АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/18/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Грох Л.М.,

суддів: Костенка А.М., Гринчука Р.С.,

при секретарі: Дорощук О.М.,

з участю представника відповідача та третіх осіб,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької житлово-експлуатаційної контори №1, з участю третіх осіб Хмельницького міського відділу Управління Державної міграційної служби в Хмельницькій області, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про скасування реєстрації, визнання дій неправомірними, стягнення коштів.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В липні 2013 року ОСОБА_1, звертаючись до суду з вказаним позовом до ЖЕК №1, вказував, що він є власником ? частини квартири АДРЕСА_1. В 2006 році ЖЕК №1 без згоди ОСОБА_1 як співвласника квартири здійснив реєстрацію місця проживання у квартирі на його квадратних метрах ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дочки та онуки іншого співвласника квартири, ОСОБА_4 Також ЖЕК №1 неправомірно вимагає від нього сплати житлово-комунальних послуг з січня 2006 року по 15 липня 2013 року, тому, з врахуванням уточнених вимог, просив скасувати незаконну реєстрацію цих осіб у квартирі та визнати незаконними дії ЖЕК № 1 щодо нарахування йому квартплати за вказаний період. Крім того, зазначав, що як співвласник квартири він мав право здавати в найм своє житло, мінімальна ціна проживання в центрі м. Хмельницькому в місяць становить 150 євро, тому вважав, що за період з січня 2006 року йому завдано збитки у виді упущеної вигоди в сумі 13350 євро, які просив стягнути з ЖЕК №1.

Також незаконною реєстрацією сторонніх осіб відповідачем йому завдано моральну шкоду в сумі еквіваленту 750 євро, які також просив стягнути з відповідача.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2013 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає рішення суду незаконним, необґрунтованим, винесеним з порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі. На думку апелянта суд не врахував, що жила площа квартири складає 28,2 кв.м, тобто, по 14,1 кв. м на кожного зі співвласників. При нормі жилої площі на особу 13,65 кв.м відповідно до ст. 47 ЖК у іншого співвласника ОСОБА_4 відсутня достатня жила площа для реєстрації доньки та онуки, відтак, їх зареєстровано на його (апелянта) жилій площі без його ж згоди, тому така реєстрація є незаконною. Судом також не враховано, що такими діями відповідача йому завдано збитки в якості втраченої вигоди та моральну шкоду.

В засідання апеляційного суду апелянт не з'явився, будучи належно повідомленим про розгляд справи.

Представник відповідача та треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 просили відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Представник Хмельницького міського відділу УДМС в Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, письмовою заявою просив розглядати справу за його відсутності, при розгляді справи покладається на думку суду.

Колегія суддів дійшла висновку, що підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що ОСОБА_1 є власником ? частини квартири АДРЕСА_1. Інша половина цієї квартири належить на праві власності його братові, ОСОБА_4 Ідеальні частки співвласників у квартирі не виділені в натурі, між ними не встановлено порядок користування квартирою. З листопада 2000 року у ЖЕК № 1 на кожного з співвласників спірної квартири відкрито окремі особові рахунки, за якими кожному зі співвласників окремо нараховується плата за житлово-комунальні послуги. Згідно особового рахунку ОСОБА_4 НОМЕР_1 займана ним жила площа складає 14,10 кв.м, загальна площа - 20,5 кв.м, на цій же площі зареєстровано місце проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3, дочки та онуки ОСОБА_4 За особовим рахунком НОМЕР_1.1 на ім'я ОСОБА_1 займана ним жила площа також складає 14,10 кв.м, загальна площа - 20,5 кв.м, на цій площі зареєстрованих осіб немає.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що ЖЕК № 1 не повинен відповідати за вимогою про скасування реєстрації осіб у спірній квартирі, тобто, є неналежним відповідачем, водночас дії відповідача щодо нарахування квартплати позивачу є правомірними, і оскільки право позивача не порушене відповідачем, то відсутні підстави для стягнення збитків та моральної шкоди з відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності реєстрації ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 є безпідставними.

Так, в силу ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.08.2007 року (набрало законної сили 04.09.2007 року) в справі № 2-5076/2007 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні квартирою, скасування реєстрації, стягнення матеріальної та моральної шкоди, у скасуванні реєстрації місця проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 відмовлено з підстав здійснення її відповідно до вимог закону.

Таким чином законність реєстрації місця проживання цих осіб як преюдиційна обставина є встановленою і не підлягає доказуванню в цій справі.

Водночас обґрунтованим є висновок суду про те, що Хмельницька ЖЕК № 1 не наділена правом реєстрації місця проживання особи, тому вона не має відповідати за вимогою про скасування реєстрації місця проживання осіб.

Так, відповідно до ст. 11 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації (далі - орган реєстрації) в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.

Аналогічну норму містить нині чинна редакція цієї статті закону (від 05.07.2012 року), за якою реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації.

Згідно пункту 1.3 Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб в Україні та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС від 22.11.2012 року № 1077, реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється управліннями, відділами (секторами) Державної міграційної служби України (ДМС України) в районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Обґрунтованим є висновок суду і щодо відсутності підстав для визнання неправомірними дій відповідача по нарахуванню квартирної плати за період 01.07.2006 року по 15.07.2013 року, оскільки жодних підстав до цього не вказав і позивач у позовній заяві.

В силу закону - норми ст. 360 ЦК позивач як співвласник квартири відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна.

Водночас ОСОБА_1 як споживач згідно з ч.3 ст. 20 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором.

Посилання апелянта про те, що діями відповідача йому завдано збитки в якості втраченої вигоди та моральну шкоду також не ґрунтуються на нормах закону і є безпідставними.

Так, відповідно до ч.1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

В силу ч.1 ст. 23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Таким чином обов'язковою підставою для відшкодування збитків та моральної шкоди є факт порушення цивільного права особи, за недоведеності факту порушення права позивача відповідачем відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення збитків та моральної шкоди.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.М.Грох

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: Бондарчук В.В. Провадження № 22-ц/792/18/15

Доповідач: Грох Л.М. Категорія: 59