АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2015 року м. Дніпропетровськ Колегія суддів судової палати по цивільним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Петренко І.О.

суддів - Котушенко С.П., Романюк М.М.

при секретарі - Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивачка звернулась до суду з позовом тапросила ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача демонтувати в квартирі АДРЕСА_1 індивідуальне опалення (автономне) та привести мережі централізованого опалення до попереднього стану.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що вона зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з 06 вересня 1985 року, квартира, яка розташована поверхом вище, а саме АДРЕСА_1 є власністю відповідачки ОСОБА_2.

Восени 2013 року позивачка , під час подання теплоносія в мережі централізованого опалення зазначеного будинку, стикнулася з проблемою «заповітрювання» системи та утворення «повітряної пробки», яку можна було ліквідувати лише в один спосіб - відкрити вентилі на батареях опалення в квартирі АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_2. Однак, ОСОБА_2, не надала згоди зробити це і самостійно не здійснила будь-яких дій спрямованих на безперешкодне проходження теплоносія по мережам.

Таким чином, незважаючи на початок опалювального сезону позивач та мешканці цілого під'їзду будинку залишилися без тепла.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована в квартирі АДРЕСА_2 з 06 вересня 1985року (а.с.6), квартира, що розташована поверхом вище, а саме АДРЕСА_1 в цьому будинку є власністю відповідача ОСОБА_2.

Встановлено, що в квартирі відповідача з 2006 року встановлене автономне опалювання, що підтверджено - актом №94 від 31.01.2006 року обстеження житлових приміщень будинку АДРЕСА_1 під'їздів 8,9,10 по АДРЕСА_1 на наявність тепла (а.с.54); Випискою з протоколу №8/154 від 29.08.2006 року засідання міської постійної комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води (а.с.55); довідкою №2579/2/2-6 від 29.08.2006 року від ВАТ «Дніпрогаз»;технічними умовами №60 на проектування індивідуального теплопостачання від газового котла (а.с.56); технічними умовами №2174 від 31.08.2006 року на проектування-додаткової установки опалювального котла з відводом продуктів згоряння (а.с.57); актом №4480 від 18.09.2006 року на приймання та експлуатацію димових і вентиляційних каналів у житлових будинках після капремонту та нового будівництва.(а.с.58); технічними умовами №7906/06 від 19.09.2006 року (а.с.59); актом обстеження житлового приміщення від 14.10.2006 року (а.с.60); робочим проектом реконструкції системи центрального опалення і гарячого водопостачання (а.с.62-73).

За клопотанням позивача ОСОБА_3 судом була призначена судова будівельно-технічна експертиза, проведення, якої доручено експерту Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Судова будівельно-технічна експертиза від 08.12.2014 року проведена та встановлено, що встановлення газового обладнання та прокладання газових комунікацій, монтаж та прокладення трубопроводів опалення, радіаторів та запірної арматури та повітряних кранів, не виявлено порушень технічних та будівельних вимог, окрім невідповідного з відступом від проекту виконання робіт по відключенню квартирної системи теплопостачання від загально будинкової мережі централізованого теплопостачання, що є невід'ємною частиною (етапом) робіт при встановлені індивідуального опалення та , від якої залежить якісна та безперебійна робота загально будинкової системи теплопостачання і відповідно до п. 2.2.2 «Порядку відключення окремих приміщень від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» може бути підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГПВ у разі не можливості забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинків в цілому. Під час проведення автономної системи опалення відповідачем не виконано п.1 Технічних умов №60 щодо необхідності погодження та отримання згоди мешканців поруч розташованих квартир, якщо відведення продуктів згоряння здійснюється через димову трубу, що виведена через зовнішню стіну фасаду.

Далі в висновках експертизи зазначено , що з урахуванням технічних особливостей будинку, можливе встановлення автономного опалення в квартирі АДРЕСА_1 з обов'язковим наданням доступу представнику виконавця послуг з ЦО і ГВП до ділянок загально будівельних мереж теплопостачання, і як мінімум встановлення повітряних кранів або доведення до проектних виконання замикань загально будинкових мереж теплопостачання в квартирі АДРЕСА_1, з проведенням даних заходів та робіт в між опалювальний період.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні зобов'язав ОСОБА_2 демонтувати в квартирі АДРЕСА_1 індивідуальне (автономне) опалення та привести мережі централізованого опалення до попереднього стану.

Однак , з такими висновками погодитись не можна виходячи з наступного.

Відповідно до ст.. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення , яким суд , виконавши всі вимоги цивільного судочинства , вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення , ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень , підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до ч. 1 ст. 58, ч. 2 ст. 59 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Зі змісту ч.1 ст.57 ЦПК України випливає, що доказами є відомості про факти, що цікавлять суд, на підставі яких він встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи.

Вирішуючи спір , а саме вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном суд не встановив , що являється предметом даного спору , чи створені були відповідачкою які-небудь перешкоди позивачці в користуванні яким-небудь майном , і яким саме , чиї інтереси чи права були порушені , які саме і чи порушені , а також яким способом можливо було захистити права позивача і , які саме права та , чи відповідає спосіб захисту обраний позивачкою тим обставинам , що стали підставою для її звернення до суду.

Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції посилався на ч. 1 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» , згідно якої споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Цим нормативним актом регулюються правовідносини між постачальником послуг та споживачем їх , а не між декількома споживачами таких послуг.

Зазначено в рішенні і на те , що питання відключення мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в багатоповерхових житлових будинках регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. N 630, Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Мінбуду від 22.11.2005 р. № 4, а також СНиП 2.04.05.-91* Отопление, вентиляция и кондиционирование.

Згідно з п. 25 зазначених Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Таким чином питання , щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води знаходиться в компетенції виконавчої влади і нею ж регулюється.

Як вбачається з наданих суду першої інстанції документів , а саме з виписки з протоколу засіданні міської постійної комісії з розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж центрального опалення та постачання гарячої води № 8/154 ( ар. сп. 55) відповідачці була дана згода на таке відключення , а згідно Акту про відключення квартири відповідачки від внутрішніх будинкових мереж від 22 листопада 2006 року, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії 1 грудня 2006 року ( ар. сп. 19,20) нею були виконані роботи у відповідності до Технічних умов № 60 на проектування індивідуального теплопостачання ( ар. сп. 56-58) та Технічних умов № 790б/06 на реконструкцію центральної системи теплопостачання ( ар. сп. 59).

Експлуатація індивідуального опалення відповідачкою проводилась з 2006 року по 2013 рік і претензій до неї з боку виконавчої влади не заявлялись , до якої-небудь відповідальності вона не залучалась.

На час запуску теплоносія до системи центрального опалення під»їзду , де розташовані квартири сторін по справі в 2013 році , відповідачки не було вдома і не було можливості через крани « Маєвського», що розташовані в квартирі відповідачки стравити повітря із системи і ліквідувати заповітрювання центральної системи опалення. Пояснена дана обставина відсутністю відповідачки на цей час в місті , що підтверджується копією залізничного квитка ( ар. сп. 41) , а не умисними діями , спрямованими на порушення прав та інтересів мешканців всього під»їзду , а тим паче тільки позивачки.

Необхідність виконання умов , щодо обов»язкового надання доступу до ділянок загально будинкових мереж теплопостачання у відповідності до п.2.8 « Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від центрального теплопостачання» та «Правил утримання житлових будинків та при будинкових територій» , на що зазначалось в Висновках судової будявельно-технічної експертизи ( ар. сп. 108-117) стосується саме представника виконавця послуг з центрального опалення і гарячого водопостачання , а не мешканців багатоквартирного будинку і ,зокрема, позивачки.

Таким чином позивачка по справі не може ставити питання про усунення таких перешкод і являється по суті не належним позивачем.

Інші порушення прав та інтересів позивача , які були б наслідком вище вказаних подій в позовній заяві не зазначались і не були предметом розгляду суду першої інстанції.

Таким чином посилання в оскаржуваному рішенні на положення частини другої статті 383 Цивільного кодексу України , якою передбачено, що власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку являється безпідставним.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає , що суд не повно з"ясував обставини справи та не правильно застосував матеріальний закон , який не поширюється на дані правовідносини , що є підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.( п.п.1,4 ст. 309 ЦПК України).

Керуючись ст.ст.303,307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 24 березня 2015 року- скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном - відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя - І.О. Петренко

Судді - С.П.Котушенко

-М.М. Романюк