Справа № 303/6856/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

03 грудня 2015 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі: головуючого судді Морозової Н. Л.

секретар судового засідання Ільчак Р. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1, звернулася в суд з позовом про визнання ОСОБА_2, 16.08.1939 р. н. втратившою право користування жилим приміщенням будинком № 22 по вул. Садовій в м. Мукачево Закарпатської області.

Позов мотивовано тим, що будинок № 22 по вул. Садовій в м. Мукачево Закарпатської області, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №256196 за №21025521 від 24.11.2008 р.. Цей будинок вона придбала з чоловіком ОСОБА_3 у 1997 р. від ОСОБА_4. Її чоловік ОСОБА_5 помер 02.11.2006 р.. Після смерті чоловіка ОСОБА_1 прийняла спадщину за чоловіком та оформила свідоцтво про право на спадщину за законом, реєстраційний номер №1-3526 від 22.10.2008 р.. Під час укладення договору купівлі-продажу будинку ні вона, ні її чоловік не перевіряли чи мають зареєстроване місце проживання (прописку) які-небудь особи. Згодом, під час власної реєстрації було виявлено, що в будинку зареєстроване місце проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Ці відомості були отримані в Мукачівському МВ УМВС. На той час продавець будинку виїхав за кордон і звязок з ним було втрачено. Зясувати хто ця жінка, яка зареєстрована в будинку не вдалося. Однак, відповідачка за весь період з 1997 р. жодного разу не зявлялася за місцем реєстрації. Позивачка сплачує всі комунальні витрати по обслуговуванню будинку, несе інші витрати для підтримання його в належному стані, але реєстрація відповідачки в даному будинку несе додаткових витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

Позивач у судове засідання не зявилася, але подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить задоволити з підстав, наведених у заяві. У випадку неявки відповідача з винесенням заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки не повідомила, заперечення на позов чи заяви про відкладення справи, чи розгляд справи у її відсутності не подала. Повідомлялася в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України.

Зі згоди позивача, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі даних та доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

У даній справі мають місце правовідносини, які виникли між новим власником житла у приватному житловому фонді та членом сімї колишнього власника квартири (наймачем), що регулюються нормами ЦК України з урахуванням вимог ЖК України, які регулюють користування житловими приміщеннями в будинках і квартирах належних громадянам на праві приватної власності, зокрема норм глави 6 розділу ІІІ ЖК України.

Судом встановлено, що будинок № 22 по вул. Садова в м. Мукачево Закарпатської області, належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №256196 за №21025521 від 24.11.2008 р. (а.с 5).

У належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житловому будинку № 22 по вул. Садовій в м. Мукачево Закарпатської області, зареєстрована ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно даних отриманих судом з Мукачівського МВ ГУ ДМС України в Закарпатській області за №5397 від 06.11.2015 р. (а.с. 20).

ОСОБА_6 від 28.11.2015 року, складеного уповноваженою особою ТОВ «І.Т.В. Сервіс Плюс» м. Мукачево в присутності свідків та підписаного і завіреного круглою печаткою, - ОСОБА_2, 16.08.1939 р.н з 1997 року (більше року) не проживає за адресою реєстрації в будинку № 22 по вул. Садовій в м. Мукачево Закарпатської області.

Глава 23 Цивільного кодексу України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено в ст. 13 ч. 3 Конституції України, власність зобовязує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.

Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.

ОСОБА_6 до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, повязані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких повязані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статей 71, 72, 116, 156 ЖК Української РСР; ст. 405 ЦК України).

Таким чином, позивачем доведено, що відповідач не проживає у спірному будинку без поважних причин понад строки, встановлені ч.2 ст. 405 ЦК України, а тому втратив право користування житлом.

Наявних у справі доказів, достатньо для прийняття рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 174 ч.4, 208, 209, 212-218 ЦПК України, ст. ст. 150,155 ЖК України, п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.85 року зі змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України, суд заочно -

р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 втратившою право користування жилим приміщенням будинком № 22 по вул. Садовій в м. Мукачево Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_2 в користь ОСОБА_1, 01.09.1944 р. н., ІПН НОМЕР_1, зареєстрованої в ІНФОРМАЦІЯ_3, понесені позивачем судові витрати у виді судового збору в розмірі 487,20 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий Морозова Н. Л.