У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу Миколаївського академічного українського театру драми та музичної комедії на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року у справі за позовом Миколаївського академічного українського театру драми та музичної комедії до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2013 року Миколаївський академічний український театр драми та музичної комедії (далі - театр) звернувся до суду із вказаним позовом про виселення відповідачів із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення.

Позов обґрунтований тим, що розпорядженням № 466-р від 02 серпня 1999 року Миколаївською обласною державною адміністрацією було доручено Управлінню капітального будівництва придбати для театру двокімнатну квартиру та передати її на баланс останнього.

Згідно договору купівлі-продажу від 27 серпня 1999 року № 10064 Управлінням капітального будівництва обласної державної адміністрації було придбано двокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 624 від 22 жовтня 1999 року вказана квартира включена до складу службових приміщень та розподілена сім'ї ОСОБА_4, який перебував у трудових відносинах з Миколаївським академічним українським театром драми та музичної комедії. На заселення цієї квартири ОСОБА_4 видано службовий ордер, в який включена дружина ОСОБА_2 та неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. 04 квітня 2005 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано. З серпня 2000 року ОСОБА_4 звільнився з роботи в театрі за власним бажанням.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2008 року ОСОБА_4 за позовом ОСОБА_2 визнано таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

З 14 грудня 1999 року ОСОБА_2 працювала в театрі на посаді артистки-вокалісти і звільнена з роботи з 17 вересня 2013 року за власним бажанням.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4, якому надавалось службове жиле приміщення, припинив трудові відносини з театром за власним бажанням, визнаний в судовому порядку таким, що втратив право користування спірною квартирою, а відповідач відмовляється в добровільному порядку звільнити вказану квартиру, позивач просив виселити її з неповнолітнім сином ОСОБА_3 із спірного службового житлового приміщення без надання іншого житла.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2014 року позов задоволено.

Виселено ОСОБА_2 та неповнолітнього ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 вересня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі Миколаївський академічний український театр драми та музичної комедії просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного рішення апеляційного суду.

Відповідно до положень статті 124 ЖК Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню із службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Статтею 125 ЖК Української РСР передбачено, що без надання іншого житлового приміщення у випадках, зазначених у статті 124 цього Кодексу, не може бути виселено осіб, зокрема, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації, що надали їм службове приміщення, не менш як десять років; одиноких осіб з неповнолітніми дітьми, які проживають разом з ними.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову у позові, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, встановивши, що ОСОБА_2 є одинокою матір'ю з неповнолітнім сином, який проживає разом з нею, пропрацювала в театрі більше 13 років, позивач не пропонував відповідачам інше жиле приміщення, обґрунтовано відмовив у задоволенні позову.

Ухвалюючи рішення, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити Миколаївському академічному українському театру драми та музичної комедії у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Миколаївського академічного українського театру драми та музичної комедії до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа - виконавчий комітет Миколаївської міської ради, про виселення без надання іншого житлового приміщення, за касаційною скаргою на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 17 грудня 2014 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак