ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/634/15-ц
Провадження № 2/210/882/15
У Х В А Л А

іменем України

"20" лютого 2015 р.

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу О.В. Чайкіна, розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяною дорожньо-транспортною пригодою , -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду 19.02.2015 року з вищеназваною позовною заявою, в якій просить стягнути з AT «УОСК» на його користь у відшкодування матеріального збитку, пов'язаного з ремонтом та відновленням автомобіля, кошти в розмірі 25033,72 грн., у рахунок відшкодування моральної шкоди - 10 000,00 грн., за правову допомогу - 1 800,00 грн., пені - 1 874,15 грн., а всього - 38 707,87 грн..

Ознайомившись із змістом заяви та додатками до неї, суд прийшов до переконання, що позовна заява подана з порушенням правил підсудності.

Відповідно до ст.109 ЦПК України позови до фізичних осіб предявляються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування.

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу за місцем свого проживання на підставі ч.5 ст.110 ЦПК України, якою передбачено, що позови про захист прав споживачів можуть предявлятися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору. Тобто позивач вважає, що на спірні правовідносини, що виникли між сторонами розповсюджується дія Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, згідно з ст. 1 Закону України Про страхування № 85/96-ВР (зі змінами та доповненнями) страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договору страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Статтею 4 цього ж Закону визначено, що предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, що не суперечать закону, і пов'язані з володінням,користуванням і розпорядженням майном (майнове страхування).

При цьому, метою страхування при укладенні договору майнового страхування є погашення за рахунок страховика ризику майнової відповідальності перед іншими особами чи ризику виникнення інших збитків у результаті страхового випадку.

Аналіз наведених норм свідчить, що відносини, які виникають з майнового страхування, не підпадають під предмет регулювання Закону України "Про захист прав споживачів" за № 1023-IV (зі змінами та доповненнями), а його положення не застосовуються до відносин майнового страхування.

Звертаючись до суду із позовом, позивач посилається на те, що відповідач не виконов свої обов'язки за договором добровільного страхування життя. Таким чином, правовідносини сторін є договірними, вони випливають із договору добровільного страхування життя, регулюються Законом України "Про страхування", а не Законом України "Про захист прав споживачів".

Тобто, Закон України Про захист прав споживачів не поширюється на відносини майнового страхування, які виникли між ОСОБА_3, винуватцем ДТП, та відповідачем на підставі полісу ОСЦПВВНТЗ № АС 2594585 від 22.04.2013 р., тому при вирішенні питання щодо підсудності мають застосовуватися загальні положення ст. 109 ЦПК України, відповідно до якої позови до юридичних осіб предявляються за їхнім місцезнаходження.

Позов також не може бути пред"явлено за місцем завдання шкоди в даному випадку теж не може бути застосованим, оскільки це правило поширюється на деліктні правовідносини (щодо відшкодування шкоди, завданої правопорушенням), у позовах потерпілого до заподіювача такої шкоди.

В даному випадку предметом позову є стягнення страхового відшкодування за договором страхування наземного транспортного засобу, тобто за позовом страхувальника до страховика, який виник на підставі відповідного договору страхування транспортного засобу.

Так, відповідач АТ «УОСК» є юридичною особою із місцезнаходженням: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, 145 (Солом"янський район м. Києва).

Частиною 2 ст. 109 ЦПК України передбачено, що позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

За таких обставин дана справа не підсудна Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та її слід передати для розгляду за підсудністю до Солом"янського районного суду м. Києва.

Статтею 115 ЦПК України передбачено, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачеві для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 11, 114, 116, 209, 210 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного Товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяною дорожньо-транспортною пригодою повернути позивачеві для подання до належного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: О. В. Чайкіна