РІШЕННЯ провадження №2/200/582/15

Іменем України

04 лютого 2015р. Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Решетніка М.О.

при секретарі - Тиханській О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної Казначейської служби України та Головного управління Державної Казначейської служби України в Дніпропетровській області, третя особа: прокуратура Самарського району м.Дніпропетровська "Про відшкодування шкоди, завданої органами дізнання, слідства, прокуратури та суду", -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 17 квітня 2009р. відносно нього було порушено кримінальну справу. 29.05.2009р. він був затриманий органами міліції і в цей же день до нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 17 липня 2009р. строк його тримання під вартою був продовжений до 3-х місяців, тобто до 19 серпня 2009р., який 22.01.2010р. був замінений на заставу. 24 січня 2012р. вказану кримінальну справу було направлено на додаткове розслідування. 18 жовтня 2012р. було винесено постанову про припинення кримінальної справи за його обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України, у зв'язку із відсутністю у його діях складу злочину. Незаконне затримання, взяття під варту, тримання під вартою та перебування під слідством завдали йому значної моральної (немайнової) шкоди, яку він просить відшкодувати у розмірі 500000грн.

У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник Державної казначейської служби України та Головного управління державної казначейської служби України в Дніпропетровській області в судовому засіданні проти позову заперечувала та пояснила, просила відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в запереченнях на позовну заяву.

Представник Прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська в судовому засіданні проти позову також заперечувала. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на обставини викладені в поясненнях на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, 17 квітня 2009р. відносно позивача прокуратурою Самарського району м.Дніпропетровська було порушено кримінальну справу за ознаками складу злочину, передбаченого ч.2 ст.205 КК України.

19 травня 2009р. позивача було затримано робітниками міліції та поміщено до ІВС м.Дніпропетровська.

29 травня 2009р. на підставі подання слідчого прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська, Самарським районним судом м.Дніпропетровська було винесено постанову про застосування до позивача запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с.6).

17 липня 2009р. Самарським районним судом м.Дніпропетровська було винесено постанову про продовження строку тримання під вартою відносно позивача до 3-х місяців (а.с.7-8).

22 січня 2010р. на підставі клопотання адвоката позивача Самарським районним судом м.Дніпропетровська було винесено постанову про зміну позивачу запобіжного заходу на заставу (а.с.9).

24 січня 2012р. постановою Самарського районного суду м.Дніпропетровська кримінальну справу відносно позивача було направлено на додаткове розслідування (а.с.10-11).

18 жовтня 2012р. було винесено постанову про припинення кримінальної справи відносно позивача за відсутністю в його діях складу злочину (а.с.12-13).

Відповідно до ч.1 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За ч.2 ст.1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Таким спеціальним законом є Закон України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

Відповідно до п.1 ч.1 ст.1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" (далі Закон) відшкодуванню підлягає шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян.

Відповідно до п.2 ст.2 Закону право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: закриття кримінальної справи за відсутністю події злочину, відсутністю у діянні складу злочину або недоведеністю участі обвинуваченого у вчиненні злочину.

Відповідно до п.5 ст.3 Закону, у наведених в ст.1 цього Закону випадках, громадянинові відшкодовується моральна шкода.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму ВСУ "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Оскільки проти ОСОБА_1 була незаконно порушена кримінальна справа і він перебував під слідством 3 роки 5 місяців, при цьому 8 місяців відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а потім його змінено на заставу, суд приймає твердження позивача, що були зруйновані його нормальні життєві зв'язки, що він був позбавлений спілкування зі своєю сім'єю, друзями і стосунків з оточуючими людьми і, що цим йому завдана моральна шкода, право на відшкодування якої гарантоване Законом.

Розглядаючи питання про розмір моральної шкоди суд виходить з принципів розумності, справедливості та достатності для сатисфакції моральних страждань позивача та встановлює її в розмірі 350000грн.

Керуючись ст.ст.10,11,60,213,214,215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з Державної Казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 350000грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Строк апеляційного оскарження ухвали - 10 днів.

Суддя