БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №497/3281/14-ц
Провадження №2/497/64/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2015 року Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кравцової А.В.,

при секретарі судового засідання Суйчимезовій Х.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Болград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просив суд надати йому додатковий строк для звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4, а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дідусь ОСОБА_5, після їхньої смерті відкрилася спадщина - відносно домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, 1 / 2 частину якого дід заповідав йому, позивачеві.

В обґрунтування своїх вимог позивач у позові пояснив, що пропустив строк для подання заяви до нотаріальної контори на прийняття спадщини з поважної причини, - через те, що не знав вимоги законодавства щодо наявності 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, проте він фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки доглядав за ним.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримав доводи позову, пояснивши, що спадкодавець ОСОБА_5 є його дідом. Син діда - ОСОБА_6, що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 - є його, позивача, батьком. Відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є дочками діда і його, позивача, рідними тітками. Він, позивач ОСОБА_1, проживає неподалік від будинку діда разом з матір`ю, де і зареєстрований, відвідував діда, по черзі з тітками доглядав діда в лікарні, але не знав про існування заповіту, оскільки тітки потай від нього запросили нотаріуса до лікарні; вважає, що його рідні тітки - відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 - діяли потай від нього, щоб йому не дісталася спадщина діда. Строк звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини він, позивач, пропустив з поважної причини - не знав, що це необхідно було зробити до сплину 6-ти місяців з дня смерті діда, а також вважав, що тітки його покличуть з собою, коли будуть оформлювати спадщину. Крім того, оскільки він брав участь у догляді за дідом - спадкодавцем, який перед смертю хворів, майно діда і так повинно було належати йому. Також позивач на питання суду відповів, що йому ніхто не перешкоджав спілкуватися зі спадкодавцем, у тому числі, перед його смертю.

Відповідач - Червоноармйська сільська рада Болградського району Одеської області, надала суду заяву про те, що позов отримала, просить слухати справу за відсутністю її представника.

Відповідач ОСОБА_2 заперечувала у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1, пояснивши, що позивач є її рідним племінником - сином її померлого брата, йому ніщо не заважало своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки він проживав у с.Червоноармійське Болградського району - де знаходиться спадкове майно, і нікуди з Болградського району не виїжджав, дізнався своєчасно про смерть спадкодавця - був присутнім на похороні діда, проте не звернувся до нотаріусу з заявою про отримання спадщини з-за своєї власної недбалості. Крім того, відповідач ОСОБА_2 пояснила, що не бажала позбавлення спадщини племінника - позивача ОСОБА_1, не здійснювала тиску на спадкодавця щодо написання заповіту - він, перебуваючи у твердій пам`яті і при здоровому глузді сам вирішив долю свого майна, що підтверджується заповітом, згідно якого позивачу дід залишив у спадщину половину свого домоволодіння. Також відповідач пояснила, що її батько - спадкодавець ОСОБА_5 - бажав, щоб увесь будинок дістався онуку - позивачу ОСОБА_1, але побоювався, щоб будинок не був проданий, тому половину вирішив залишити формально за нею, відповідачем ОСОБА_2 І вона не заперечує, щоб племінник там проживав і володів, господарював. Проте, оскільки серед них, спадкоємців, не з`ясовані грошові питання на предмет грошових витрат в період хвороби і поховання спадкодавця, вона, ОСОБА_2, заперечує проти надання племіннику додаткового строку для звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, оскільки вважає, що причини пропуску строку звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини не можна вважати поважними. - він є дієздатною дорослою людиною і мав право і можливість звернутися своєчасно до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала доводи відповідача ОСОБА_2 і пояснила, що її батько - спадкодавець ОСОБА_5 - взагалі бажав відписати увесь будинок на усіх трьох - на них, двох дочок - відповідачів у справі і онука, проте вона, відповідач ОСОБА_3 відмовилася і вмовляла батька не залишати їй 1 / 3 частину будинку, оскільки розуміла, що так буде важче оформити майно і розпоряджатися ним. Вона, відповідач ОСОБА_3, погоджується і підтримує думку сестри - відповідача ОСОБА_2 і також вважає, що позивач ОСОБА_1 нехай живе у спадковому домоволодінні і володіє ним, проте заперечує проти поновлення йому строку для прийняття спадщини, підтвердивши наявність грошової невизначеності між усіма спадкоємцями, та вважаючи, що позивач може продати батьківську хату - чого не бажав спадкодавець. Відповідач ОСОБА_3 підтвердила, що позивачу ніщо не заважало своєчасно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки він проживав у с.Червоноармійське Болградського району - де знаходиться спадкове майно, і нікуди з Болградського району не виїжджав, дізнався своєчасно про смерть спадкодавця - був присутнім на похороні діда, проте не звернувся до нотаріусу з заявою про отримання спадщини з-за своєї власної недбалості, вважає не поважною причину пропуску строку звернення позивачем з заявою про прийняття спадщини.

Запрошені позивачами свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 підтвердили наявність між спадкоємцями - сторонами у справі - невирішених грошових питань, пояснили, що відповідачі - тітки позивача - ображаються на нього за якісь невиконані ним матеріальні зобов`язання перед спадкодавцем і перед ними, відповідачами. Також свідки підтвердили, що позивач на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5, проживав у с.Червоноармійське Болградського району - де знаходиться спадкове майно, і нікуди з Болградського району не виїжджав, дізнався своєчасно про смерть спадкодавця - був присутнім на похороні діда, а також нічим не хворів і не перебував у лікарні.

Вислухавши у судовому засіданні сторони, свідків, дослідивши представлені сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають за наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1, яке було видане виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області 17.04.2012р., актовий запис №23 (а.с.15); після її смерті відкрилася спадщина, яку, згідно спадкової справи, прийняв її чоловік ОСОБА_5 - шляхом проживання та звернення до нотаріальної контори з заявою, проте свідоцтво про спадщину не отримав (а.с.51-65);

- ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії НОМЕР_2, яке було видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції Одеської області 01.04.2014р., актовий запис №269 а.с.14); після його смерті відкрилася спадщина;

- згідно довідки Червоноарміської сільської ради за №3860 від19.12.2014р., в погосподарській книзі за №877 значиться, що ОСОБА_1 належить житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0,13га, що знаходиться в АДРЕСА_1, - де був зареєстрований та проживав ОСОБА_1 на момент смерті - станом на 26.03.2013р. (а.с.5,16);

- згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області 27.02.2014року і зареєстрованого в реєстрі за №312, спадкодавець ОСОБА_5 заповідав: своїй дочці ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, - земельну ділянку площею 1,81га на території Червоноармійської сільської ради (держ.акт ЯА№154479); своїй дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, - земельну ділянку площею 1,82га на території Червоноармійської сільської ради (держ.акт ЯА№154545; житловий будинок, що розташований у АДРЕСА_1 - своїй дочці ОСОБА_2 та онуку - позивачу у справі - ОСОБА_1 в рівних частках кожному; (а.с.17)

- з заяви виконкому Червоноармійської сільської ради, сільська рада вимоги позивача визнає повністю, інших спадкоємців немає (а.с.51);

- відповідно до відповіді нотаріуса, спадкова справа щодо майна ОСОБА_5 заводилася, заяви про прийняття спадщини подавали ОСОБА_2 і ОСОБА_3, свідоцтва про право на спадщину ще нікому не видане (а.с.24-32).

Статтями 1216, 1220-1223, 1232, 1233-1236,1255,1258 ЦК України регламентовано, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою; місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця; спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини; право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, в разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу; спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця; заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті; право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю; заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин; заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому; нотаріус, інша посадова, службова особа, яка посвідчує заповіт, свідки, а також фізична особа, яка підписує заповіт замість заповідача, не мають права до відкриття спадщини розголошувати відомості щодо факту складення заповіту, його змісту, скасування або зміни заповіту; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтями 1261-1265 цього Кодексу встановлено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

А ст.ст.1266-1268, 1270, 1272 ЦК України передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Позивач ОСОБА_1 у позові і у судовому засіданні стверджував, що бажав прийняти спадщину, проте не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини своєчасно з-за поважної причини - не знав, що для цього Законом встановлено 6-ти місячний строк з дня смерті спадкодавця; проте не надав суду доказів на підтвердження поважності пропуску ним строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, стверджував, що не є недієздатним чи хворим, підтвердив, що знав про смерть спадкодавця з дня його смерті, та не виїжджав з Болградського району протягом 6-ти місяців з дня смерті спадкодавця.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти надання позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, вважаючи, що для цього відсутні поважні причини.

Судом оголошувалася перерва за клопотанням сторін для з`ясування родинних фінансових питань та примирення, проте після перерви сторони наполягали кожна на своєму, підтримавши свою думку щодо предмету позову.

Постановою Пленуму за №7 від 30.05.2008р. - щодо забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування, Верховний суд України зазначив, що, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними

труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позивачем суду не надано відомостей, з яких би вбачалося, що ним, позивачем ОСОБА_1 дійсно, саме з поважних причин пропущено строк звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини, та незнання Закону та юридична необізнаність не є поважною причиною в даному випадку пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки позивач не є неграмотним, недієздатним (у т.ч. частково недієздатним) та неповнолітнім, що можна визнати непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Під час розгляду справи судом першої інстанції позивачем також не було надано належних та достатніх доказів тиску на нього з боку відповідачів - щодо здійснення ним права звернення до нотаріусу з заявою про прийняття спадщини (обіцянок, погроз, домовленостей, тощо).

Враховуючи викладене, а також той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов не визнали, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають як необґрунтовані та не підкріплені доказами, оскільки ним не доведено поважності причин пропуску ним строку для прийняття спадщини, через що необхідно відмовити у наданні додаткового строку для прийняття спадщини.

Керуючись ст.ст.256, 1216, 1220-1223, 1232, 1233-1236,1255,1258,1261,1266,1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 1-11,60,131, 212 - 215, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про надання додаткового строку для прийняття спадщини, - залишити без задоволення в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляції через Болградський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя А.В.Кравцова