АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/2320 /2015 р. Головуючий у І інстанції Чех Н.А.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Литвінової Катерини Анатоліївни на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" про захист прав споживача, повернення банківського вкладу та стягнення пені,-

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ПАТ КБ "ПриватБанк" про захист прав споживача, повернення банківського вкладу та стягнення пені.

Зазначала, що 18 червня 2013 року між нею та ПАТ КБ"ПриватБанк" (відділення у м. Ялта) укладено Договір строкового депозитного вкладу "Стандарт на 12 міс" № SAMDN1187 із сумою вкладу 100 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №2 від 18.06.2013 року про внесення коштів на рахунок Банку та строком повернення 18 червня 2014 року .

Протягом 8 місяців Банк щомісячно виплачував їй відсотки за користування банківським вкладом , але з 18 лютого 2014 року банк припинив нарахування відсотків , а після закінчення дії договору, відповідач не виплатив належні до сплати суми , що становить 106 000 грн. 00 коп. та пеню в сумі 30 000 грн. за невиплату вкладу відповідно до Закону України " Про захист прав споживачів" і 1 800 грн. 00 коп. пеню за несвоєчасну виплату відсотків .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " ПриватБанк " про захист прав споживача, повернення банківського вкладу та стягнення пені задоволено.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 100 000 грн. 00 коп. у якості неповернутого банківського вкладу, заборгованість у розмірі 6000грн. 00 коп. у якості невиплачених відсотків за договором банківського вкладу, 30 000грн. 00 коп. у якості пені за невиплату вкладу відповідно до Закону України " Про захист прав споживачів ", 1 800 грн. 00 коп. у якості пені за невиплату відсотків за вкладом відповідно до Закону України " Про захист прав споживачів ", а всього 137 800грн. 00 коп.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк " Приватбанк " в дохід держави судовий збір у розмірі 1 378 грн.00 коп.

У апеляційній скарзі представник ПАТ КБ "ПриватБанк" Литвінова К.А. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове , яким відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ПАТ " Приватбанк" Кахраманова Р.Н., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав , викладених у ній , ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_5, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що позивач зверталася до Банку з претензією про повернення банківського вкладу та намагалася вирішити це питання в позасудовому порядку , а під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції вона знову намагалася вручити їм заяву про виплату банківського вкладу та надання відповіді, але відповідач відмовив їй в прийнятті заяви, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги і дослідивши оригінали наданих суду доказів сторонами , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до частин першої, другої статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

В силу частини першою статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Згідно із частиною першою статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до частини п'ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Таким чином, проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк по день фактичного їх повернення вкладникові.

Судом встановлено, що на підставі заяви № SAMDN1187 на оформлення вкладу "Стандарт 12 міс." від 18 червня 2013 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено договір банківського вкладу , згідно якого останньою внесено вклад у сумі 100 000 грн. із процентною ставкою 18 % річних, строком на 366 днів по 18.06.2014 року включно, що підтверджується квитанцією про внесення коштів на рахунок Банку ( а.с.12-13).

Відповідно до п.п. 2.2.1.1. п. 2.2.1. Умов і правил розміщення депозитних вкладів у Банку ( далі - Умов) Клієнт передає, а Банк приймає грошові кошти (далі - Вклад) у розмірі та на строк, зазначені в Заяві на оформлення вкладу, далі Заява. Банк для зарахування суми Вкладу відкриває Клієнту депозитний рахунок (номер рахунку зазначений в Заяві) і зобов'язується виплатити Клієнту Вклад і проценти згідно з обумовленими умовами. При оформленні депозитів за допомогою систем дистанційного банківського обслуговування, Клієнт дає дистанційне розпорядження (подає заявку) Банку на відкриття депозитного особового рахунку, в якому вказує необхідні дані. Після подачі заявки, зазначена сума списується для відкриття договору на зазначений термін.

Згідно п.п. 2.2.1.2. Умов БАНК безкоштовно видає КЛІЄНТУ платіжну картку для зарахування нарахованих процентів за вкладом. Обслуговування Карти здійснюється згідно з Тарифами БАНКУ, чинними на момент обслуговування. У випадку, якщо КЛІЄНТ відмовився від платіжної картки, нараховані проценти за вкладом перераховуються на інший рахунок, вказаний КЛІЄНТОМ.

При оформленні депозитів за допомогою систем дистанційного банківського обслуговування Банк не видає Клієнту платіжну картку.

Договір Вкладу, що складається з Анкети-Заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, цих Умов і Правил надання банківських послуг, Заяви на вклад вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Клієнтом Заяви на оформлення вкладу та розміщення суми вкладу на рахунку вкладу ( п.п. 2.2.1.3. Умов).

Відповідно до п.п. 2.2.1.5. Умов нарахування процентів по вкладу починається з першого дня, наступного за днем надходження грошових коштів в Банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи з фактичної кількості днів у році, за ставкою, що діє на дату укладення договору з урахуванням правил розрахунку процентів при продовженні депозиту . День повернення вкладу в період розрахунку процентів не входить. При оформленні депозитів за допомогою систем дистанційного банківського обслуговування, розрахунок процентів за вкладом здійснюється за ставкою, зазначеною в дистанційному розпорядженні на відкриття депозиту.

Згідно п.п. 2.2.1.6. цих Умов сума нарахованих процентів за цілу кількість термінів вкладу , що пройшли з моменту оформлення вкладу, виплачується в повному обсязі ( а.с. 154-161).

01 липня 2014 року ОСОБА_2 направила Банку претензію щодо повернення грошових коштів та відсотків ( а.с. 15).

Як установлено судом, що 16 червня 2014 року за два дні до закінчення дії договору, позивач звернувся до Банку із заявою про повернення банківського вкладу та сплати процентів, чим засвідчив свій намір припинити дію договорів.

У зв'язку з цим банк був зобов'язаний повернути позивачу депозитні кошти з процентами в строк закінчення дії договорів - 18 червня 2014 року.

Проте Банк не повернув вклад та відсотки за ним , тим самим порушив свої грошові зобов'язання згідно умов і правил.

За таких обставин, суд дійшов правильного висновку про те, що Банк зобов'язаний повернути суму вкладу та відсотки за чотири місяці з березня по червень 2014 року у сумі 6000 грн. на підставі ст. 1060 ЦК України та частини п'ятої статті 1061 ЦК України, а також за порушення зобов'язання пеню в розмірі 30 000 грн. за невиплату вкладу та пеню в розмірі 1 800, 00 грн. за невиплату відсотків за вкладом відповідно до вимог Закону України "Про захист прав споживачів".

Посилання в апеляційній скарзі на те, що ПАТ КБ "ПриватБанк" на території АРК м. Севастополя не мав правових підстав та можливості для здійснення банківської діяльності, у зв'язку з чим банк фактично не мав доступу до свого майна на окупованій території та договорів на цій території, що унеможливило виконання договору та відповідно його подальшу реалізацію щодо виплат, не може бути взяте до уваги , оскільки договір банківського вкладу був укладений не з філією ПАТ КБ " ПРиватБанк" , яка знаходиться в м.Ялті , а з ПАТ КБ " Приватбанк" , яке є юридичною особа і повинна відповідати за своїми зобов'язаннями.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутня письмова форма договору банківського вкладу , є необґрунтованою , оскільки пп. 2.2.1.3 Умов і правил розміщення депозитних вкладів у Банку передбачено , що Договір вкладу , що складається з Анкети -Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг , цих Умов і Правил надання банківських послуг, Заяви на вклад вважається укладеним і набирає чинності з моменту підписання Клієнтом заяви на оформлення вкладу та розміщення суми вкладу на рахунку вкладу.

Виплата суми вкладу та процентів по вкладу проводиться на картковий рахунок власника.

Позивач надала суду апеляційної інстанції оригінал квитанції про внесення банківського вкладу в сумі 100 000,00 грн. на рахунок № НОМЕР_1 та заяву № SAMDN 1187 на оформление вклада " Стандарт на 12 мес." і картку ПАТ КБ " Приватбанку" , на якій є номер , який відповідає номеру вказаному у заявці для нарахування відсотків № 600286 .

Відповідно до ч.2, 3 ст.10, ч.1 ст. 60 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів , їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень , крім випадків , встановлених цим Кодексом.

Судом неодноразово оголошувалася перерва для надання відповідачем відповідних доказів на підтвердження своїх заперечень та виписки по банківському вкладу позивача , проте такі дані суду не були надані з посиланням на те , що всі документи залишилися в м. Ялта.

В той же час , зі змісту Заяви № № SAMDN 1187 на оформлення вкладу вбачається , що дані клієнта містяться в Єдиній базі клієнтів ПриватБанку.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що позивач повинна звернутися до Автономної некомерційної організації " Фонду захисту вкладників " в Кримському федеральному окрузі Російської Федерації для отримання вкладу є безпідставним , оскільки позивач є громадянкою України і проживає в м. Києві , а не на тимчасово окупованій території АРК.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення судом вимог матеріального та процесуального права є необґрунтованими , оскільки колегія суддів не вбачає таких порушень вимог матеріального та процесуального права , які б слугували підставою до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

За таких обставин , колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" Литвінової Катерини Анатоліївни відхилити, а рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 04 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді