Справа №2/489/86/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 8 540 грн. та судовий збір - 243,60 грн.

Позов обґрунтований тим, що 07 жовтня 2013 року, згідно договору позики, позивач позичив в обмін на розписку відповідачці гроші в сумі 8 540 грн., а відповідач в свою чергу зобов'язався повернути дані грошові кошти.

В судове засіданні позивач не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність та підтримку позовних вимог.

Відповідачка в судовому засіданні позов визнала, однак просила врахувати сплачені нею частково кошти, які були перераховані на рахунок позивача.

Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини.

За договором позики від 07 жовтня 2013 року, ОСОБА_2 позичила у ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8 540 грн., які зобов'язалась повернути. Пунктом 2.2.1. визначено можливість повернути позику частинами (а.с. 4-5). Договір супроводжується відповідною розпискою про отримання грошей в позику, гроші можливо повернути безготівковим шляхом перерахуванням на рахунок позивача (п.2.2.2.) НОМЕР_1 (а.с. 6).

Відповідно до копій квитанцій № 450582 від 10 лютого 2014 р. на суму 712 грнє. та № 482840 від 11 грудня 2013 р. на суму 720 грн. - відповідачкою перераховані на зазначений рахунок ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 1432 грн. (а.с. 23).

Згідно ст. 1046 ЦК України,за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст. 1047 ЦК України,договір позики укладається у письмовій формі. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника.

Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Враховуючи обставини справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими.

При визначенні суми, яку необхідно стягнути з відповідача, суд вираховує сплачені відповідачкою кошти на загальну суму 1 432, 00 грн., і вважає необхідним стягнути залишок борг в сумі 7 108 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 202,75 грн. пропорційно суми задоволених вимог.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 борг за договором позики в сумі 7108 грн. і судові витрати 202,75 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий строк, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г.Губницький