Справа № 569/6552/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2015 м. Рівне

Рiвненський мiський суд Рівненської області в особi суддi Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретарів судового засідання Ющук О.С., Прокопчук Л.М.,

представників ТзОВ «Вівад» Зосюка А.Ю., Прищепи О.С.,

представників відповідача ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5,

ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вівад» до ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу рухомого майна, -

В С Т А Н О В И В :

Представники товариства з обмеженою відповідальністю «Вівад» (далі - ТзОВ «Вівад» Прищепа О.С. та Зосюк А.Ю. в судовому засіданні позов підтримали і просять суд визнати недійсним договір купівлі-продажу рухомого майна № 0109/11-К від 01 вересня 2011 року, укладений між ТзОВ «Вівад» та ОСОБА_4

В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що вказаний договір купівлі-продажу рухомого майна від імені ТзОВ «Вівад» був підписаний не директором ОСОБА_7, а ОСОБА_8, тобто особою, не уповноваженою на його укладання та підписання. Оскільки в подальшому договір не був схвалений юридичною особою - ТзОВ «Вівад», він є недійсним, оскільки не відповідає вимогам ч.2 ст.203 ЦК України.

Представники відповідача ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні позов не визнали і в задоволенні позовних вимог просять суд відмовити.

На заперечення позовних вимог посилаються на те, що договір купівлі-продажу рухомого майна № 0109/11-К від 01 вересня 2011 року, укладений між ТзОВ «Вівад» та ОСОБА_4, є дійсним. ОСОБА_8 був засновником ТзОВ «Вівад» та директором товариства. Не заперечуючи підписання договору ОСОБА_8, посилаються на скріплення договору печаткою ТзОВ «Вівад», що, на їх думку, свідчить про схвалення договору товариством.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що 01 вересня 2011 року між ТзОВ «Вівад» та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі-продажу рухомого майна № 0101/11-К (далі - договір).

За умовами договору ТзОВ «Вівад» зобов'язалося передати у власність ОСОБА_4 контейнери металеві крюкові об'ємом 36 метрів кубічних з товщиною бічної стінки 3 мм та товщиною дна 5 мм, в кількості 10 штук (п.1.1. договору). Вартість товару становить 4000 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ за один контейнер (п.5.1. договору). Загальна вартість договору становить 40000 євро в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (п.5.3. договору).

Як зазначено у договорі, продавцем є ТзОВ «Вівад» в особі директора ОСОБА_7, який діє на підставі Статуту.

Між тим, як слідує з висновку експерта від 05 грудня 2014 року № 1-209, підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Продавець» розділу 9. «Юридичні адреси на банківські реквізити сторін» договору виконаний ОСОБА_8, а не директором товариства ОСОБА_7

Як слідує з протоколу № 01/11 загальних зборів учасників ТзОВ «Вівад» від 04 липня 2011 року, на цих зборах було прийнято рішення про звільнення ОСОБА_8 з посади директора ТзОВ «Вівад» за власним бажанням з 04 липня 2011 року та про призначення з 04 липня 2011 року на посаду директора ТзОВ «Вівад» ОСОБА_7

На підставі протоколу № 01/11 загальних зборів учасників ТзОВ «Вівад» від 04 липня 2011 року в цей же день був виданий наказ № 08/11 про призначення ОСОБА_7 на посаду директора товариства.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28 квітня 2014 року, станом на 01 вересня 2011 року керівником ТзОВ «Вівад», а саме, особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори, був ОСОБА_7 У витягу також містяться дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи, з яких слідує, що станом на 01 вересня 2011 року підписантом від імені ТзОВ «Вівад» виступав ОСОБА_8 з правом укладення договорів на суму до 5000 гривень.

Відповідно до вимог частини другої статті 203 ЦК України однією з вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, є наявність у сторін необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Частиною другою статті 207 ЦК України передбачено, що правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Орган чи особа, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язані діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Частиною третьою статті 92 ЦК України зазначено, що у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

Згідно частини третьої статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 28 квітня 2014 року, станом на 01 вересня 2011 року до Єдиного державного реєстру були внесені відомості про обмеження повноважень ОСОБА_8 щодо представництва від імені ТзОВ «Вівад», а саме, щодо укладення договорів на суму до 5000 гривень.

Таким чином, на час укладення договору ОСОБА_4 не міг не знати про такі обмеження.

Крім того, суд враховує, що під час підписання договору ОСОБА_8 від імені представника ТзОВ «Вівад» ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_4 за всіма обставинами міг пересвідчитися в особі підписанта.

Статтею 241 ЦК України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як встановлено судом, наступного схвалення договору ТзОВ «Вівад» не було, як не було вчинено і будь-яких дій, які б свідчили про прийняття договору до виконання з боку ТзОВ «Вівад».

Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Встановлені судом обставини свідчать про наявність достатніх підстав для визнання договору купівлі-продажу рухомого майна № 0109/11-К від 01 вересня 2011 року недійсним у зв'язку з недодержанням в момент вчинення цього правочину вимог, які встановлені частиною другою статті 203 ЦК України.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК України, суд, -

В И Р I Ш И В :

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вівад» задовольнити повністю.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу рухомого майна № 0109/11-К від 01 вересня 2011 року, укладений між товариством з обмеженою відповідальністю «Вівад» та ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вівад» 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судових витрат по справі, що складаються з судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляцiйного суду Рівненської області через Рiвненський мiський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне рішення складено 27 лютого 2015 року.

Суддя: