печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

03 грудня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Цокол Л.І. ,

при секретарі - Іваненко С. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_1 про визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов'язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою на дії та рішення державного виконавця та заступника начальника відділу ДВС Києво-Святошинського районного управління юстиції Головного управління юстиції у Київській області та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Половецької О.В. та заступника начальника Пустільнік Л.П. відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ щодо ухвалення та затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2015 р. по виконанню виконавчого листа № 2-232/10 від 01.02.2000 р. про стягнення аліментів на дитину до досягнення повноліття з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, виданого Печерським районним судом м. Києва, а постанову визнати незаконною та скасувати; визнати неправомірними дії державного виконавця Половецької О.В. відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ щодо видачі довідки - розрахунку № 943/6 від 16.03.2015 р., довідку-розрахунок визнати недійсною; зобов'язати відділ державної виконавчої служби видати довідку-розрахунок про заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів станом на 05.08.2009р. по виконавчому провадженню по виконанню виконавчого листа № 2-232/10 від 01.02.2000 р. про стягнення аліментів на дитину до досягнення повноліття з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, виданого Печерським районним судом м. Києва, відповідно до рішення суду від 25.12.2013р.

Скарга обґрунтована тим, що державним виконавцем безпідставно було визнано відсутність заборгованості у боржника ОСОБА_3, в той час як судовим рішенням була встановлена заборгованість в розмірі 5 667,42грн. Крім цього, державним виконавцем безпідставно взято до уваги довідку ТОВ «РОМГЕЛ» №3 від 29.08.2014р. , в той час як остання не відповідає дійсним обставинам.

Під час судового розгляду стягувач ОСОБА_1 (ОСОБА_4.) та її представник ОСОБА_5 підтримали скаргу, викладені у ній обставини та просили задовольнити.

Боржник ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги, вказуючи на безпідставність тверджень стягувача про наявність у нього заборгованості по сплаті аліментів, зазначаючи про достовірність викладених у довідці-розрахунку №943/6 від 16.03.2015р. відомостей.

Державний виконавець Половецька О.В. та заступник начальника Пустільнік Л.П. відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ в судове засідання не з'явились, представника для участі в розгляді даної скарги не направили, пояснень з приводу викладених у скарзі обставин не подали, про час і місце судового розгляду були повідомлені належним чином.

Суд вислухавши пояснення стягувача, його представника, боржника, дослідивши матеріали цивільної справи та надані сторонами письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Згідно ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» після закінчення строку, передбаченого законом для стягнення аліментів, у разі відсутності заборгованості із сплати аліментів адміністрація підприємства, установи, організації, фізична особа, фізична особа - підприємець, які проводили відрахування, повертають постанову державного виконавця про стягнення аліментів органу державної виконавчої служби з відміткою про перерахування в повному обсязі стягувачу утриманих сум аліментів. У разі якщо утримані суми аліментів стягувачу не перераховані, державний виконавець письмово повідомляє стягувачу про розмір заборгованості, роз'яснює йому права, встановлені частиною першою статті 87 цього Закону, та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Встановлено, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2013 року, яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2014 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки по сплаті аліментів, було встановлено те, що за період з 06 лютого 1998 року по 05 серпня 2009 року ОСОБА_3 в рахунок сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина було сплачено, а ОСОБА_4 отримано 21 695,26грн.

Із матеріалів виконавчого провадження та наданих сторонами доказів, видно, що заборгованість відповідно до довідки - розрахунку №943/6, затвердженої 16.03.2015р. розрахована з 01.02.1998р. по 05.08.2009р. виходячи із середньомісячного заробітку по Києво-Святошинському району, довідки ТОВ «Ромгел» №3 від 29.08.2014р. та у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження». При цьому нараховано борг по аліментам у розмірі 23 537,09грн.

Перевіряючи правильність та достовірність вказаної довідки суд виходить з того, що на момент її складання державним виконавцем правомірно було взято до уваги довідку ТОВ «Ромгел» №3 від 29.08.2014р., оскільки на момент складання довідки 16.03.2015р. були відсутні достатні відомості про її підробку або недостовірність викладених у ній обставин.

При цьому державним виконавцем зроблено помилковий висновок про відсутність заборгованості у боржника ОСОБА_3, оскільки судовим рішенням від 25.12.2013р. було чітко встановлено те, що боржником було сплачено, а стягувачем отримано в рахунок сплати аліментів суму в розмірі 21 695,26грн. Незважаючи на зазначені у рішення суду обставини державним виконавцем зазначено про те, що сплачено коштів в розмірі 23 737,00грн.

Як пояснив боржник ОСОБА_3 під час судового розгляду інших коштів в рахунок сплати аліментів ніж ті, що були ним сплачені до 2009 року включно, він стягувачу не перераховував.

Отже слід дійти переконання про те, що державним виконавцем зроблені помилки під час розрахунку заборгованості боржника, що свідчить про часткову обґрунтованість поданої скарги та необхідність відновлення порушеного права стягувача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Визнати неправомірними дії державного виконавця Половецької О.В. та заступника начальника Пустільнік Л.П. відділу ДВС Києво-Святошинського РУЮ щодо винесення та затвердження постанови про закінчення виконавчого провадження від 23.03.2015 р. по виконанню виконавчого листа № 2-232/10 від 01.02.2000 р. про стягнення аліментів на дитину до досягнення повноліття з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, виданого Печерським районним судом м. Києва, та скасувати її ;

зобов'язати державного виконавця відділу державної виконавчої служби Києво-Святошинського РУЮ видати довідку-розрахунок про заборгованість ОСОБА_3 по сплаті аліментів по виконавчому провадженню по виконанню виконавчого листа № 2-232/10 від 01.02.2000 р. про стягнення аліментів на дитину до досягнення повноліття з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4, виданого Печерським районним судом м. Києва, з урахуванням сплачених боржником аліментів у розмірі 21 695,26грн. Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через районний суд протягом п'яти днів з дня її оголошення, а особами, що брали участь у справі, але не були присутні під час її оголошення - в той же строк з дня отримання її копії.

Суддя Цокол Л.І.