Справа № 520/1669/15-ц
Провадження № 2-з/520/3/15
УХВАЛА

11.02.2015 року

Суддя Київського районного суду м.Одеси Луняченко В.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

10.02.15 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, подавши її до подання позовної заяви, в якій просить: накласти арешт на майно яке належить ОСОБА_2, а саме ? квартири №64 у будинку №52 корп. 3 по вул. ак. Вільямса у м.Одесі та надати заявнику двотижневий строк для підготування та подання позовної заяви.

Суд вважає, що вищевказана заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заявник зазначає, що буде звертатися до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Заявник звернувся з вимогою накласти арешт на нерухоме майно, але при цьому ним не надано доказів того, що це майно належить саме ОСОБА_2.

Суд не має можливості встановити можливість ускладнення виконання майбутнього рішення суду у зв'язку із невжиттям заходів забезпечення позову, оскільки заяву подано до подання позову.

Крім того, ч.4 ст. 151 ЦПК України, наголошує на те, що суд за заявою заінтересованої особи, може забезпечити позов до подання позовної заяви з метою запобігання порушенню права інтелектуальної власності.

Також до заяви, відповідно до вимоги тієї ж статті, додаються її копії відповідно до кількості осіб, щодо яких просять вжити заходи забезпечення позову та документ, що підтверджує сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову, що заявником не було надано.

Так само статтею 151 ЦПК України, а саме частиною 5 передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Враховуючи, що заяву про забезпечення позову подано до подання позовної заяви та при цьому не надано достатньо доказів в обгрунтування вимоги про накладення арешту на нерухоме майно, суд приходить до висновку про необхідність відмови в забезпеченні позову.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Луняченко В. О.