Справа № 539/340/15-ц
Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Гудкова С. В.

при секретарі - Яценко Л.І., Ануфрієвій Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Лубни цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ПАТ «Лубнигаз» про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Лубнигаз» про зобов'язання відповідача встановити тарифи пільгового газопостачання як для власника індивідуального житлового будинку, скасування незаконно нарахованої заборгованості.

Позов мотивований тим, що позивач проживає в житловому будинку та має право на пільги щодо оплати природного газу відповідно до ЗУ «Про міліцію». Відповідно до постанови КМ України № 409 від 06.08.2014 року відповідачем позивачу було встановлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії. При цьому відповідач застосував коригуючий коефіцієнт 0,523, як до власника квартири в багатоквартирному будинку. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, оскільки фактично будинок, в якому він проживає будувався двома господарями. Кожна частина будинку розташована на окремій земельній ділянці. Газ та світло проведені окремо. Приміщення розділені опорною стіною. Отже, позивач є власником індивідуального житлового будинку, а тому до нього повинен застосовуватися коригуючий коефіцієнт 1,073.

Позивач прохає зобов"язати відповідача встановити тарифи пільгового газопостачання як для власника індивідуального житлового будинку ; скасувати незаконно нараховану заборгованість в сумі 1459 грн. 34 коп.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити.

Представник відповідача заперечував щодо позовних вимог.

Дослідивши обставини, докази справи, заслухавши сторони, суд вважає, що в позовних вимогах позивача слід відмовити, виходячи з наступних підстав .

Судом встановлено, що позивач проживає у власній квартирі АДРЕСА_1, що підтверджується відповідним свідоцтвом про право власності серії САЕ № 110185 .

Позивач має право на пільги щодо оплати природного газу відповідно до ст. 22 ЗУ «Про міліцію».

Відповідно до пунктом 3 постанови КМ України № 409 від 06.08.2014 року «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» установлено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо оплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії: 1) для індивідуального опалення (теплопостачання): у разі використання природного газу для індивідуального опалення - 7 куб. метрів природного газу на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період.

Згідно з додатком до цієї постанови «коригуючі коефіцієнти для розрахунку розміру витрат електричної енергії, природного газу та інших видів палива на потреби опалення» в Полтавській області встановлено такі коригуючі коефіцієнти: індивідуальні житлові будинки - 1,073, багатоквартирні житлові будинки - 0,523.

10.12.2014 року відповідачем позивачу було надіслано попередження № 2084, яким повідомлено про те, що позивач має заборгованість за використаний газ в сумі 503,95 грн.

Відповідно до пояснень відповідача вказана заборгованість виникла внаслідок того, що при розрахунку ціни газу для позивача ним помилково було застосовано коефіцієнт 1,073, тоді як позивач проживає в багатоквартирному будинку і коефіцієнт повинен складати 0,523.

Позивач не погоджується з такими доводами відповідача та вважає, що його житло є індивідуальним житловим будинком, а тому застосуванню підлягає коефіцієнт 1,073.

Отже спір у справі зводиться до з'ясування того, чи є житло позивача індивідуальним житловим будинком.

Відповідно до п. 2 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246, багатоквартирний будинок - житловий будинок, що має окрему поштову адресу і в якому розташовано дві чи більше квартири.

Згідно з п. 2.1. Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 24 травня 2001 року N 127, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 р. за N 582/5773, багатоквартирний житловий будинок - житловий будинок, до складу якого входить більше ніж одна квартира. Багатоквартирний житловий будинок може бути зблокованого, секційного, коридорного, галерейного і терасного типів.

Зблокований житловий будинок - будинок квартирного типу, що складається з двох і більше квартир, кожна з яких має безпосередній вихід на приквартирну ділянку або вулицю. (Державний комітет з будівництва та архітектури, Державні будівельні норми України. Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення ДБН В.2.2-15-2005 від 18.05.2005 N 80

З технічного паспорту від 05.11.2010 року вбачається, що позивач є власником саме квартири АДРЕСА_1.

Отже, суд приходить до висновку, що житловий будинок, в якому проживає позивач, є багатоквартирним будинком, відтак, сума заборгованості позивачу нарахована правильно.

Крім того, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Загальний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведено в ст. 16 ЦК України, одним із яких є визнання права.

Суд зазначає, що лише нарахування заборгованості не порушує прав позивача, оскільки таке нарахування не пред'явлено до стягнення в примусовому порядку.

Таким чином позивач обрав неправильний спосіб захисту.

Така правова позиція сформована в ухвалі ВСС України від 02.10.2013 року

Враховуючи викладене, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Лубнигаз» про визнання дій неправомірними - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Гудков С. В.