Справа №167/1239/15-ц
Провадження №2/167/451/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2015 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі:

головуючого- судді Сіліча І.І.

при секретарі- Чорнокозинській Н.Г.

з участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рожище цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування своїх вимог вказує, що 31.08.2007 року відповідач ОСОБА_2 став клієнтом банку, ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у банку, отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Покликаючись на те, що відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, зобов'язань за договором не виконав. Станом на 30.06.2015 року заборгованість становить 2972,37 доларів США, що за курсом 21,01 відновідно до службового розпорядження НБУ від 30.06.2015 року складає 62449,41 грн., яку просить стягнути із відповідача разом із судовими витратами.

13.11.2015 року від представника ПАТ КБ «ПриватБанк» надійшла заява про уточнення позовних вимог, згідно якої останній просить стягнути з ОСОБА_2 на користь банку суму заборгованості по відсоткам нарахованим на прострочену заборгованість за кредитом за період відповідний загальному терміну позовної давності згідно ст.257 ЦК України, з 24.09.2012 року по 24.09.2015 року в розмірі 898,95 доларів США, що за курсом 21,57 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.09.2015 року складає 19390,35 грн. та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 заяву про уточнення позовних вимог підтримала, просить стягнути з відповідача в користь позивача 19390,35 грн. заборгованості по відсоткам за договором від 31.08.2007 року та судові витрати по справі в сумі 1218,00 грн..

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, згідно заперечення від 13.10.2015 року, позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просить відмовити за строками давності.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з копії кредитного договору № б/н від 31.08.2007 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 19,20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу.

З розрахунку заборгованості за договором вбачається, що станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість перед ПАТ КБ "ПриватБанк" в сумі 5048,33 доларів США, що відповідно до розрахунку складається з заборгованості за кредитом - 1372,02 доларів США., заборгованість по відсотках за користування кредитом 2782,39 доларів США, заборгованість за пеню та комісію - 893,92 доларів США. Разом з цим, від цієї суми заборгованості віднімається сума в розмірі 2240,17 доларів США, яка була задоволена рішенням Луцького міськрайонного суду від 09.06.2010 року (а.с.6), штраф 23,80 доларів США (фінансова частина), штраф 140,41 доларів США (процентна складова) (а.с.7-9). Отже, заборгованість становить 2972,37 доларів США, що відповідно курсу гривні до іноземної валюти станом на зазначену дату (1 долар США = 21,01 грн.) становить 62449,41 грн. (а.с.10).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (частина перша статті 626 ЦК України).

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (статті 530, 631 ЦК України).

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Як убачається з матеріалів справи, сторони встановили строк дії договору становить 12 місяців (а.с.17).

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у статті 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (частина друга статті 1050 ЦК України).

Про правові наслідки порушення зобов'язання боржником йдеться також у частині першій статті 611, частині другій - четвертій статті 612 ЦК України.

Перевіряючи доводи відповідача в частині застосування судами норм закону щодо позовної давності, суд виходять із наступного.

Як зазначалося вище, сторони встановили, що строк дії договору становить 12 місяців.

Таким чином, умовами договору встановлено погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України).

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення та процентів кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до певного числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

Згідно ч.1 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Як вбачається з розрахунку заборгованості ПАТ КБ "ПриватБанк" від 31.08.2007 року, востаннє відповідачем сплачувалась заборгованість за кредитним договором в листопаді 2008 року в сумі 100 гривень.

Разом з тим, з моменту прострочення сплати тіла кредиту та судового наказу Луцького міськрайонного суду від 09.06.2010 року до моменту звернення банку з позовом 28.09.2015 року встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплив.

Частиною 3 ст.264 ЦК України передбачено, що після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Позивачем в судовому засіданні не представлено доказів подальшого переривання перебігу позовної давності, тому, на думку суду, ПАТ КБ "Приватбанк" пропустив строки звернення до суду, за захистом свого порушеного права.

Згідно ч.3 ст.267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Проаналізувавши зібрані та дослідженні по справі докази, суд прийшов до висновку, що в задоволенні позову ПАТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості слід відмовити.

На підставі ст.ст.256, 257, 258, 261, 267, 1050, 1054, 1056 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 61, 62, 88, 197, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Рожищенський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: І.І.Сіліч