АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/716/2015р. Головуючий в І інстанції Корецький Д.Б.
Категорія 48 Доповідач: Кутурланова О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 24 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Херсонської в області складі:

Головуючого: Кутурланової О.В.

Суддів: Майданіка В.В.

Орловської Н.В.

при секретарі Павловській Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу судді Суворовського районного суду м.Херсона від 28 січня 2015 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім'єю без укладання шлюбу з ОСОБА_4 з 18.09.2001 року по грудень 2008 року включно, визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного 13.01.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, та визнання за нею права власності на ? частину вказаної квартири.

28.01.2015 року позивач подала заяву про забезпечення позову, у якій просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 з метою недопущення її відчуження до вирішення спору по суті.

Ухвалою судді Суворовського районного суду м.Херсона від 28 січня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати зазначену ухвалу судді та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права при її постановлені, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Письмових заперечень на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 не надала суду доказів, які б свідчили про наявність реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, а також доказів того, що відповідач має намір вчинити дії, спрямовані на відчуження спірної квартири, у зв'язку з чим дійшов висновку про відсутність підстав для накладення арешту на спірну квартиру.

Однак, колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, при розгляді заяв про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову,з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що позивач оскаржує договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладений 13.01.2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що вказана квартира була придбана під час її перебування у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_4 та за їх спільні кошти, та відчужена відповідачу без її згоди.

Враховуючи те, що для вжиття заходів забезпечення позову досить обґрунтованого припущення про реальну та дійсну загрозу невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду та зважаючи на те, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, колегія суддів приходить до висновку про доцільність вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешті на квартиру АДРЕСА_1, належну відповідачеві на праві власності.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України підлягає скасуванню з постановленням нової про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307,312,314 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Суворовського районного суду м.Херсона від 28 січня 2015 року скасувати та постановити ухвалу.

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1, належну на праві власності ОСОБА_3.

Ухвала набирає чинності негайно з моменту проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, як така що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий

Судді