пр.№ 2/464/280/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.07.2015 року

Сихівський районний суд м. Львова в складі :

головуючого Мички Б.Р.

при секретарі Дулюк Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, третя особа Державна інспекція сільського господарства в Львівській області, про визнання права користування земельною ділянкою, визнання протиправною та скасування ухвали ОСОБА_2 міської ради, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, ОСОБА_2 міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 міської ради, ОСОБА_3, в якому після уточнення позовних вимог просить: визнати протиправною та скасувати ухвалу сесії ОСОБА_2 міської ради від 12 липня 2012 року за №1642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах»; визнати протиправною та скасувати ухвалу сесії ОСОБА_2 міської ради від 10 липня 2014 року №3603 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул.Бережанській, 7, визначеної для продажу у власність на земельних торгах»; визнати протиправною та скасувати ухвалу сесії ОСОБА_2 міської ради від 31 липня 2014 року №3730 «Про продаж земельної ділянки на вул.Бережанській, 7 з аукціону під забудову»; визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки за адресою: м.Львів, вул.Бережанська, 7, площею 0,0868га, від 07 жовтня 2014 року між ОСОБА_2 міською радою та ОСОБА_3; застосувати наслідки недійсного правочину.

Співвідповідач ОСОБА_3 звернулася до суду із зустрічним позовом, який прийнятий до спільного розгляду з первісним, в якому просить зобов'язати ОСОБА_1 та інших осіб не чинити перешкод у володінні, користуванні та розпорядженні земельною ділянкою по вулиці Бережанській, 7 у м.Львові, площею 0,0868га, яка належить їй на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 07 жовтня 2014 року.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали сесії ОСОБА_2 міської ради від 12 липня 2012 року за №1642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах», оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Заслухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5, який при вирішенні заявленого клопотання покликається на розсуд суду, представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7, який підтримав заявлене клопотання, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до переконання, що клопотання підставне та підлягає задоволенню, а провадження по цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування ухвали сесії ОСОБА_2 міської ради від 12 липня 2012 року за №1642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах» закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України, як такої, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на розгляді судді Сихівського районного суду м.Львова Бойко О.М. перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали №1642 від 12 липня 2012 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Тобто, в силу положень ст. 15 ЦПК України, допускається вирішення спору за правилами цивільного судочинства, за умовою, якщо його вирішення не проводиться за правилами іншого судочинства.

У зв'язку з наведеним, слід виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по друге, субєктний склад такого спору (однією із сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Як роз'яснив Пленум Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п.п.6, 7 Постанови №3 від 01.03.2014 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» при вирішенні питань, повязаних із компетенцією судів у спорах, що виникають із земельних відносин, суди мають виходити з того, що згідно зі ст.ст.13, 14 Конституції України, ст.ст.177, 181, 324 і Главою 30 ЦК України земля та земельні ділянки є об'єктами цивільних прав, а держава та територіальні громади через свої органи беруть участь у земельних відносинах із метою реалізації цивільних та інших прав у приватноправових відносинах, тобто прав власників земельних ділянок. Отже, суд має з'ясувати, чи є спір приватноправовим або публічно-правовим, чи виник спір із відносин, урегульованих нормами цивільного права, чи пов'язані ці відносини зі здійсненням сторонами цивільних прав або інших майнових прав на земельні ділянки на засадах рівності; чи виник спір щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних правовідносин.

Земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні та юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, регулюються земельним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників.

Відповідно до цього, спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією із сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно із ст.15 ЦПК України, розглядаються в порядку цивільного судочинства.

Разом з тим, вирішуючи питання про віднесення норми до публічного права, а спору до публічно-правового, суди повинні враховувати загальнотеоретичні та законодавчі критерії. Зокрема, за змістом п.1 ч.1 ст.3 КАС України у публічно-правовому спорі, як правило, хоча б однією стороною є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Суди повинні звертати увагу на те, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб'єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність усіх суб'єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи Законами України завдань (п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України від 20 травня 2013 року № 8 «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів»).

За змістом ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у зазначеній процесуальній нормі термін «суб'єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб'єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, у т.ч. на виконання делегованих повноважень (п.7 ч.1 ст.3 КАС України).

Судом встановлено, що предметом позову в цій частині є визнання протиправною та скасування ухвали ОСОБА_2 міської ради №1642 від 12 липня 2012 року «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах» з підстав її не вилучення в порядку встановленому ст.149 Земельного кодексу України, та відповідно спір стосується перевірки правильності формування волі відповідача, який є суб'єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваної ухвали, тобто, при здійсненні владних управлінських функцій. При цьому, зазначеною ухвалою, правомірність якої оскаржується позивачем ОСОБА_1, не вирішувалися питання приватноправових земельних відносин.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що між позивачем ОСОБА_1, як суб'єктом права звернення до суду, та відповідачем ОСОБА_2 міською радою, як субєктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір, ознаками якого є по-перше, наявність серед субєктів спору органу місцевого самоврядування, по-друге, здійснення органом місцевого самоврядування, як субєктом владних повноважень, у зазначених відносинах владної управлінської функції, яку слід розуміти як діяльність суб'єкта владних повноважень з виконання покладених на нього Конституцією та Законами України завдань, по-третє, наявність публічно-правового спору, який підпадає під юрисдикцію адміністративного суду (ч.2 ст.17 КАС України), що є підставою для розгляду зазначеної справи в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування ухвали сесії ОСОБА_2 міської ради від 12 липня 2012 року за №1642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах» за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, та, як наслідок, закриття провадження по справі в цій частині (п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України), як таку, що не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись п.п.6, 7 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» №3 від 01.03.2014 року, ст.ст.15, п.1 ч.1 ст.205, 208-210 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали сесії ОСОБА_2 міської ради від 12 липня 2012 року за №1642 «Про внесення змін до ухвали міської ради від 21.05.2009 року №2683 та затвердження переліку земельних ділянок, призначених для продажу у власність або права оренди на земельних аукціонах» - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий