Справа № 195/478/14-ц
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2015 року смт. Томаківка Дніпропетровської області Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді -Кондус Л.А., при секретарі - Горват Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, третя особа - Друга державна нотаріальна контора м.Запоріжжя,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті баби, ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 залишила заповіт на його ім'я, який у нього відсутній, його копія зберігається в матеріалах спадкової справи, що заведена після смерті ОСОБА_3 у Другій державній нотаріальній конторі. На момент смерті бабусі він проживав і був зареєстрований з нею за однією адресою: АДРЕСА_2.
Позивач вважає, що спадщину він прийняв.
Відповідач по справі є рідним сином померлої і також вважає себе спадкоємцем після смерті ОСОБА_3. Спадкова справа після її смерті на підставі заяви відповідача заведена у другій Запорізькій державній нотаріальній конторі.
Після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,71 га, що знаходиться на території Томаківської селищної ради, що підтверджується Державним актом про право приватної власності на землю від 10.11.1999 року, оригінал якого знаходиться у відповідача, бо у позивача наявна лише копія.
У теперішній час через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, що увійшла до складу спадщини, він не може в позасудовому порядку оформити право власності на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2014 р.
Позивач та представник позивача у судове засідання не з'явилися, але представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, при цьому на позовних вимогах наполягає. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. При цьому позивач надав суду письмові пояснення на заперечення відповідача ОСОБА_2, який посилається на існування «усного» заповіту на його користь, а решта його заперечень зводяться до припущень відповідача щодо невідповідності дій третіх осіб нормам чинного законодавства та викладення особистих життєвих обставин, які не стосуються предмету спору. Пленумом Верховного Суду України в п.7 Постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз?яснено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ коли в них беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, чи їх правонаступники. Рішенням Ленінського районного суду м.Запоріжжя у цивільній справі № 334/8193/13-ц від 06.02.2014 р. встановлено факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3. Вказане рішення набрало законної сили 18.02.2014 року, не оскаржувалось відповідачем, який мав таке процесуальне право, отож з встановленими судом обставинами відповідач погодився.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, при цьому подав до суду письмову заяву від 03.02.2015 року про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку з відкриттям кримінального провадження, що пов'язане з даною позовною заявою. Крім того, до початку судового розгляду справи по суті відповідачем було надано письмові заперечення проти позову, мотивуючи тим, що його мати ОСОБА_3 в усній формі перезаповідала спадкове майно, а саме: спірний земельний пай 5,71 га - йому, а належну ОСОБА_3 частину будинку (АДРЕСА_2 - онуку ОСОБА_1, який є позивачем у даній справі. Після чого, його племінник ОСОБА_1 погодився на вказану пропозицію своєї баби ОСОБА_3 та віддав йому всі документи на земельний пай. ОСОБА_1 проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своєю дружиною та повнолітньою дитиною. Тобто зазначає, що він разом з ОСОБА_1 дійшли вказаної згоди.
Третя особа - Друга державна нотаріальна контора м.Запоріжжя у судове засідання не з'явилася, про причини неявки суду не повідомила, але на запит суду направлено копію спадкової справи після смерті ОСОБА_3
За таких обставин, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню, так як знайшов своє підтвердження матеріалами справи, що підтверджують вказані факти та викладені правовідносини, а саме: свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 09.09.2007 року, виданим Запорізьким міським відділом РАЦС Головного управління юстиції у Запорізькій області, з якого вбачається, що спадкодавець ОСОБА_3 дійсно померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року; копією заповіту спадкодавця ОСОБА_3 від 13.05.1998 року, посвідченого державним нотаріусом Марганецької державної нотаріальної контори, який не змінено та не скасовано, та зареєстрованим в реєстрі за № 1159, з якого вбачається, що остання заповідала на випадок своєї смерті ОСОБА_1, який є позивачем у справі, нерухоме майно, а саме: земельну частку (пай), що перебуває в колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» на землях Томаківської селищної ради народних депутатів, в розмірі 6,48 га.
Позивач, на момент смерті ОСОБА_3, дійсно проживав і був зареєстрований з останньою за однією адресою: АДРЕСА_2, що підтверджується наступними документами: копією паспорта, виданого на ім'я позивача, де зазначено, що він зареєстрований за даною адресою з 17.09.1996 року; довідкою з місця проживання від 23.07.2013 року за № 2313/783 та копією рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2014 року.
Після померлої ОСОБА_3 другою державною нотаріальною конторою м.Запоріжжя була відкрита спадкова справа № 231 за 2008 рік, що підтверджується повідомленням державного нотаріуса від 17.04.2014 р. за вих. № 1073/02-14, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 37190598 від 17.04.2014 р., а також копією заяви ОСОБА_2 про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, справжність підпису якого засвідчено 23.02.2008 року нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу, копією заяви ОСОБА_1 від 02.08.2013 року про прийняття спадкового майна за заповітом, посвідченим Марганецькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області 13.05.1998 року та за заповітом, посвідченим приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області 13.05.1997 року. При цьому, відповідач ОСОБА_2 у вказаній заяві про прийняття спадщини зазначив, що крім нього інших спадкоємців за законом немає, і позивач ОСОБА_1 також у своїй заяві зазначив, що крім нього інших спадкоємців за заповітом та спадкоємців передбачених ст.1241 ЦК України немає.
З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.03.2014 року суд вбачає, що державним нотаріусом ОСОБА_1 дійсно було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно (посвідченим приватним нотаріусом Марганецького міського нотаріального округу Дніпропетровської області 13.08.1997 року за реєстром № 2526 на ім'я ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 5.71 га, що розташована на території Томаківської селищної ради, з причини ненадання правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру на вказану земельну ділянку та оригіналу заповіту.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, враховуючи положення ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів.
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно з ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Відсутність правовстановлюючого документу на вищевказану земельну ділянку, площею 5,71 га, на ім'я баби позивача, ОСОБА_3, є дійсно перешкодою для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст.ст. 1216, 1218 ЦК України після смерті спадкодавця, якому на праві приватної власності належала земельна ділянка, до позивача у справі, як спадкоємця за заповітом, переходить право на отримання у спадщину вказаного спадкового майна.
Виходячи із наведеного, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності в порядку спадкування за заповітом, і має підстави для задоволення позову в повному обсязі, оскільки відповідач ОСОБА_2 не надав суду жодних обґрунтованих заперечень та доказів на їх підтвердження, інших спадкоємці, які б заявляли свої права на спадкове майно відсутні.
Суд також вважає за необхідне відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, що був сплачений останнім при зверненні до суду (589,25 грн. зі сплати судового збору за подання позовної заяви).
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 7, 15, 60, 88, 212, 215, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1268, 1297 ЦК України", суд -
Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, при цьому строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. А. Кондус