У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Альфа-Банк» про захист прав споживачів. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 23 квітня 2014 року між ним та ПАТ «Альфа-Банк» укладено кредитний договір на суму 60 801 грн 22 коп. строком до 24 квітня 2017 року зі сплатою 17,99 % річних. Пунктом 6 даного договору передбачено, що сторони погодилися внести до договору застереження, яке є третейською угодою, про те, що судовий захист прав та законних інтересів, які мають сторони у зв'язку з цим договором та розгляд і вирішення всіх невирішених сторонами шляхом переговорів спорів, які виникають або можуть виникнути між сторонами з питань виконання, зміни, розірвання ними цього договору відбувається у Постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» у відповідності до його Регламенту. ОСОБА_2 зазначає, що його введено в оману щодо значення та наслідків послуг Третейського суду. Знаючи таку інформацію, він би міг відмовитися від зазначеної умови договору. Посилаючись на викладене, просив визнати недійсним з моменту укладення п. 6 кредитного договору від 23 квітня 2014 року, укладеного між ним та ПАТ «Альфа-Банк».

Рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

За змістом ст. 335 ЦПК України, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні судів першої та апеляційної інстанції чи відкинуті ними, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу та про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Із оскаржуваних судових рішень вбачається, що вони відповідають вимогам матеріального й процесуального права, а викладені в касаційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції та апеляційного суду не спростовують і не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, у зв'язку з чим у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 14 січня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 17 лютого 2015 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К. Парінова