Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2015 р.

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

при секретарі - Челобітченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких зазначив, що він та його дружина ОСОБА_3, 08.04.2014р. передали директору Одеського обласного Німецького національно-культурного центру «Wiedergeburt»- ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 515 Євро та 1350 гривень, в рахунок організації їх поїзди, перебування та проживання у Німеччини, яка повинна була розпочатися з залізничного вокзалу м. Одеси 30.04.2014р. В день від'їзду, він та його дружина зустрілися на пероні з ОСОБА_2, яка тримала у себе квітки на потяг, закордонні паспорта і решту документів необхідних для подорожі за кордон. Проте, як стверджує позивача, ОСОБА_2 навмисно не надала їм ніяких інструкцій з приводу того в якій вагон їм сідати, коли, які у них місця і т.п. інформацію. Навпаки повідомила їм про номер вагону, який не відповідає дійсності. Знаючи, що він та його дружина перебувають на пероні, ОСОБА_2 не подбала про їх відправлення. В зв'язку з чим він та його дружина не потрапили на потяг, а група вирушила без них. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з ОСОБА_2 14 740 гривень та 5000 гривень моральної шкоди, яку він обґрунтовує незаконними діями відповідача, пов'язаними з його душевними та фізичними стражданнями, яких він зазнав внаслідок порушення його прав, у нього погіршився стан здоров'я.

В судовому засіданні позивача та його представник - ОСОБА_4 пред'явлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 пред'явлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі зазначивши, що вона, як голова Одеського обласного Німецького національно-культурного центру «Wiedergeburt», дійсно отримала від ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 грошові кошти в сумі зазначеної позивачем для організації подорожі до Німеччини і Саксонського Парламенту по запрошенню громадської організації Німецько-Українського товариства «Евро-Бридж». ОСОБА_2 зазначає, що на отримані від позивача грошові кошти, а також кошти інших членів групи, вона в Посольстві Німеччини відкрила на ім'я ОСОБА_1 і його дружини Шенгенські візи, придбала страховки, білети на потяг з Одеси до Львова і назад, зробила оплату за проїзд в автобусі зі Львова до Німеччини і назад та оплатила бронювання готелів в Польщі. В день відправлення групи до неї на пероні підійшов ОСОБА_1 зазначивши, що його дружина випила та не може їхати, попросив повернути паспорта та грошові кошти, на що вона пояснила, що за 40 хв. до відправлення вона не може повернути грошові кошти, зняти бронювання автобусу, готелів тощо та запропонувала їхати в подорож де його дружина протверезіє та не буде більше пити. Проте в потяг вони так і не сіли. На думку відповідача вона виконала всі обов'язки перед позивачем. Просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступноговисновку.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі регулюються ст. 509 ЦК України, за якою зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 є головою громадської організації «Одеський обласний Німецький національно-культурний центр «Wiedergeburt», однією з метою якої є сприяння розвитку туризму і відпочинку в Німеччині і інших країнах.

Зазначеною вище громадською організацією було отримано запрошення від Німецько-Українського товариства «Евро-Бридж» на відвідування Німеччини в період з 30.04. по 08.05.2014р. та погоджено список запрошених осіб з м. Одеса, в тому числі і на ОСОБА_5, ОСОБА_3, які надали свою згоди на поїздку.

ОСОБА_2, як голова громадської організації, з метою централізованого оформлення проїзних документів, замовлення залізничних квитків, проїзду автобусом з м. Львова до Німеччини та назад, бронювання транзитних готелів та замовлення екскурсій, для членів всієї групи, прийняла на себе обов'язок за грошові кошти подорожуючих допомогти в організації спланованої поїздки.

Вартість поїздки для ОСОБА_1 та його дружини ОСОБА_3 склала 515 Євро та 1350 гривень, які останні передали ОСОБА_2 Факт отримання грошових коштів, в зазначеному розмірі, підтверджується представленою розпискою та ОСОБА_2 у судовому засіданні не оспорювався.

Так, з представлених з боку ОСОБА_2 копійдокументів, вбачається, що нею, з метою відкриття Шенгенських віз для ОСОБА_1, ОСОБА_3 було витрачено 40 Євро сервісного збору та 100 гривень кур'єрської доставки. Був придбаний один групової квіток на залізничний потяг Одеса -Львів-Одеса вартістю по 404,80грн. за кожного члена групи. За страховий договір на подорожуючих ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було витрачено 126,00 грн. та 63,00 грн. відповідно. Було укладено договір з перевізником, за умовами якого було орендовано автобус з водієм для переїзду за маршрутом Львів- Краків - Дрезден - Лейпціг та назад до м. Львова. Загальна вартість перевезення склала 2100 Євро. Вартість транзитного проживання в готелях в Польщі на 1 чоловіка та їх бронювання обійшлося в розмірі 45Євро за чоловіка. За бронювання готелю в м. Дрезден було витрачено 112 Євро (4 доби по 28 Євро). Були замовлені та оплачені екскурсії.

ОСОБА_2продовжуючи організацію поїздки, з метою інформування всіх членів групи про час та місце від'їзду та вирішення інших організаційних питань, був організований інструктаж 28.04.2014р.. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були запрошені на інструктаж, проте в призначений день не прийшли. В зв'язку з чим, інформацію про день та час від'їзду групи отримували за телефоном, з ініціативи ОСОБА_2 Вказані вище обставини були визнанні сторонами в судовому засіданні та підтвердженні допитаними у судовому засіданні свідками: ОСОБА_6 ОСОБА_7, які зазначили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на інструктажі не приходили, в зв'язку з чим постійно виникала необхідність їм телефонувати та роз'яснювати питання про поїздку.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що з боку ОСОБА_2 належним чином були виконанні прийняті на себе зобов'язання по організації поїздки групи до Німеччини.

В день відправлення групи, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 приїхали до залізничного вокзалу та знаходилися на пероні поїзду сполученням м. Одеса - м. Лівів. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 зазначили, що бачили їх біля 6 чи/або 7 вагону потягу. Проте під час відправки поїзду, останні до 16 вагону не підійшли та разом з групою не поїхали. Причина не від'їзду ОСОБА_1 та ОСОБА_3 свідкам не відома. Дані обставини також підтвердив допитаний свідок ОСОБА_7

З представленого свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1, що ОСОБА_2 навмисно не повідомила його про номер вагону, а скористалася вадами його здоров'я, не приймаються і пояснення ОСОБА_2 про те, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_3 відмовилися від поїздки, вимагаючи повернення грошових коштів, оскільки такі пояснення сторін не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Разом з тим, при вирішенні виниклого спору суд приймає до уваги негативне ставлення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до планування їх поїздки до Німеччини, а саме відсутність їх зацікавленості в отримані інформації про поїздку, їх відсутність під час проведення інструктажів. Одночасно, є нелогічними такі твердження з боку ОСОБА_1 з урахуванням обсягу виконаних робіт з боку ОСОБА_2 щодо організації поїдки групи в тому числі і відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_3 Такі обставини знайшли своє підтвердження під час розгляду справи. При цьому слід зазначати, що обов'язок по організації приїзду на залізничний вокзал та організації посадки у вагон потягу покладалися особистона ОСОБА_10 та ОСОБА_3.

Показання допитаного свідка ОСОБА_11 суд відхиляє, як такі що не мають значення для розгляду справи по суті спору. Всі відомості зазначені свідком, йому біли відомі зі слів ОСОБА_1

Отже, виходячи з того, що з боку ОСОБА_2 належним чином була проведена організація поїздка до Німеччини, а позивач з дружиною не реалізували своє право на поїздку на свій власний розсуд, то в задоволенні пред'явлених позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди, то такі вимоги є безпідставні, так я к у виниклих між сторонами договірних зобов'язаннях не передбачено можливість відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,64,88,209, 212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - про стягнення грошових коштів - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскарженев апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя -