АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/637/15 Головуючий в І інстанції Никифоров Є.О.
Категорія 5 Доповідач: Прокопчук Л.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2015 року лютого місяця 18 дня колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:Прокопчук Л.П.
Суддів:Полікарпової О.М.,
Базіль Л.В.
При секретарі:Мироненко І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від «10» грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про визначення порядку користування житловим будинком та встановлення порядку землекористування,

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_6 звернулася до суду з надалі уточненим позовом про визначення порядку користування житлового будинку.

В обґрунтування зазначала, що їй на праві власності згідно з договором дарування від 14 листопада 2013 року належить 53/200 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у м.Цюрупинську, таку ж частку має і відповідач ОСОБА_5

Інші 47/100 частин цього ж домоволодіння належить ОСОБА_7, які є реально відокремлені від їх, з відповідачем ОСОБА_5 часток.

Відповідач чинить їй перешкоди в користуванні належним їй майном, тому вона просила визначити порядок користування частиною житлового будинку та земельної ділянки відповідно до варіанту І висновку судової будівельно-технічної експертизи від 09.07.2014 року.

Рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволено.

Встановлено між ОСОБА_6 і ОСОБА_5 порядок користування 53/100 частинами житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 у м.Цюрупинську, відповідно до І варіанту висновку №23/2014 судової будівельно-технічної експертизи від 09.07.2014 року:

- виділено в користування ОСОБА_6 у житловому будинку приміщення 2-1 площею 18,1кв.м, будівлю сараю літ. «Е»;

- виділено в користування ОСОБА_5 у житловому будинку літ. «А» приміщення 2-2 площею 15,5кв.м, будівлю сараю літ. «Ж», будівлю сараю літ. «З».

Залишено в загальному користуванні ОСОБА_6 і ОСОБА_5 будівлю літньої кухні «Б» з прибудовою «б», будівлю туалету літ. «І», ? огорожі №2-6, ? частину колодязя трубчастого №1.

Зобов'язано ОСОБА_6 виконати роботи по закладенню дверного прорізу між приміщеннями 2-1 та 2-2.

Зобов'язано ОСОБА_5 виконати роботи по облаштуванню дверного прорізу з приміщення 2-2 з існуючого віконного та по зведенню тамбура розміром 2,5х1,5м.

Визначено порядок користування частиною земельної ділянки площею 1035кв.м, що розташована по АДРЕСА_1 у м.Цюрупинську, відповідно до І варіанту висновку №23/2014 судової будівельно-технічної експертизи від 09.07.2014 року, виділивши в користування:

- ОСОБА_6 земельну ділянку площею 306кв.м, що позначена на план-схемі додатку №3 до висновку експертизи блакитним кольором;

- ОСОБА_5 земельну ділянку площею 306кв.м, що позначена на план-схемі додатку №3 до висновку експертизи жовтим кольором.

Земельну ділянку площею 423 кв.м, що позначена на план-схемі додатку №3 до висновку експертизи помаранчевим кольором залишено у спільному користуванні сторін.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати у сумі 4723,92 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив його скасувати і ухвалити нове.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_5 і його представник апеляційну скаргу підтримали з підстав, викладених у ній.

Вважаючи рішення суду законним і обґрунтованим, ОСОБА_6 і її представник просили залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Власник згідно зі ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання тому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» роз'яснив, що, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності.

З урахуванням вищезазначених роз'яснень Пленуму Верховного Суду України позивачка і заявила свої позовні вимоги, а враховуючи, що для вирішення питання поділу житлового будинку в натурі необхідні спеціальні знання була призначена судова будівельно-технічна експертиза.

Після її проведення позивачка уточнила позовні вимоги та просила суд встановити порядок користування частиною житлового будинку, тому колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що ОСОБА_6 звернулася до суду зі взаємовиключними вимогами.

Із матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, що предметом спору є 53/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 у м.Цюрупинську, з яких ОСОБА_6 і ОСОБА_5 належить по 53/200 частини.

Проведеною судом першої інстанції судовою будівельно-технічною експертизою №23/2014 від 09.07.2014 року запропоновано два варіанти визначення порядку користування спірною частиною житлового будинку між співвласниками та один варіант визначення порядку користування 53/100ч. земельної ділянки, що знаходиться за однією адресою з частиною житлового будинку.

Сторони погоджувалися, що їх спір підлягає вирішенню відповідно до першого варіанту експертного висновку, проте згідно з цим варіантом необхідно закласти дверний проріз між приміщеннями 2-1 та 2-2; облаштувати дверний проріз з приміщення 2-2 із існуючого віконного, а також звести до приміщення 2-2 тамбур розміром 2,5х1,5м.

Також передбачені будівельні роботи по ізоляції житлових приміщень і по другому варіанту експертного висновку.

Вищезазначені будівлі роботи за обома варіантами фактично свідчать про необхідність проведення переобладнання та перепланування житлового будинку, що на думку колегії є неможливим при вирішенні спору про визначення порядку користування частиною житлового будинку, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є такими, що заслуговують на увагу.

Крім того, за першим варіантом висновку експерта необхідно облаштувати дверний проріз із приміщення 2-2 існуючого віконного, що завдасть неспівмірної шкоди господарському призначенню будинку, т.я. житлове приміщення 2-2 не можна буде використовувати як житлове через відсутність у ньому денного світла, бо за висновком експерта з єдиного в цьому житловому приміщенні вікна слід облаштувати дверний проріз.

Захист порушеного права за уточнених у позові обставин, можливий лише у спосіб, який передбачає виділення у користування співвласників конкретних жилих приміщень в межах існуючої забудови та без будь-яких переобладнань.

Вирішення спору у визначений судом спосіб є по суті поділом частини будинку в натурі, про що вимоги не заявлялися, виходячи із уточнених ОСОБА_6 позовних вимог.

У постанові Верховного Суду України від 03 квітня 2013 року у справі №6-12цс13, яка є обов'язковою для судів України в силу ст. 360-7 ЦПК України, зазначено, що при встановленні порядку користування будинком кожному із співвласників передається в користування конкретна частина будинку з урахуванням його частки в праві спільної власності на будинок. Разом із тим виділені в користування приміщення можуть бути і неізольовані, і не завжди точно відповідати належним співвласникам часткам, оскільки встановлення порядку користування майном не припиняє право спільної часткової власності на це майно.

Із плану спірного будинку вбачається, що житлове приміщення 2-1 є неізольованим.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторони не заперечували, що при вирішенні питання про визначення порядку користування житловим приміщенням можливий лише один варіант, на який погоджувалися співвласники.

За встановленого колегія суддів вважає, що рішення суду в частині визначення порядку користування належною сторонам частиною житлового будинку з надвірними спорудами слід залишити без змін.

Рішення в частині зобов'язання сторін провести будівельні роботи, а саме: виконання робіт по закладенню дверного прорізу між приміщеннями 2-1 і 2-2, облаштуванню дверного прорізу з приміщення 2-2 з існуючого віконного та зведенню тамбура розміром 2,5мх1,5м, то в цій частині судове рішення слід скасувати.

Що стосується вимог апеляційної скарги про зобов'язання позивача не чинити перешкод відповідачу у проході через кімнату 2-1 кімнати 2-2 та обидві сторони - не чинити перешкод у спільному користуванні літньою кухнею та іншими приміщеннями, спільно утримувати та зберігати майно, то такі вимоги не можуть бути задоволені в силу вимог ч.1 ст.11 та ч.1 ст. 303 ЦПК України.

Судове рішення в частині визначення порядку користування земельною ділянкою на думку колегії відповідає вимогам закону, т.я. сторонам земельна ділянка виділена відповідно до рівності їх часток у праві власності на житловий будинок, а також залишена в загальному користуванні та частина земельної ділянки, на якій знаходиться саме частина житлового будинку, будівлі та споруди і є необхідною для їх обслуговування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, в силу ст. 358 ЦК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 10 грудня 2014 року в частині зобов'язання ОСОБА_6 виконати роботи по закладенню дверного прорізу між приміщеннями 2-1 та 2-2 та зобов'язання ОСОБА_5 виконати роботи по облаштуванню дверного прорізу з приміщення 2-2 з існуючого віконного та по зведенню тамбура розміром 2,5мх1,5м скасувати і ухвалити нове.

Відмовити ОСОБА_6 у задоволенні цих вимог.

В решті це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя: Л.П.Прокопчук