23.01.2015 Єдиний унікальний номер 205/9757/14-ц
Справа №2/205/380/15
22 січня 2015 року м. Дніпропетровськ
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:
головуючої судді Шавули В.С.
при секретарі Перцевій М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
21 листопада 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.2-4).
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 березня 2006 року між відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (який Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» відступило право вимоги) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 8В_35/07/06-А, відповідно до умов якого відповідач отримав кредитні кошти в сумі 29 471,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування у розмірі 21,5% річних, строком користування до повного виконання зобов'язання перед кредитором.
Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав, кредитні кошти надав, однак відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав, допустивши прострочення виконання кредитних зобов'язань, в наслідок чого за ним станом на 20.10.2014 року загальна сума заборгованості складає 282 019,02 грн., з якої: тіло кредиту - 177 741,80 грн.; відсотки - 104 277,22 грн.;
Оскільки відповідач добровільно здійснювати погашення заборгованості за кредитним договором не бажає, позивач вимушений був звернутись до суду та просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 8В_35/07/06-А від 13.03.2006 року в розмірі 282 019,02грн. та судові витрати по справі.
Представник позивача діючий за довіреністю в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про що свідчить реєстр відправки рекомендованої кореспонденції за 30.12.2014 року (а.с.35). Про причин своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи за своєю відсутністю суду не надсилав.
Згідно ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу.
Підставою звернення позивача до суду є захист права сторони за майновим правовідношенням, що виникло в силу укладеного кредитного договору, на вимогу повернення грошових коштів у зв'язку із порушенням його виконання.
Суд, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
За змістом ст.14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Поряд із засобами заохочення, виконання цивільних обов'язків забезпечується відповідальністю, яка встановлена договором або актом цивільного законодавства. Будь-яка особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.
Згідно ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.
Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, в одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.
В ході судового розгляду справи встановлено, що 13 березня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк» (яке Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» відступило право вимоги, згідно договору купівлі-продажу прав вимоги від 20.05.2013 року) та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 35/07/06-А, відповідно до умов якого банк відкрив позичальнику не відновлювальну кредитну лінію у національній валюті України або іноземних валютах в межах загальної суми 29 471,00 доларів США, за офіційним курсом НБУ на дату надання кожного кредиту терміном до 12.03.2009 року включно (а.с.5-12, 17-23).
14 березня 2007 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 35/07/06-А - ДУ1 до кредитного договору № 35/07/06-А від 13.03.2006 року, відповідно до умов якої сторони узгодили порядок сплати страхових платежів, комісій та погашення заборгованості за кредитом (а.с.12).
Згідно статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються.
Позивач належним чином виконав умови кредитного договору, надавши кредит відповідачу, однак, в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов'язання належним чином не виконував, допустив прострочення повернення кредитних коштів та сплати процентів, внаслідок чого за ним, станом на 20.10.2014 року загальна сума заборгованості складає 282 019,02 грн., з якої: тіло кредиту - 177 741,80 грн.; відсотки - 104 277,22 грн. (а.с.13).
Згідно ст. 526 ЦПК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. 525 ЦПК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановленого договором або законом.
Відповідно до ст. 610 ЦПК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням зобов'язання.
Згідно статті 625 ЦПК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Таким чином, аналізуючи наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, в повному обсязі доведеними з боку позивача та підлягають задоволенню, оскільки свої договірні зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором не виконав, суд вважає, що заборгованість у сумі 282 019,02 грн., підлягає стягненню із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».
Крім того згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, і його вимоги задоволені, з відповідачки належить стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 2 820,19 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.526, 527, 530, 610, 611, 625, 1054 ЦК України, Законом України «Про банки і банківську діяльність», ст.ст.10, 11, 15, 57-60, 88, 197, 209, 212, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційнускаргупротягом10 днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо скаргу про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя В.С. Шавула