провадження № 2/760/4825/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 листопада 2015 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, представника позивача ОСОБА_2, представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко Марія Василівна, про встановлення фактів проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, опікування, матеріального забезпечення спадкодавця та надання іншої допомоги спадкодавцю протягом тривалого часу, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, зміну черговості одержання права на спадкування, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

29.05.2015 позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Ореховка Лубенського району Полтавської області, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець села Харківці Лохвицького району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, проживали понад п'ять років однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з липня 2007 року по день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_8; встановити факт, що ОСОБА_1 з 21 жовтня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцю - ОСОБА_7, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані; змінити черговість одержання права на спадкування шляхом визнання за ОСОБА_1 права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона та ОСОБА_7 у липні 2007 року вирішили проживати спільно однією сім'єю за адресою його проживання: АДРЕСА_1. При цьому жоден із них не перебував у будь-якому зареєстрованому шлюбі. Між ними склалися усталені відносини, притаманні подружжю, вони були пов'язані спільним побутом, мали спільний бюджет, а також тісний духовний зв'язок та щирі почуття. З 10.06.2009 місце проживання позивача було зареєстроване за вищевказаною адресою за згодою власника квартири ОСОБА_7

21.10.2013 ОСОБА_7 був доставлений до стаціонару неврологічного відділення КМКЛ № 4, де йому було діагностовано гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт). На стаціонарному лікуванні він перебував до 06.11.2013 та виписаний для продовження лікування за місцем проживання.

10.01.2014 ОСОБА_7 знову був госпіталізований до стаціонару неврологічного відділення КМЛК № 6 з причини повторного гострого порушення мозкового кровообігу, де він проходив лікування до 23.01.2014 та з цих причин у липні 2014 року йому була встановлена І група інвалідності.

Після перенесених ОСОБА_7 першого та повторного інсультів він не міг самостійно пересуватися та обслуговувати себе, не міг самостійно виходити із квартири, потребував стороннього догляду та вартісних ліків і медичного обладнання.

У зв'язку з цим, позивач з жовтня 2013 року по день смерті ОСОБА_7 - ІНФОРМАЦІЯ_8, тривалий час опікувалася ним, матеріально забезпечувала, відвідувала його в лікарні, купувала для нього ліки і медичне обладнання, а також продукти харчування, сплачувала самостійно комунальні послуги, надавала іншу необхідну допомогу ОСОБА_7, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

ІНФОРМАЦІЯ_8 відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_7 Позивач у встановленому законом порядку подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

З листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Голяченко М. В. від 20.05.2015 позивач довідалась, що до нотаріуса звернувся відповідач ОСОБА_5, який є рідним братом померлого ОСОБА_7, із заявою про прийняття спадщини, а тому він є спадкоємцем другої черги у той час, як позивач може належати лише до четвертої черги спадкоємців.

Водночас позивач вважає, що наявні підстави для одержання нею права на спадкування разом із відповідачем, як спадкоємцем другої черги, які полягають у тому, що позивач протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві ОСОБА_7, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити у повному обсязі, а також стягнути з відповідача судові витрати, що складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з проведення судово-медичної експертизи.

Представники відповідача проти позову заперечували, посилаючись на те, що позивач та ОСОБА_7 хоча і проживали разом, однак між ними не існували стосунки, притаманні подружжю. ОСОБА_1, як давня знайома ОСОБА_7, проживала у нього, допомагаючи йому по господарству. ОСОБА_7 не мав наміру одружуватися з ОСОБА_1 та створювати сім'ю, а тому вона не має права на одержання спадщини. Крім того, вважають, що ОСОБА_7 сам пересувався, а тому не потребував сторонньої допомоги.

Однак, представник відповідача - ОСОБА_3 після з'ясування обставин справи та перед судовими дебатами визнав позов у повному обсязі, заперечуючи лише проти стягнення витрат за проведення судово-медичної експертизи.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко М. В. у судове засідання не з'явилася, однак направила до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності (Т.1 а.с. 72, Т.2 а.с. 16).

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Квартира АДРЕСА_1 належала на праві приватної власності ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.06.1993, виданого органом приватизації Жовтневої районної держадміністрації (Т. 1 а.с. 119).

Відповідно до довідки форми № 3 КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду» структурного підрозділу Центр обслуговування споживачів № 2 від 29.10.2014 № 2819 у зазначеній квартирі зареєстровані ОСОБА_7 з 23.11.1990 та ОСОБА_1 з 18.06.2009 (Т.1 а.с. 45).

З 21.10.2013 по 06.11.2013 ОСОБА_7 перебував у неврологічному відділенні КМКЛ № 4 з діагнозом - гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт), що підтверджується витягом з історії хвороби № 14134 (Т. 1 а.с. 19).

З 10.01.2014 по 23.01.2014 ОСОБА_7 перебував у неврологічному відділенні КМКЛ № 6 з діагнозом - гостре порушення мозкового кровообігу (інсульт) на фоні множинних перенесених ГПМК, що підтверджується витягом з історії хвороби стаціонарного хворого № 60 (Т. 1 а.с. 29).

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7 помер, що встановлено на підставі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3, виданого Відділом реєстрації смерті у м. Києві (Т.1 а.с. 110).

Із спадкової справи № 37/2014, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М. В. після смерті ОСОБА_7, випливає, що 24.11.2014 ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини (Т. 1 а.с. 107).

Також, 18.05.2015 у встановленому законом порядку прийняв спадщину і брат померлого - ОСОБА_5, подавши відповідну заяву (Т. 1 а.с. 125).

Вчинення нотаріальних дій було зупинено на підставі заяви ОСОБА_1 у зв'язку з її зверненням до суду (Т.1 а.с.130).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з таких підстав.

Відповідно до статті 1216 ЦК «спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)».

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК).

Згідно з частиною дугою статті 1223 ЦК «у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу».

Стаття 1262 ЦК передбачає, що «у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері».

На підставі спадкової справи № 37/2014, відкритої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М. В. після смерті ОСОБА_7, суд встановив, що ОСОБА_5 є рідним братом померлого ОСОБА_7, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4, виданого органом ЗАГС Лохвицького району Полтавської області (Т.1 а.с. 128).

ОСОБА_5 прийняв спадщину, подавши відповідну заяву 18.05.2015 (Т.1 а.с. 125), а отже є спадкоємцем другої черги.

ОСОБА_1 24.11.2014 також подала заяву про прийняття спадщини, оскільки проживала із спадкодавцем однією сім'єю не менше як 5 років до часу відкриття спадщини (Т.1 а.с. 107).

Стаття 1264 ЦК передбачає, що «у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини».

Пленум Верховного Суду України у пункті 21 своєї постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що «при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом… До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК».

Відповідно до статті 3 СК сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_9, який був розірваний 22.09.1992, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5, виданим Чуднівським районним відділом ЗАГС Житомирської області (Т. 1 а.с. 9).

ОСОБА_7 перебував у шлюбі з ОСОБА_10, який відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6, виданого відділом ЗАГС Макарівського району Київської області, був розірваний 26.01.1982 (Т.1 а.с. 10).

Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві на запит суду підтвердив відсутність актових записів про шлюб та розірвання шлюбу відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_1 за період з 01.09.1992 по ІНФОРМАЦІЯ_8 (Т.1 а.с. 103).

Позивач стверджувала, що проживала з ОСОБА_7 однією сім'єю, починаючи з липня 2007 року, вони мали взаємні права та обов'язки притаманні подружжю, спільний бюджет та спільний побут, а також тісний духовний зв'язок та щирі почуття чоловіка та жінки.

На підтвердження цього факту позивач надала суду:

- довідку форми № 3 КП «Дирекція з обслуговування житлового фонду» структурного підрозділу Центр обслуговування споживачів № 2 від 29.10.2014 № 2819, з якої випливає, що ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала разом з ОСОБА_7 у квартирі АДРЕСА_1 з 18.06.2009 (Т.1 а.с. 45);

- акт прийому-передачі обладнання від 30.04.2009 між ЗАТ «Воля-Кабель» та ОСОБА_7, де замість користувача ОСОБА_7 підписалася ОСОБА_1 (Т.1 а.с. 16);

- доручення ОСОБА_7 від 29.10.2014, яким він доручив ОСОБА_1 оформлення пільг за надання послуг ЗАТ «Воля-Кабель» (Т.1 а.с. 46);

- бланк-замовлення дивана канапе «Прага» від 17.12.2012, підписаний ОСОБА_1, з вказівкою доставки на адресу: АДРЕСА_1 (Т.1 а.с. 17) та товарний чек на оплату зазначеного замовлення (Т.1 а.с. 18);

- квитанції за оплату телекомунікаційних послуг за грудень 2012 року, січень - липень 2013 року, вересень - листопад 2013 року, січень - жовтень 2014 року, грудень 2014 року (Т.1 а.с. 151-156, 161-166);

- квитанції за сплату житлово-комунальних послуг за січень - грудень 2013 року, січень - грудень 2014 року (Т. 1 а.с. 157-161, 144-150);

- копії спільних фотокарток ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 7-8);

- акт від 31.07.2015, складений комісією у складі: майстра технічної дільниці №7 ОСОБА_11, майстра технічної дільниці № 6 ОСОБА_12, майстра технічної дільниці № 5 ОСОБА_13 та затверджений начальником ЖЕД 905 Г. Биковим, про те, що ОСОБА_1 мешкала протягом тривалого часу у квартирі АДРЕСА_1 та вела спільне господарство з ОСОБА_7 (Т.2 а.с. 1);

- докази, що підтверджують здійснення ОСОБА_1 поховання ОСОБА_7: телеграми ОСОБА_1 ОСОБА_5 про смерть його брата та час і місце поховання (Т.1 а.с. 50), акти свідків поховання ОСОБА_7 від 02.03.2015 (Т. 1 а.с. 51-52), накладна № 127 від 21.11.2014 на суму 5 330 грн. щодо витрат на поховання (Т. 1 а.с. 54);

- довідку УПФ України у Солом'янському районі м. Києва від 03.03.2015 № 2931/09 про те, що ОСОБА_1 отримала допомогу на поховання померлого ОСОБА_7 у розмірі двомісячної пенсії, яку отримував пенсіонер на день смерті у сумі 4989,72 грн. (Т. 1 а.с. 55).

Зазначені письмові докази кореспондуються з показаннями свідків ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка є сестрою позивача, ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_5, та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_6, які є сусідами позивача, які повідомили суду, що ОСОБА_1 та ОСОБА_7 проживали однією сім'єю, між ними склалися усталені стосунки, притаманні подружжю, а також зі слів ОСОБА_7 вони з ОСОБА_1 збиралися зареєструвати шлюб.

Проаналізувавши кожен доказ окремо та у їх сукупності, а також здійснивши оцінку зазначених доказів, суд вважає встановленим факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини.

З огляду на встановлений у судовому засіданні факт ОСОБА_1 відповідно до статті 1264 ЦК належить до четвертої черги спадкоємців за законом.

Однак, за правилами статті 1258 ЦК «спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу».

Частина друга статті 1259 ЦК передбачає, що «фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані».

Суд встановив факт перенесення спадкодавцем інсульту, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у КМЛК № 4 з 21.10.2013 по 06.11.2013, та повторного інсульту, внаслідок чого він перебував на стаціонарному лікуванні у КМЛК № 6 з 10.01.2014 по 23.01.2014.

Витрати на лікування спадкодавця несла позивач, що підтверджується наданими нею копіями фіскальних чеків на купівлю медикаментів, дата на яких кореспондується з періодом хвороби спадкодавця (Т.1 а.с. 20-28, 30-35, 38-39). Згідно з актом приймання-передачі технічних та інших засобів реабілітації (колясок інвалідних) та видаткової накладної ТОВ «Виробнича компанія «Діспомед» № 0401/90 ОСОБА_1 придбала для ОСОБА_7 інвалідне крісло (Т.1 а.с. 41-42).

У судовому засіданні представники відповідача стверджували, що спадкодавець мав більшу пенсію ніж позивач, а тому міг сам матеріально забезпечувати себе.

На спростування зазначеного аргументу позивач надала суду договір з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 87/001 від 19.05.2011 (Т. 1 а.с. 168) та заяву від 27.05.2014 про видачу готівки з власного рахунку за цим договором у розмірі 5 000 грн. (Т. 1 а.с. 167); договір з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 98 на вклад «Премія для пенсіонерів» від 14.05.2009 (Т. 1 а.с. 169) та заяву на дострокове розірвання зазначеного договору з 19.05.2011 (Т.1 а.с. 170); договір з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» № 91 на вклад «Премія для пенсіонерів» від 14.05.2009 (Т. 1 а.с. 171) та заяву на дострокове розірвання зазначеного договору з 19.05.2011 (Т.1 а.с. 172); договір з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про вклад «Ощадний» № 13 від 19.05.2011 (Т. 1 а.с. 173-175).

Зазначені докази свідчать про те, що позивач мала фінансову можливість матеріально забезпечувати спадкодавця.

Крім того, факт надання позивачем матеріальної та іншої допомоги спадкодавцю підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_15, ОСОБА_19, ОСОБА_17

Суд не враховує твердження представника відповідача ОСОБА_4, що спадкодавець не перебував у безпорадному стані, оскільки міг пересуватися самостійно. Зазначене твердження спростовується показаннями свідків з боку позивача та висновком експерта № 331/15 комісійної судово-медичної експертизи ДУ «Головне бюро судово-медичної експертизи міністерства охорони здоров'я» від 22.09.2015.

Відповідно до вказаного висновку експерта у період з 21.10.2013 по день смерті (ІНФОРМАЦІЯ_8) у ОСОБА_7 мала місце тяжка хронічна системна патологія судин, обтяжена наявними супутніми захворюваннями, яка характеризувалася прогресивно-рецидивуючим перебігом, наявність якої обмежувала його життєдіяльність, спроможність своїми силами забезпечувати власні потреби, а тому викликала необхідність постійного стороннього догляду та допомоги (Т.1 а.с. 204-241).

Допитана у судовому засіданні свідок з боку відповідача ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_7, не спростувала факт проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_7 однією сім'єю, навпаки, зазначила, що вони жили разом, однак часто сварилися, вживали спиртні напої. Про те, що у спадкодавця був інсульт свідок почула від інших та безпосередньо не бачила чи перебував він у безпорадному стані.

Суд не вважає повідомлені цим свідком обставини такими, що мають вирішальне значення для справи.

З огляду на встановлені під час розгляду справи обставини та досліджені докази, суд вважає встановленим факт, що ОСОБА_1 з 21.10.2013 по ІНФОРМАЦІЯ_8 опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцю - ОСОБА_7, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Аналіз вищенаведеного підводить суд до висновку про надання позивачу, як спадкоємцю четвертої черги, права на спадкування разом із відповідачем, як спадкоємцем другої черги, після смерті ОСОБА_7

Зважаючи на обставини справи, досліджені у судовому засіданні докази та системний аналіз положень чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 730,80 грн., а також витрати, пов'язані з розглядом судової справи, а саме: витрати, пов'язані з проведенням судових експертиз (пункт 4 частини третьої статті 79 ЦПК) у розмірі 4 716,20 грн.

Керуючись статтями 1216, 1217, 1223, 1258, 1259, 1262, 1264 ЦК, статтею 3 СК, статтями 1, 4-11, 18, 33, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Голяченко Марія Василівна, про встановлення фактів проживання чоловіка та жінки однією сім'єю без реєстрації шлюбу, опікування, матеріального забезпечення спадкодавця та надання іншої допомоги спадкодавцю протягом тривалого часу, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані, зміну черговості одержання права на спадкування - задовольнити повністю.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка села Ореховка Лубенського району Полтавської області, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець села Харківці Лохвицького району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8, проживали понад п'ять років однією сім'єю без реєстрації шлюбу, з липня 2007 року по день відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_8.

Встановити факт, що ОСОБА_1 з 21 жовтня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_8 опікувалася, матеріально забезпечувала та надавала іншу допомогу спадкодавцю - ОСОБА_7, який через тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Змінити черговість одержання права на спадкування шляхом визнання за ОСОБА_1 права на спадкування разом із спадкоємцем другої черги за законом ОСОБА_5 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_7.

Стягнути з ОСОБА_5 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, місце реєстрації: АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_2, місце реєстрації: АДРЕСА_1) 730,80 грн. (сімсот тридцять гривень 80 копійок) судового збору та 4 716,20 грн (чотири тисячі сімсот шістнадцять гривень 20 копійок) витрат за проведення судово-медичної експертизи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко