ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1820/15-ц
Провадження № 2/362/1426/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді Корнієнка С.В., при секретарі - Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з вимогами про визнання за нею права власності на ? частину земельної ділянки, що належала її померлому співмешканцю - синові відповідача в АДРЕСА_1 та стягнення з останньої на її користь ? частини вартості автомобіля марки «Chevrolet Epica», державний НОМЕР_1, та ? частини заборгованості за банківською кредитною карткою в сумі 4692 грн.32 коп., а також судові витрати у справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні вимоги позову підтримали в повному обсязі. При цьому представник позивача наполягав на тому, що обставини проживання позивача та сина відповідача як чоловік та жінка без шлюбу встановлені в описовій частині судового рішення від

Представник відповідача вимоги позову не визнав, вважаючи їх необґрунтованими та безпідставними.

Суд, вислухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені вимог позову, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з положень ст.ст.1 та 3 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Згідно з положеннями ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є доказами, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Як вбачається з положень ч.3 ст.61 ЦПК України, обставині, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У відповідності до положень ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Положеннями п.п.1 та 3 ч.1 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним до шлюбу, та майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

У відповідності до положень п.п.23 і 24 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясувати джерело і час придбання зазначеного майна. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто.

Під час прийняття судового рішення, суд також враховує положення листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 грудня 2011 року, щодо встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім'єю до встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі ст.74 СК України (постанова від 7 листопада 2011 року по справі № 6-44цс11).

Положення ст. 81 ЗК України передбачають умови та порядок набуття громадянами права власності на земельну ділянку, в тому числі, придбання на підставі договору купівлі-продажу.

Згідно із свідоцтвом серії НОМЕР_2 від 2 червня 2014 року, ОСОБА_3 - син відповідача, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 троку.

У відповідності до рішення Оболонського районного суду м. Києва від 6 жовтня 2014 року по цивільній справі № 756/10391/14-ц (провадження № 2о-756/238/14), встановлений лише факт проживання позивача з сином відповідача однією сім'єю без шлюбу більше п'яти років до часу відкриття спадщини, тобто починаючи з 2009 року, але без визначення самого строку «більше» до часу смерті ОСОБА_3

При цьому необхідно зазначити, що судом, у відповідності до положень ст.1264 ЦК України, фактично встановлено лише право позивача на спадкування майна після смерті сина відповідача за законом у четверту чергу.

У відповідності до листа 16-ої Київської державної нотаріальної контори від березня 2015 року від № 988/02-14, позивачці відмовлено в оформлені прав спадщини на майно померлого співмешканка через наявність спадкоємця першої черги - його матері, відповідача по зазначеній цивільній справі.

У відповідності до державного акту про право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3 від 3 лютого 2010 року, площею 0,1650 в АДРЕСА_1, її придбання відбулося на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 2007 року № 2082.

Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 березня 2015 року, посвідченого 16-ою Київською державною нотаріальною конторою, за реєстровим № 4-108, відповідач після смерті свого сина ОСОБА_3, із спірного за справою майна, отримала право власності лише на автомобіль марки «Chevrolet Epica».

Згідно довідки - рахунку № 183504 від 27 березня 2015 року ТОВ «Ватмір-1», позивачці за договором комісії № 183504 з відповідачем, переданий автомобіль марки «Chevrolet Epica» вартістю 200000 грн., що на підставі договору купівлі-продажу від 28 березня 2008 року за свідоцтвом про реєстрацію серії НОМЕР_4 від 23 лютого 2010 року належав померлому ОСОБА_3, та який на час розгляду цієї цивільної справи належить заявниці на підставі свідоцтва серії НОМЕР_5 від 10 квітня 2015 року.

З огляду бухгалтерської документації ПАТ КБ «ПриватБанк» вбачається, що у сина відповідача у зазначеній банківській установі були відкриті три банківських рахунки.

Таким чином, за матеріалами справи вбачається спір щодо майна, яке належало синові відповідача, з яким однієї сім'єю без шлюбу проживала позивач.

При цьому, факт проживання позивача з сином відповідача однією сім'єю без шлюбу більше п'яти років до часу відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року, встановлений судом лише у жовтні 2014 року, тобто до придбання померлим спірної земельної ділянки у 2007 році та автомобіля у березні 2008 року

Крім того, суд також зазначає, що спірний автомобіль був успадкований відповідачем після смерті свого сина в порядку першої черги спадкування за законом та проданий позивачці за договором комісії, яка на час звернення до суду з зазначеним позовом, є його власником.

Саме з цих підстав суд не вбачає будь-яких правових підстав для задоволення вимог позову щодо стягнення з відповідача на користь заявниці частини вартості спірного автомобіля.

Суд також вважає необґрунтованими вимоги позову щодо стягнення з відповідача частини коштів, витрачених позивачем на погашення банківської кредитної заборгованості, при ненаданні судові доказів несення відповідальності за це саме відповідача та здійснення останньою відповідної оплати на свій власний розсуд та при відсутності для цього будь-яких правових підстав.

Суд критично ставиться до заперечень представника позивача, щодо встановлення судовим рішенням від 6 жовтня 2014 року проживання позивача та сина відповідача у період з травня 2004 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 року, оскільки зазначений факт необхідно було встановити в іншій правовий спосіб, а саме в порядку положень ч.1 ст. 234, п.5 ч.1 ст.256 ЦПК України, з метою поділу спільного майна набутого позивачем з померлим, а не для успадкування його майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 3,10, 11, 60, 61, 79, 88, 212-215, 218, 221, 223, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволені позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги або по закінченню апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Корнієнко С.В.