Справа № 433/146/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.02.2015 року, Троїцький районний суд Луганської області в складі:

головуючий суддя Ляшенко М.А.

При секретарі Вініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Сторонни перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13 жовтня 1990 року. Мають неповнолітнього сина ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що, сім'я розпалася з 2012 року з причини взаємного непорозуміння, сумісне господарство не ведеться, примирення бути не можливо. Між ними вирішено питання, щодо проживання неповнолітнього сина, який мешкає з позивачем.

У судове засідання позивач не з'явився, але звернувся до суду з письмовою заявою у якій просить розглянути справу за його відсутності та розірвати шлюб з відповідачем.

Відповідач у судового засідання не з'явилася, засоби зв'язку з нею відсутні, яка на даний час знаходиться в зоні АТО. Суд вирішуючи питання про прізвище відповідача після розірвання шлюбу вважає за необхідне залишити шлюбне прізвище ОСОБА_2 у зв'язку с тим, що в шлюбі народився син,який носить прізвище ОСОБА_2.

Суд, вивчивши заяву позивача та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України,особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Враховуючи викладене, та на підставі ст.ст. 105 ч.3, 112, 113, 114 ч.2 СК України, керуючись ст.ст.10,1160,,209,212,213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити у повному обсязі.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований13жовтня 1990 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ворошиловграда, актовий запис №1264.

Залишити відповідачу шлюбне прізвище - ОСОБА_2

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Троїцький районний суд Луганської області.

Суддя: М.А. Ляшенко