Провадження № 2/193/361/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
31 липня 2015 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: судді Шумської О. В.
при секретарі Палій Л. Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні смт. Софіївка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Софіївський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, -
13 липня 2015 року до суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
В позові позивач посилається на те, що вона є власником будинку №62 по вул. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району Дніпропетровської області, в якому зареєстрована. Відповідач ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Божа), ІНФОРМАЦІЯ_1, являється колишньою дружиною сина позивача ОСОБА_3. Зареєстрована вона в будинку № 62 по вул.. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району як дружина сина, та невістка позивача. 17 грудня 2013 року шлюб між сином позивача та відповідачем було розірвано, але з реєстраційного обліку в її будинку не знялась і проживає без реєстрації у будинку своїх батьків в с. Дубове, вул.. Шевченка, 24, Тячівського району Закарпатської області. Там же з нею проживає і онука позивача, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач не проживає в її будинку з 15.05.2013 року, тобто ще до розірвання шлюбу з сином позивача. Позивач має похилий вік, 73 роки, і має намір заповідати своє майно своїм дітям, але вона не бажає, щоб діти отримали будинок з зареєстрованою в ньому сторонньою особою. При зверненні позивача до сектору громадянства, реєстрації та міграції Софіївського РВ ГУМВС України в Дніпропетровської області з проханням зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку в належному їй житловому будинку № 62 по вул.. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району, але позивачу було відмовлено у задоволенні її прохання, так як знятися з реєстраційного обліку має право тільки зареєстрована особа. В примусовому порядку таку дію можливо тільки згідно рішення суду. Позивач неодноразово зверталась до відповідача про добровільне зняття з обліку, але з реєстрації не знялась до теперішнього часу. Відповідач не проживає за місцем реєстрації з 15.05.2013 року . Вичерпавши всі способи зняти відповідача з реєстраційного обліку в будинку , позивач звернулась до суду з заявою про визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 23).
Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про місце, час, дату розгляду справи у судове засідання не з'явилася, заяву про розгляд справи без ї відсутності не надавала.
Представник третьої особи Софіївського районного сектору Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровської області, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, просить справу розглянути у її відсутність.
Керуючись ст.224 ЦПК України, суд розглядає справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом було встановлено, що позивач ОСОБА_1 згідно свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 30.07.1991 року являється власником житлового будинку № 62, що розташований за адресою вул. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району, Дніпропетровської області (а.с. 4). У належному позивачу житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 (а.с.7). З 15.05.2013 року відповідач в належному позивачу житловому будинку не проживає. Факт не проживання відповідача в належному позивачці житловому будинку підтверджується відповідним актом від 16.06.2015 року, складеним депутатом Жовтневої сільської ради (а.с. 6). Позивач письмово зверталась до відповідача з листом про добровільне зняття з реєстрації (а.с. 10), але до теперішнього часу з реєстраційного обліку не знялась.
Відповідач вибула з належного позивачу житлового будинку за власним бажанням, не користуються ним тривалий час, а тому має бути визнана такою, що втратила право на користування даним житловим приміщенням.
Відповідно до ст.. 3 ЦПК України передбачає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Стаття 41 Конституції України закріплює право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися свою власністю.
Відповідно до ст.. 316 ЦК України право власності є правом особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежного від волі інших осіб.
Згідно ст.. 317 ЦК України, власнику надається право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.. 391 ЦК України власник вправі вимагати усунення будь-яких порушень своїх прав, навіть якщо вони не поєднані з позбавленням права володіння.
Згідно п. 11 Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року вказано, що суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї зазначеної позивачем підстави, передбаченої ст.. 71 або 107 ЖК України.
Таким чином, судом встановлено, що відповідач, без поважних причин, не мешкає у житловому приміщенні житловому будинку № 62, що розташований за адресою вул.. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району Дніпропетровської області з 2013 року, тобто більше ніж шість місяців, а у відповідності до ст. 71,72 ЖК України житлове приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем на протязі шести місяців, а особи, які відсутні у житловому приміщенні понад встановлені строки, можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою, що втратила право користування житловим будинком № 62, що розташований за адресою вул.. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району, Дніпропетровської області.
Керуючись ст.ст.71,72 ЖК України, ст.. 316, 317, 391 ЦК України, 10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Софіївський районний сектор Головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що втратила право на користування житловою площею в належному ОСОБА_1 на праві приватної власності житлового будинку № 62 по вул.. 40-років Перемоги в с. Жовтневе, Софіївського району, Дніпропетровської області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Софіївський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний термін з дня проголошення рішення.

Суддя: О. В. Шумська