АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22ц/796/9122/2015 Головуючий у 1-й інстанції - Волошин В.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі :

головуючого - Шахової О.В.

суддів Головачова Я.В., Невідомої Т.О.

при секретарі - Бугая О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення боргу за договором банківського вкладу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з зазначеним позовом, який згодом уточнила, і остаточно просила стягнути з відповідача на її користь борг за договорами банківського вкладу в сумі 39 011,89 доларів США, що за курсом НБУ становить 916 073,3 грн.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що між нею та відповідачем були укладені наступні депозитні договори: договір №222D-379171 банківського вкладу «Літній» в доларах США із щомісячним приєднанням (капіталізацією) процентів до суми вкладу (400 днів) від 08 липня 2013 року на суму 8 538 доларів США на термін з 8 липня 2013 року по 12 серпня 2014 року та із процентною ставкою 8,5% (далі по тексту - договір Літній); договір №222D-467521 банківського вкладу «Новорічні обійми» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (14 місяців) від 14 січня 2014 року на суму 32 000 доларів США на термін з 14 січня 2014 року по 13 березня 2015 року, з процентною ставкою в розмірі 9,9 % (далі по тексту - договір Новорічні обійми), при цьому, до укладення зазначеного договору між сторонами в порядку переоформлення були укладені договір №262/2012-222 від 22 березня 2012 року банківського вкладу «Ювілейний» в доларах США із щомісячною сплатою процентів в сумі 32 000 доларів США на термін з 22 березня 2012 року по 22 листопада 2013 року та договір №222D-446848 від 22 листопада 2013 року банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) в сумі 32 000 доларів США на термін з 22 листопада 2013 року по 21 листопада 2014 року. 2 червня 2014 року позивач звернулась до банку із заявою про повернення розміщених коштів, однак, кошти повернуті не були. При цьому, за твердженням керівництва банку відбулось незаконне привласнення коштів позивача колишніми працівниками відповідача і на даний час триває досудове розслідування даного факту в рамках кримінального провадження. Оскільки, відповідачем порушено взяті на себе зобов'язання за договором, позивач просила позов задовольнити.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на користь ОСОБА_1 39 011, 89 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подання позовної заяви про зменшення позовних вимог становить 91 6073, 30 грн.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням судуПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» подалоапеляційну скаргу та посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, зокрема, що судом першої інстанції ухвалено рішення про стягнення депозитних вкладів без належних доказів, які б підтверджували факт внесення грошової суми.

В судовому засіданні представник ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» - Орендівський В.І. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, передбачені укладеними договорами банківського вкладу. Відповідачем були порушені умови, передбачені вказаними договорами, в односторонньому порядку не виконується зобов'язання, яке виникло на підставі даних договорів.

Таких висновків суд першої інстанції дійшов після повного, всебічного і об'єктивного з'ясування дійсних обставин справи, належної правої оцінки зібраним у справі доказів та застосування правових норм які регулюють дані правовідносини, з огляду на що рішення суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається.

Судом встановлено, що 8 липня 2013 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний банк «Хрещатик» укладено договір Літній, за п. 1.1 якого банк прийняв від позивача грошові кошти на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 в сумі 8 538 доларів США на термін з 8 липня 2013 року по 12 серпня 2014 року.

Процентна ставка на вклад встановлюється в розмірі 8,5% процентів річних (п. 1.2 договору Літній).

Відповідно до положень п. 2.1.5 договору Літній відповідач зобов'язувався в останній день терміну дії розміщення вкладу повернути вкладнику внесену суму та суму нарахованих процентів.

Позивач виконала свої зобов'язання за договором та внесла на депозитний рахунок, зазначений у договорі Літній, грошову суму у розмірі 8 538 доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією.

Крім того, 22 березня 2012 року між сторонами укладено договір №262/2012-222 банківського вкладу «Ювілейний» в доларах США із щомісячною сплатою процентів в сумі 32000 доларів США на термін з 22 березня 2012 року по 22 листопада 2013 року.

22 листопада 2013 року між сторонами було укладено договір №222D-446848 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) в сумі 32000 доларів США на термін з 22 листопада 2013 року по 21 листопада 2014 року.

14 січня 2014 року між сторонами було укладено договір Новорічні обійми, відповідно до п. 1.1 якого банк прийняв грошові кошти позивачки на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_2 в сумі 32 000 доларів США на термін з 14 січня 2014 року по 13 березня 2015 року.

Процентна ставка на вклад встановлювалась у розмірі 9,9% річних (п. 1.2 договору Новорічні обійми).

Відповідно до п.п. 2.1.5, 2.4.3 договору Новорічні обійми сторона відповідача зобов'язувалась достроково повернути вклад або його частину за письмовою вимогою вкладника у порядку встановленому п. 3.5 договору, а позивачка наділялась правом розірвати договір і одержати вклад, або достроково одержати частину вкладу на умовах зазначених у договорі, повідомивши банк про свої наміри шляхом подання заяви не пізніше ніж за 2 робочих дні до дати отримання коштів, зазначеної в заяві.

Згідно положень п. 3 5 договору Новорічні обійми у випадку розірвання договору (дострокового повернення частини вкладу) за заявою вкладника при поверненні коштів здійснюється перерахунок процентів, нарахованих на суму вкладу (частину вкладу) за останні місяці, що передують даті повернення коштів (в т.ч. за фактичний термін розміщення, менший 3-х місяців) за процентною ставкою вкладу на вимогу «Гаманець», діючого на дату укладення договору - 2,0 % річних.

Договір Новорічні обійми укладений в порядку переоформлення договору від 22 листопада 2013 року №222D-446848 банківського вкладу «Оберіг» в доларах США із щомісячною сплатою процентів (12 місяців) в сумі 32 000 доларів США, який в свою чергу був оформлений в порядку переукладення договору від 22 березня 2012 року №262/2012-222 банківського вкладу «Ювілейний» в доларах США із щомісячною сплатою процентів у сумі 32 000 доларів США.

9 серпня 2013 року відповідачем було перераховано з вкладного (депозитного) рахунку позивача за договором Літній грошову суму у розмірі 7011,89 доларів США, та з вкладного (депозитного) рахунку за договором №262/2012-222 банківського вкладу «Ювілейний», який згодом був переоформлений в договір Новорічні обійми, грошову суму у розмірі 31 899,08 доларів США.

Дане списання грошових коштів відбулось на підставі заяв від 6 серпня 2013 року про повернення частини вкладу за договором Літній у сумі 7 000 доларів США та за договором «Ювілейний» (переоформлений у договір Новорічні обійми) у сумі 32 000 доларів США, підписаних від імені позивача.

Висновком експерта від 26 грудня 2014 року за №594/тдд, який було проведено в межах розслідування кримінального провадження встановлено, що підпис від імені позивача у зазначених вище заявах від 6 серпня 2013 року виконаний не позивачем, а іншою особою.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За змістом частин 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції правильно визначивши спірні правовідносини, повно та об'єктивно встановивши фактичні обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження виконання взятих на себе зобов'язань за договорами банківських вкладів, вклади у сумі 39 011,89 доларів США, що за курсом НБУ станом на день подання позовної заяви про зменшення позовних вимог становить 916 073,3 грн, зроблені позивачем, повинні бути повернуті останньому за його вимогою відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 319 та ч. 2 ст. 386, 525, 526, 610, 1068, ЦК України.

Доводи апеляційної скарги, що судом першої інстанції ухвалено рішення про стягнення депозитних вкладів без належних доказів, які б підтверджували факт внесення грошової суми є безпідставними, оскільки відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження даного факту, враховуючи, що у позивача наявні оригінали зазначених договорів із підписами уповноважених осіб та мокрої печатки відповідача, що підтверджується висновком експерта від 1 грудня 2014р. за №595/тдд, недійсність яких не встановлена у визначеному законом порядку.

Разом з цим,відсутність реєстрації договору банківського вкладу, і як наслідок, необліковування грошових коштів, залучених від позивача, не можна вважати недодержанням письмової форми договору банківського вкладу, а є неналежним виконанням банком своїх обов'язків за договорами банківських вкладів.

Судом першої інстанції встановлено, що слідчими органами порушено кримінальну справу щодо зловживання службовим становищем з корисливих мотивів службовими особами Київського регіонального відділення ПАТ КБ «Хрещатик» . За таких обставин банк несе відповідальність за дії своїх працівників, до яких має право, в разі доведення їх вини, регресної вимоги.

Твердження апелянта про незаконність, необґрунтованість ухваленого судом рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення і неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, на думку суду є необґрунтованими, а обставини, на які він посилається - недоведеними та не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, оскільки доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права на правильність висновків суду не впливають та їх не спростовують.

Таким чином, суд першої інстанції повно встановив обставини, що мають значення для даної справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні. Доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307,308, 313,315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до вказаного суду.

Головуючий

Судді