У х в а л а

іменем україни

02 грудня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Остапчука Д. О., КасьянаО. П., Савченко В. О.,

провівши попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про захист честі, гідності і ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5, у якому просила визнати недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширену відповідачем інформацію у зверненнях до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації про те, що вона незаконно надала земельні ділянки двох садів по 20 га кожна, які підлягали розпаюванню між жителями громади, одну - орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_7, іншу - посадовцю з м. Кіровограда; у виступах на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради від 07 квітня 2015 року, а саме: «вона підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП «Родина» щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування»; «сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_7.», «сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_7. Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду»; «У нас неправильно розпайована земля, майже вкрадена. Це ти (до позивача) так зробила»; «Я голова. Мене обрала громада»; «А ще я хочу вам сказати громада, що коли мій батько воював на фронті у Велику Вітчизняну війну, мати нашого сільського голови ОСОБА_10 каталася з німцями на бричці». Також просила зобов'язати відповідача спростувати вказану інформацію шляхом подання заяв до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації під заголовком «Спростування» та з наступною інформацією «Мною організовувалось підготовка та підписання звернень жителів Бобринківської територіальної громади про те, що позивач начебто незаконно надала земельні ділянки двох садів, які підлягали розпаюванню між жителями громади Бобринківської сільської ради, одну - орендатору з м. Кіровограда ОСОБА_7 (директору ТОВ «АФ «Рось»), іншу - посадовцю з м. Кіровограда. Дана інформація не відповідає дійсності», протягом десяти днів з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі; оприлюднення резолютивної частини судового рішення у даній справі, без коментарів, доповнень та суб'єктивних суджень, на найближчих загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради, але не пізніше одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням у даній справі. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь 57 246 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди та судові витрати.

Рішенням Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2015 року рішення Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 22 червня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про часткове задоволення позову.

Визнано недостовірною та такою, що принижує її честь, гідність та ділову репутацію, поширену 07 квітня 2015 року ОСОБА_5 під час виступу на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради, а саме: «вона (ОСОБА_4.) підробила виписку із загальних зборів бувшого КСП «Родина» щодо переведення пасовищ та саду в землі загального користування»; «сад незаконно віддала жителю м. Кіровоград ОСОБА_7.», «сільський голова без згоди людей віддала в користування ОСОБА_7. Бобринківський сад, маючи при цьому свою вигоду»; «що коли мій батько воював на фронті у Велику Вітчизняну війну, мати нашого сільського голови ОСОБА_10 каталася з німцями на бричці».

Зобов'язано ОСОБА_5 на найближчих після набрання чинності цього рішення загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради спростувати зазначену інформацію шляхом оприлюднення резолютивної частини цього рішення.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Додатковим рішенням апеляційного суду Кіровоградської області від 04 листопада 2015 року стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, необхідно відхилити з огляду на наступне.

Статтею 335 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Відповідно до ст. ст. 94, 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Разом із тим, за змістом зазначених норм законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, у тому числі, право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 15 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначити характер такої інформації та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

Оціночними судженнями, з огляду на приписи ч. ч. 1, 2 статті 30 Закону України від 02 жовтня 1992 року № 2657-XII «Про інформацію» за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач у суді не довела обставин, на які посилалась на обґрунтування своїх вимог, оскільки висловлювання відповідача на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради від 07 квітня 2015 року, а також у зверненнях до Бобринецької РДА та Кіровоградської обласної державної адміністрації є за своїм змістом оціночними судженнями, критичною оцінкою певних актів, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності, тому вони не підлягають спростуванню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про часткове задоволення позову, апеляційний суд виходив із доведеності позивачем того факту, що поширену відповідачем 07 квітня 2015 року під час виступу на загальних зборах громадян Бобринківської сільської ради інформацію не можна розцінювати як оціночні судження, оскільки вона носить стверджувальний характер та є такою, що підлягає перевірці на предмет її достовірності. Суд вважав доведеним той факт, що така інформація не відповідає дійсності, принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача, а тому її порушені права підлягають захисту в обраний нею спосіб.

Такі висновки апеляційного суду ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах та встановлених обставинах.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку апеляційним судом наданих позивачем доказів - безпідставні, на законність та обґрунтованість ухваленого у справі рішення апеляційного суду не впливають.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення апеляційного суду ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення апеляційного суду Кіровоградської області від 15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Д. О. Остапчук

О. П. Касьян

В. О. Савченко