АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/266/15 Справа № 200/1725/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Шевцова Т. В. Доповідач - Григорченко Е.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Григорченка Е.І.

суддів - Кочкової Н.О., Каратаєвої Л.О.

при секретарі - Левцунові І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи: приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, Бабушкінський РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, застосування наслідків недійсності правочину, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася з апеляційною скаргою на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська районний суд від 24 вересня 2014 року, де ставить питання про скасування рішення суду, посилаючись на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2014 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Судом першої інстанції встановлено, що 15.11.2003 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб, який 19.01.2011 року, за актовим записом №17, розірвано.

ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

18 вересня 2013 року між ОСОБА_3 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1.

Вчинений відповідачами договір купівлі-продажу квартири відповідає формі і змісту, посвідчений нотаріально, відповідає волевиявленню сторін та створений для набуття реальних правових наслідків.

Позивач не є стороною оспорюваного договору, не є співвласником квартири, не має речових прав на квартиру в порядку ст.395 ЦК України, тому укладений між відповідачами 18.09.2013 року договір купівлі-продажу не зачіпає її прав, не стосується її інтересів, і в розумінні ст.3 ЦПК України.

Враховуючи встановлені обставини, вимоги законодавства, суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у позові, оскільки укладений між відповідачами договір купівлі-продажу не порушує прав позивача, тому відмовив у задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, апеляційний суд не находить підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду з наступних підстав.

Вирішуючи даний спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному об'ємі з'ясував права та обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку. Висновки суду підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами та поясненнями учасників процесу.

При вище наведених обставинах справи, суд першої інстанції, відповідно до ст. ст. 203, 215, 395, 655, 658, 659 ЦК України, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 06.11.2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», ст.ст. 10, 11, 57-60 ЦПК України, прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки укладений між відповідачами договір купівлі-продажу, відповідає вимогам законодавства та не порушує прав позивача.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, що суд не допитав відповідачів в якості свідків, не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки відповідно до вимог ст. 184 ЦПК України, сторона, третя особа, їх представник, заявляючи, що факти, які мають значення для справи, їм відомі особисто, можуть бути допитані як свідки за їх згодою.

Не можуть бути підставою, для скасування рішення суду, посилання апелянта на відкрите кримінальне провадження, оскільки само по собі відкриття кримінального провадження не свідчить про недійсність спірного договору.

Посилання апелянта на те, що договір є фіктивним, не проводилася експертна оцінка квартири, ціна квартири не відповідає ринковим цінам, договір вчинений без наміру створення правових наслідків, квартира не передана покупцю, не може бути підставою для скасування рішення суду і задоволення позовних вимог, оскільки позивач не була власником квартири на момент укладення договору, не є стороною в спірному договорі, тому її права укладенням спірного договору не порушені.

Посилання апелянта на те, що договір вчинений без наміру створення правових наслідків, так як позивач зареєстрована та проживає в квартирі, не є підставою для визнання договору недійсним, оскільки проживання та реєстрація в квартирі не позбавляє права власника розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд, відповідно до вимог закону.

Допущені судом порушення вимог норм процесуального права, на які посилається позивач (щодо допиту відповідачів, змісту рішення суду і т.п.), не вплинули на законність правильного по суті рішення суду.

Інші доводи, приведені в апеляційній скарзі, не є суттєвими для вирішення даного спору.

Районний суд розглянув справу у відповідності із вимогами ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України про змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, в межах заявлених вимог та на підставі наданих суду доказів.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень матеріального або процесуального закону, які могли б потягти за собою скасування рішення суду.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська районний суд від 24 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набуває законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів, з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: