Справа №464/9855/14-ц
пр.№ 4-с/464/9/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.02.2015 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Шашуріної Г.О.,

за участю секретаря Троцюк А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з скаргою, в якій просять скасувати постанову старшого державного виконавця Сихівського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції ОСОБА_3 від 10.09.2014 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №44631582 винесеної в порядку виконання виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ЛМКП «Льввводоканал» 2 160,91 грн. боргу та 229,40 грн. сплаченого судового збору, а разом 2 390,31 грн. В обґрунтування скарги зазначали, що державним виконавцем забезпечено виконання зобовязання шляхом накладення арешту на все майно боржників. Однак, зазначений захід забезпечення всупереч ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» не є рівносильним сумі, яка підлягає сплаті. Крім цього, постанова не затверджена начальником ВДВС ЛМУЮ.

Скаржники, представник Сихівського ВДВС Львівського МУЮ, зацікавлена особа: ЛМКП "Львівводаканал" не з*явились, про час та місце розгляду справи належно повідомлялись.

Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів скарги вбачається, що на виконанні в Сихівському ВДВС Львівського МУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ЛМКП «Львівводоканал» 2 160,91 грн. боргу та 229,40 грн. сплаченого судового збору, а всього 2 390,31 грн.

Частиною 3 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у заяві про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення про майнове стягнення стягувач має право просити державного виконавця накласти арешт на майно та кошти боржника та оголосити заборону на його відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

У відповідності до ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Сихівського ВДВС Львівського МУЮ ВП № 44631582 від 10.09.2014 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_2 та оголошено заборону на його відчуження.

Як вбачається зі змісту постанови, арешт накладено на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2, у межах суми звернення стягнення 2 679,34 грн. та заборонено здійснити відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику лише в межах суми боргу.

Виходячи із п.п. «г» п. 1.5.1 Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року за № 512/5, затвердження постанови начальником та скріплення її печаткою передбачене лише у випадках, встановлених Законом або цією Інструкцією.

Згідно з п. 4.1.8 Інструкції, копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборон на його відчуження. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 10.09.2014 року підписана державним виконавцем Карпин В.З., в провадженні якого знаходиться виконавчий лист, та скріплена гербовою печаткою органу ДВС.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За наведених обставин суд приходить до висновку, що державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ не було допущено порушень норм Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні оскаржуваної постанови.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За наведених обставин, вимоги скаржників щодо визнання постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження незаконною, її скасування є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 6, 19, 22, 23, 25, 57 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 208-210, 293, 383-389 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

в задоволенні скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2 на дії державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення, а особою, у відсутності якої така була постановлена, - протягом того ж строку з дня отримання її копії до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції.

Суддя: