Справа №461/1655/14-ц
Провадження № 2/461/120/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року м.Львів

Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого-судді Мисько Х.М.

при секретарі Коружинець Н.В.,

з участю представника позивача Сухарина С.І.,

представника відповідача ОСОБА_2,

представник третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_4, з участю третьої особи: ОСОБА_5 про визнання договору страхування недійсним та неукладеним, -

в с т а н о в и в :

позивач ТзДВ СК «Альфа-Гарант» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_4, в якому просить визнати поліс № АС/0407410 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним та неукладеним.

В обґрунтування внесеного позову покликається на те, що 12 квітня 2013 року о 14 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Кульпарківській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда 6», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4, 27 травня 2013 року до ТДВ СК «Альфа-Гарант» від імені потерпілого в ДТП, що сталася звернувся ОСОБА_6 з повідомленням про вказану ДТП. Проведеною перевіркою матеріалів справи відносно вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди встановлено, що поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0407410 наданий для ознайомлення водієм ОСОБА_4 на місці ДТП, не мав чинності, оскільки не був оплачений згідно умов договору, оскільки страховий платіж за вказаним полісом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшов із значним запізненням та після настання ДТП. Факт же оплати оспорюваного поліса не може підтвердити навіть відповідач, цей факт підтверджується його заявою на ім'я Генерального директора від 11 червня 2013 року в якій він підтверджує, що поліс АС/0407410 був оплачений із запізненням. Також, 11 червня 2013 року ОСОБА_4 подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» ще одну заяву, якою просив договір страхування АС/0407410 від 11 квітня 2013 року вважати недійсним та просив помилково перераховані кошти за вказаним договором у сумі 476,20 грн. зарахувати за договір страхування № АС/3744296. Свій оригінал договору страхування АС/0407410 ОСОБА_4 повернув в ТДВ СК «Альфа-Гарант».

Протокольною ухвалою судового засідання від 08 вересня 2014 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, до участі у справі в якості третьої особи була залучена ОСОБА_5

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, надав пояснення, аналогічні до викладених у позовній заяві та просив таку задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, надав письмові пояснення, в яких вказує, що страховий платіж сплачено відповідачем о 17.00 год. 11 квітня 2013 року, про що свідчить підпис представника страхувальника у полісі. Вказує, що заява ОСОБА_4 про визнання полісу недійсним не може прийматись судом до уваги, оскільки в даному випадку ОСОБА_4 клопотав про дострокове припинення такого договору із власної ініціативи. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, надав пояснення про те, що договір страхування є укладеним з моменту підписання, а покликання представника позивача на те, що такий не був оплачений із запізненням, є необґрунтованими.

Заслухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 12 квітня 2013 року о 14 год. 40 хв. у м. Львові на вул. Кульпарківській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Мазда 6», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «Мерседес» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4

11 квітня 2013 року між ТзДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_4 був укладений поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС/0407410 (а.с.25).

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються загальними нормами параграфу 2 глави 35 Господарського кодексу України, глави 67 Цивільного кодексів України, Закону України «Про страхування», а також спеціальним для даної сфери суспільних відносин Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст.16 Закону України «Про страхування», ст.354 ГК України та ст.979 ЦК України, договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

В силу ст.ст.1, 17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» "страховий поліс є єдиною формою внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору та документом суворого обліку.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 ЦК України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 983 ЦК України встановлено, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1, ст.21 Закону України «Про страхування» передбачено, що страхувальник зобов'язаний своєчасно вносити страхові платежі.

Проте, всупереч вищезазначеній нормі чинного законодавства, страховий платіж за вказаним полісом до ТДВ СК «Альфа-Гарант» надійшов із значним запізненням та після настання ДТП.

Статтею 10 Закону визначено, що страховим платежем (страховий внесок, страхова премія) є плата за страхування, яку страхувальник зобов'язаний внести страховику згідно з договором страхування. Розмір страхового платежу і строки його сплати віднесені ст. 982 ЦК України до істотних умов договору страхування.

Згідно зі ст. 18 Закону договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

ОСОБА_4 11 червня 2013 року звернувся із заявою на ім'я Генерального директора, в якій він підтверджує, що поліс АС/0407410 був оплачений із запізненням (а.с.26).

Крім цього, 11 червня 2013 року ОСОБА_4 подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» заяву, якою просив договір страхування АС/0407410 від 11 квітня 2013 року вважати недійсним та просив помилково перераховані кошти за вказаним договором у сумі 476,20 грн. зарахувати за договір страхування № АС/3744296. Свій оригінал договору страхування АС/0407410 ОСОБА_4 повернув в ТДВ СК «Альфа-Гарант», що також підтверджується вказаною заявою (а.с.27).

Крім цього, представником позивача долучено до матеріалів справи копію полісу № АС/3744296 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 12 травня 2013 року, укладеного між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та ОСОБА_4 (а.с.28).

Як вбачається картку рахунку 36.1.1 по контрагенту ОСОБА_4, 03 травня 2013 року на рахунок страхової компанії поступили 476,20 грн. за реєстрацію страхового поліса АС-, 01 липня 2013 року відбулось анулювання вказаного поліса (а.с.29).

Суд не приймає покликання представника відповідача про те, що заяви ОСОБА_4 від 11 червня 2013 року спрямована на дострокове припинення договору страхування, та розцінює, як такі, що спрямовані на уникнення від цивільної відповідальності за спричинену внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, шкоду.

При вирішенні спору суд враховує узагальненні судової практики розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування Верховного Суду України вказано, що Законодавець у ст. 18 Закону N 85/96-ВР розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності. У випадку, що розглядається, моментом укладення договору є момент набрання ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено, що поліс № АС/0407410 в силу ст.18 Закону України "Про страхування" та ст. 983 ЦК України не набрав чинності на ДТП у зв'язку з невчасною сплатою страхового платежу, а відтак, позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 79, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 509, 626, 638, 979, 981-983 ЦК України, ст.ст. 10, 16, 18, 21 Закону України «Про страхування», ст.ст. 1,17 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Визнати поліс № АС/0407410 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів недійсним та неукладеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а у разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 10-ти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий суддя Мисько Х.М.