/15
19 лютого 2015 року Личаківський районний суд м. Львова
в складі: головуючого судді Головатого Р.Я.
при секретарі судових засідань ОСОБА_1
з участю представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частку спадкового майна, -
позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6.
Уточнивши позовні вимоги просила також визначити, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2.
Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 08.12.2014 року в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на 1/6 частину квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 - відмовлено у зв'язку з передчасністю звернення до суду. Скасовано, накладену ухвалою Личаківського районного суду м.Львова від 13.10.2014р. в якості забезпечення позовних вимог ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборону ОСОБА_5 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) відчужувати квартиру АДРЕСА_1, яка належала на праві власності покійному ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 15.06.1996р., посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 та зареєстрованого в реєстрі за №2429.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 19.01.2015 року цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання права власності на частку спадкового майна повернено до Личаківського районного суду м.Львова для ухвалення додаткового рішення та вирішення позовної вимоги про визначення, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2.

В судовому засіданні представник позивача просив ухвалити додаткове рішення, яким позовні вимоги в цій частині задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив ухвалити додаткове рішення про відмову у задоволенні вищевказаних позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Судом встановлено, що позивач просила визначити, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2, так як набута подружжям за час шлюбу.

В судових засіданнях представник позивача як на підставу для задоволення вказаної позовної вимоги посилався на те, що відповідно до ст. 1226 ЦК частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Частинами 1, 2 ст. 71 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, який є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Представник відповідача в судових засіданнях в задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі, оскільки позивач не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини в частині спірного майна та у видачі свідоцтва про право власності на таке їй відмовлено не було, вважає, що позовні вимоги є передчасними, безпідставним та необґрунтованим.

Враховуючи вищенаведене, оскільки ОСОБА_4 звернулася до суду з вимогою визначити, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2, з приводу вказаної позовної вимогами сторонами давалися пояснення, однак стосовно вказаної позовної вимоги не ухвалено рішення, суд приходить до висновку про необхідність ухвалити додаткового рішення.

Оскільки судом встановлено, що відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч.1 ст.1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах.

Разом з тим, як вбачається з роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.п.12, 23 Постанови від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» за загальними правилами частини другої статті 372 ЦК при поділі майна, що є у спільній сумісній власності, за рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними (частина друга статті 370, частина друга статті 372 ЦК). Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Для оформлення права на спадщину закон не вимагає рішення суду про визначення частки спадкодавця.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Судом встановлено та визнано представником позивача, що ОСОБА_4 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини на спірне майно не зверталася, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 є також передчасними, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст. 220 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

ухвалити по справі додаткове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення, що частка померлої ОСОБА_6 у праві спільної сумісної власності подружжя на квартиру АДРЕСА_1 становила 1/2 - відмовити у зв'язку з передчасністю звернення до суду.

Додаткове рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Львівської області через Личаківський районний суд м.Львова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Р.Я.Головатий