У х в а л а

іменем україни

18 лютого 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів: Мостової Г.І., Наумчука М.І.,-

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом державного підприємства «Миколаївське лісове господарство» до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Миколаївська міська рада, управління Держземагенства в м. Миколаєві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та державних актів на право власності на земельну ділянку, за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, ОСОБА_6 до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївська міська рада, управління Держземагенства в м. Миколаєві, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, за касаційною скаргою ОСОБА_4 в особі її представника - ОСОБА_13, на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2009 року державне підприємство «Миколаївське лісове господарство» (далі - ДП «Миколаївське лісове господарство») звернулося до суду з позовом до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Миколаївська міська рада, управління Держземагенства в м. Миколаєві, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10,

ОСОБА_11, ОСОБА_12, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу земельних ділянок та державних актів на право власності на земельну ділянку.

У лютому 2014 року ОСОБА_6, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, звернулася до суду з позовом до Веснянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Миколаївська міська рада, управління Держземагенства в м. Миколаєві, про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2014 року у задоволенні позову ДП «Миколаївське лісове господарство» відмовлено.

У задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2014 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2014 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ДП «Миколаївське лісове господарство» про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_14, скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення, яким позов ДП «Миколаївське лісове господарство» задоволено.

Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії МК № 683, кадастровий номер :10:001:0009, площею 0,089 га, яка розташована у АДРЕСА_1, видний ОСОБА_14 21 січня 1994 року Веснянською сільською радою народних депутатів та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 242.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 в особі представника - ОСОБА_13, просить рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2014 року в частині задоволення позовних вимог ДП «Миколаївське лісове господарство» скасувати, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та в цій частині залишити в силі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 27 червня 2014 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог ДП «Миколаївське лісове господарство» про визнання недійсним державного акта на право приватної власності на землю, виданого

ОСОБА_14, та задовольняючи позов у цій частині, апеляційний суд правильно вважав, що державний акт видано ОСОБА_14 без визначеної законом підстави (ст. 17 ЗК України), що є неправомірним, а державний акт, виданий із порушенням вимог ст. 17 ЗК України, - є недійсним.

При цьому апеляційний суд виходив із того, що рішення виконавчого комітету Веснянської сільської Ради народних депутатів № 29 від 31 травня

1993 року про виділення земельної ділянки для будівництва індивідуальних будинків військовослужбовцям в/ч 6480 не може слугувати належною підставою для видачі ОСОБА_14 спірного державного акта, оскільки в ньому містяться дані про інше рішення сільської Ради народних депутатів .

Зі змісту рішення виконавчого комітету Веснянської сільської Ради народних депутатів № 2 від 14 січня 1994 року «Про виділення ділянок для будівництва індивідуальних будинків» убачається, що питання про передачу у власність відповідачу ОСОБА_14 спірної земельної ділянки не вирішувалось. Проект відведення йому земельної ділянки не розроблявся та не погоджувався сільською Радою народних депутатів (т.1, а.с. 31,70).

Крім того, судом установлено, що вилучення (викуп) з метою передачі у власність ОСОБА_14 спірної земельної ділянки у землекористувача

ДП «Миколаївське лісове господарство» не проводилося.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 в особі її представника - ОСОБА_13, відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук