Справа № 755/8951/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Локоткова І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 зареєстрований 15.01.2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 06.

Вимоги мотивує тим, що під час подружнього життя у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З моменту реєстрації шлюбу з відповідачкою виникали непорозуміння з підстав різного сприйняття відповідальності за сім'ю, розуміння прав та обов'язків чоловіка та дружини, непорозуміння на побутовому рівні, з приводу подальшого розвитку сімейних відносин, недосягнення згоди щодо порядку та способів використання спільного майна, що призводить до того, що спільне життя як подружжя та збереження шлюбу неможливе.

Фактичні подружні стосунки та спільне проживання з відповідачкою припинені. Їхній син проживає з матір'ю. Він надає матеріальну допомогу на утримання дитини, піклується про фізичний і духовний розвиток сина.

Відповідачка подала зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_1 на її користь аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 5 000 грн. на місяць та витрат на правову допомогу в сумі 1 500 грн.

Вимоги зустрічного позову мотивує тим, що позивачем за первісним позовом жодного разу не було добровільно надано аліменти на утримання дитини, із сином ОСОБА_1 лише іноді спілкується, проте матеріально не допомагає, не купує їжі, одягу, ліків, не сплачує за дитячий садок та інше, хоча вона й просила про це.

Відповідач працює у Київській державній академії водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного та має стабільну заробітну плату. Крім того, має посвідчення особи моряка та робочий диплом старшого механіка, на підставі яких працює на суднах міжнародного торгового флоту під іноземним прапором, за що отримує дохід в іноземній валюті, яку зберігає в банку. Тому відповідач, окрім офіційного заробітку за місцем основної роботи, має ще додатковий, нерегулярний, мінливий дохід в іноземній валюті, валютний вклад якого зберігає у банку.

Дитині повних чотири роки, їй необхідно їсти, розвиватися, одягатися та відпочивати, тому на одну заробітну плату відповідач не може всього цього забезпечити, крім того, дитина часто хворіє, в результаті чого значна частина заробітку витрачається лише на ліки.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.06.2015 року вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини були об'єднані у одне провадження із первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали первісний позов, зустрічний позов визнали частково, а саме позивач пояснив, що він не заперечує проти стягнення аліментів по 1/3 частці його заробітної плати; відповідачка йому з дитиною не дає бачитися, до 2012 року він додатково працював та на зароблені гроші купив у шлюбі квартиру, яка хоче подарувати синові, у допомозі дитині він ніколи відповідачці не відмовляв, кошти надавав, з 2012 року він працює в академії, це єдине його місце роботи, додаткових доходів він не має, на суднах за можливості у період відпустки та не системно проходить за свій рахунок стажування і підвищення кваліфікації, що має научний характер для написання магістерських робіт, коштів за це не отримує, фінансових угод не укладає. З відповідачкою сімейно-шлюбні стосунки припинилися, окремо проживають з літа 2014 року.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник визнали первісний позов та підтримали зустрічний позов, при цьому відповідачка пояснила, що пояснення позивача щодо надання дитині будь-якої допомоги не відповідають дійсності, не проживають вони разом, як сім'я з 2013 року, ОСОБА_1 залишив її з сином без коштів, в рейсах позивач заробляє великі гроші, тому має можливість сплачувати аліменти по 5 000 грн. щомісячно, перешкод у зустрічах з дитиною вона позивачу не чинить, строк на примирення з останнім просить не надавати.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їхніх представників, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як убачається із матеріалів справи, сторони зареєстрували шлюб 15 січня 2010 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зроблений відповідний актовий запис за № 06.

Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні, сторони подружніх стосунків не підтримують, не мають спільного бюджету, не ведуть спільне господарство, проживають окремо за різними адресами, сім"я існує формально, взаєморозуміння між сторонами відсутнє, намагання суду примирити подружжя успіху не мали, а тому зберегти сім'ю не надається можливим, позивач наполягає на розлученні, оскільки вважає, що збереження шлюбу бути не може, відповідачка визнає первісний позов, тому суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, оскільки існування сім'ї носить формальний характер протягом тривалого часу, у зв'язку з чим вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі,

Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

ОСОБА_1 згідно довідки від 24.06.2015 р., працює у Київській державній академії водного транспорту імені гетьмана Петра Конашевича-Сагайдачного на посаді доцента кафедри.

Відповідно довідки про доходи, заробітна плата відповідача за зустрічним позовом за період з січня 2015 року по червень 2015 року включно становила в сумі 27 872,55 грн.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 проживає з матір'ю, відповідач за зустрічним позовом мешкає окремо від них, він постійно працевлаштований, інших дітей не має.

Отже, беручи до уваги, що дитина сторін по справі, на яку стягуються аліменти, проживає з позивачкою за зустрічним позовом та перебуває на її утриманні, а також те, що відповідач позов визнав частково, він постійно працевлаштований, щомісячно отримує заробітну плату, суд вважає, що наведені обставини є підставою для часткового задоволення позову про стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, а саме з відповідача слід стягнути аліменти, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) останнього щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачкою суду не надано належних доказів про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Обставини щодо отримання відповідачем додаткових доходів, окрім заробітної плати, останнім заперечуються.

Згідно ч. ч. 1, 3, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З відповідачки за первісним позовом підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., відповідно до ст. 88 ЦПК України.

За нормою ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Позивачка за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача витрати на правову допомогу у розмірі 1 500 грн.

Згідно п. 5.1. договору про надання правової домоги від 13.05.2015 року, укладеного між ОСОБА_2 та адвокатом Кочетовою О.В., за надані адвокатом послуги замовник сплачує адвокату гонорар, розмір якого визначається за домовленістю сторін (а.с. 29).

На підтвердження вимог надано рахунок № 1/06 від 05.06.2015 року до договору про надання правової домоги від 13.05.2015 року на загальну суму 1 500 грн., у якому зазначається, що витрачено час 3 год. за підготовку зустрічного позову про стягнення аліментів, а також надана квитанція до прибуткового касового ордера № 1106 від 05.06.2015 р. на суму 1 500 грн. (а.с. 31, 32).

Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

На час написання зустрічної позовної заяви мінімальна заробітна плата становить у розмірі 1 218 грн., з якої 40 % складає в сумі 487 грн. 20 коп. У зв'язку з цим за 3 години, відповідно наданого представником позивачки рахунку, підлягає сплаті сума 1 461 грн. 60 коп., яку слід стягнути з відповідача на користь позивачки у відшкодування витрат по оплаті правової допомоги. В решті заявлені вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 24, 110, 112, 180-182, 184 СК України, ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 208, 215, 218, 367 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований 15 січня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 06 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, що народився у м. Києві, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.06.2015 року і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 1 461 (одна тисяча чотириста шістдесят одна) грн. 60 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Виниченко Л.М.