Справа № 750/1797/15-ц
Провадження № 6/750/72/15
У Х В А Л А

25 лютого 2015 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

головуючого судді Литвиненко І. В.,

при секретарі Тимошенко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,-

в с т а н о в и в:

24.02.2015 року головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 звернувся до суду з поданням про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань, що виникли за виконавчими документами.

В обґрунтування подання зазначив, що заборгованість за зведеним виконавчим провадженням до складу якого входять 3 виконавчі документи не погашена та становить 10850614,16 грн..

Державний виконавець в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог статті 3771 ЦПК України.

Фактично подання державного виконавця було передано судді канцелярією суду 25.02.2015 року.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У провадженні головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 знаходиться зведене виконавче провадження з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства ОСОБА_3 Аваль заборгованості в сумі 7871329,76 грн., за виконавчим листом № 751/9788/13-ц, 2975843,40 грн. та 3441,00 грн. за виконавчим листом № 751/9788/13-ц (а.с. 4-6).

12.03.2014 року державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 42480736, ВП № 42486615 було винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень (а.с. 10-11).

12.03.2014 року Новозаводським ВДВС ЧМУЮ на адресу ОСОБА_2 було направлено постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, та надано семиденний строк для добровільного виконання рішення суду (а.с. 9).

14.03.2014 року державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 42523324 (а.с. 12).

Державним виконавцем 08.05.2014 року в рамках виконавчих проваджень ВП № 42480736, ВП № 42486615 було винесено постанови про прийняття до виконання виконавчого провадження (а.с. 7-8).

08.05.2014 року державним виконавцем було винесено постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження (а.с. 13-15).

19.01.2015 року державним виконавцем було складено акт в якому зазначено, що при виході державного виконавця за місцем проживання боржника: за адресою: вул.. Богунського, 51/81 двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника виявилося неможливим. Поняті при проведення виконавчої дії не залучалися. (а.с. 22).

20.01.2015 року державним виконавцем було складено акт в якому зазначено, що при виході державного виконавця за місцем проживання боржника: за адресою: вул.. Богунського, 51/81 двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника виявилося неможливим. Поняті при проведення виконавчої дії не залучалися. (а.с. 19).

20.01.2015 року державним виконавцем було винесено постанову про залучення працівників органів внутрішніх справ до участі у проведенні виконавчих дій (а.с. 18).

20.01.2015 року боржнику ОСОБА_2 було направлено виклик державного виконавця із вимогою зявитися до ДВС 27.01.2015 року з 09 до 17 години (а.с. 20).

Відповідно до копії зворотнього повідомлення вимогу державного виконавця боржник отримав 28.01.2015 року (а.с. 21), а отже виконати свій обовязок щодо явки до ДВС боржник не міг, бо йому стало відомо про виникнення такого обовязку лише 28.01.2015 року.

Відомості стосовно того, що за результатами неявки боржника до відділу ДВС державним виконавцем було складено відповідний документ суду не надано.

27.01.2015 року Чернігівським міським відділом міліції УМВС України в Чернігівській області листом за № 10/25-423 було повідомлено державного виконавця про те, що подання про здійснення примусового приводу не виконано, оскільки боржник ОСОБА_2 перебуває за межами міста Чернігова, в телефонній розмові останній повідомив, що одразу після повернення він зявиться до державної виконавчої служби (а.с. 17).

17.02.2015 року державним виконавцем було складено акт в якому зазначено, що при виході державного виконавця за місцем проживання боржника: за адресою: вул.. Богунського, 51/81 двері квартири ніхто не відчинив, перевірити майновий стан боржника виявилося неможливим. Поняті при проведення виконавчої дії не залучалися. (а.с. 16).

Жодних доказів того, що ОСОБА_2 якимось чином ухиляється чи своїми діями перешкоджає виконання рішень судів суду не надано.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобовязань за рішенням суду.

Відповідно до частин 3 та 4 статті 313 ЦК України, фізична особа, яка досягла 16 років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Отже державному виконавцю надано право не в будь-якому разі звертатись із поданням до суду, а тільки в разі ухилення боржника від виконання покладених на нього зобовязань. Під поняттям ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням, варто розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад наявність коштів, майна тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини. На момент звернення з поданням до суду, факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження

Згідно положень статті 3771 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Виходячи зі змісту п.5 ч. 1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України ухилення громадянина України від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи) можливе лише за наявності умислу. Адже у цьому випадку особа усвідомлює протиправний характер своєї дії або бездіяльності , передбачає її суспільно шкідливі наслідки і бажає (або свідомо припускає) їх настання, що свідчить про наявність як інтелектуальної, так і вольової ознаки у поведінці особи. Отже, особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено зворотне.

Враховуючи вищевикладене вказане подання не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем не надано доказів на підтвердження факту ухилення боржника від виконання рішень суду, а ЦПК України передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобовязань, а за ухилення від їх виконання..

Керуючись статтями 208 210, 293, 3771 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у задоволенні подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції в Чернігівській області ОСОБА_1 про встановлення тимчасового обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя