РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/4871/14-ц

2/643/118/15

30.01.2015року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Сиротникова Р.Є.,

при секретарі - Новаковій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, за участі третьої особи - Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМСУ в Х/о, про позбавлення права користування житлом, скасування реєстрації місця проживання та виселення з житлового приміщення, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, в якому просив позбавити відповідачів права користування житлом, скасувати реєстрації місця їх проживання та виселити з житлового приміщення Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.12.2012 року на прилюдних торгах він придбав трикімнатну квартиру АДРЕСА_1.

Після оформлення права власності на вказану квартиру з'ясувалось, що в ній є зареєстрованими та фактично мешкають відповідачі у справі.

На вимогу позивача про звільнення займаної квартири відповідачі не реагують, чинять позивачу перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном, виселятися з неї добровільно не бажають. Позивач також зазначив, що укладати із відповідачами будь-які угоди щодо користування квартирою він не збирається.

В зв'язку із викладеним позивач змушений звернутися до суду із даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача, що діє на підставі договору про надання адвокатських послуг, - ОСОБА_5, заявлені позовні вимоги повністю підтримав та просив суд врахувати той факт, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.05.2014 року, яке залишено без змін ухвалою судової колегії судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області від 19.08.2014 року, в задоволенні позову ОСОБА_4 до Філії №21ПП «Нива-Ш», ПАТ «УкрСиббанк», Московського ВДВС ХМУЮ про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з продажу квартири.

ОСОБА_6 та його представник, що діє на підставі довіреності, - ОСОБА_7, відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували з тих підстав, що відповідачі справно сплачували та сплачують за комунальні послуги за спірну квартиру та іншого житла не мають.

Представник третьої особи - Московського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Х/о в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності та ухвалення рішення на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, ознайомившись із заявою представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу, згідно зі свідоцтвом від 12.02.2013 року, виданим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_8, копія якого є в матеріалах справи, належить на праві власності майно, що складається з трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яке придбане ОСОБА_1 за 1662230,00 грн., що раніше належала ОСОБА_4

Згідно довідки №1513 від 03.02.2013 року, виданої дільницею № 38 КП «Жилкомсервіс» яка є в матеріалах справи, в квартирі АДРЕСА_1, зареєстровані та мешкають ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

ОСОБА_6 до ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 20.03.52 року, кожна фізична або юридична особа має право на повагу до своєї власності. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (ст. 41 Конституції України).

Стаття 3 ЦК України встановлює, що однією з основ цивільного законодавства є неприпустимість позбавлення права власності та судовий захист цивільних прав.

Згідно зі ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

З огляду на зазначені норми чинного законодавства, суд вважає, що всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Не допускається також протиправне позбавлення права власності або обмеження в його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 387, 391 ЦК України.

ОСОБА_6 до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. ОСОБА_6 до цієї норми власник майна має право вимагати захисту свого права від особи, яка перешкоджає користуванню ним, в тому числі і шляхом виселення.

ОСОБА_6 до ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

ОСОБА_6 до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Таким чином, на думку суду, дії відповідачів, зокрема їх реєстрація в квартирі, що їм не належить, проживання в квартирі, яка належить позивачу, відмова звільнити займане без відповідних правових підстав житлове приміщення обмежує право користування цим приміщенням позивача, як власника. Відповідачами чиняться перешкоди позивачу у здійсненні права власності на належне йому майно. Внаслідок неправомірних дій відповідачів позивач взагалі не може користуватися приміщенням, яке належить йому на праві власності.

На підставі ст. 1 Протоколу N 1 до Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 20.03.52 року, ст. 41 Конституції України, ст. ст. 3, 15, 16, 316, 317, 319, 321, 391, 810, 811, 818 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1, з подальшим зняттям ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 з реєстрації за вищевказаною адресою.

Виселити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, із займаного ними житлового приміщення квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене позивачем в Апеляційний суд Харківської області через Московський районний суд м. Харкова впродовж десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Сиротников Р.Є.