Справа № 140/3128/14-ц
№ 2/140/43/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2015 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Алєксєєнка В.М.

при секретарі Ференець М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Немирові

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

26.11.2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, вказавши, що 26.11.2011 року о 17:00 год. в м. Немирів вул. Горького, відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «Dewoo Nexia» рухаючись проїзною частиною вул. Горького в м. Немирові Віннцької областів напрямку м. Вінниці в районі перехрестя з вулицею Луначарського, не був уважним, в момент виникнення безпеки для його руху, а саме в момент об'єктивної появи в полі його зору пішохода ОСОБА_4, яка перетинала проїзну частину справа - наліво по ходу його руху в межах дорожньої розмітки, що означає нерегульований пішохідний перехід, не прийняв своєчасно заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 Своїми діями відповідач ОСОБА_2 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 б, 12.3 ПДР України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 443 від 6-28.12.2011 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що потягли за собою смерть потерпілої. Позивачка є онукою ОСОБА_4 та була визнана потерпілою по даній кримінальній справі.

Вироком Немирівського районного суду ОСОБА_2 визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортом строком на 1 рік. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком один рік

Своїми діями відповідач ОСОБА_2 завдав її матеріальної та моральної шкоди.

Матеріальна шкода полягає в витратах які вона понесла на лікування потерпілої, ритуальні послуги пов'язані із похованням, встановлення пам'ятника.

На придбання ліків нею затрачено 1908,97 грн., на ритуальні послуги 7695,00 грн., на виготовлення та встановлення пам'ятника 7671 грн., загальна сума матеріальних витрат 17274,97 грн.

Моральна шкода полягає в наступному: вона втратила близьку для неї людину, рідну бабусю, перенесла хвилювання та стрес, змушена була змінити свої життєві плани.

Завдану її моральну шкоду вона оцінює в розмірі 50000 грн.

Особою, яка завдала позивачу матеріальної та моральної шкоди, і водночас володільцем джерела підвищеної небезпеки - автомобіля - є ОСОБА_2

ОСОБА_2 зобов'язувався добровільно покрити всі витрати понесені нею, матеріальні збитки в сумі 17274,97 грн., моральну шкоду в сумі 50000 грн., на протязі двох років, але до цього часу він не відшкодував її шкоду.

Крім того, нею подано заяву до Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція з приводу відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди пов'язаного із заподіянням шкоди здоров'ю і життю ОСОБА_4 внаслідок ДТП, що мало місце 26.11.2011 року в м. Немирів, так як транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_2 застрахований саме в цій страховій компанії.

Листом від 29.10.2014 року її відмовлено у відшкодуванні шкоди з тієї підстави, що у вироку Немирівського районного суду від 16.02.2012 року зазначено, що однією із пом'якшуючих обставин - «добровільне відшкодування завданої з вини ОСОБА_2 шкоди».

Однак відповідач ОСОБА_2 сплатив її відшкодування понесених матеріальних витрат лише частково, він оплатив поминальний обід в ресторані «Мирів», після проведення поховання в сумі 8000 грн.

Крім того, відповідно до ст. 37.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата відшкодування страховки здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком всіх необхідних документів.

Всі необхідні сплати відшкодування документи нею надіслано відповідачеві ПАТ Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція.

Просить стягнути з Приватного акціонерного товариство Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція кошти в розмірі 17247,94 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків, 30000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та 500 грн. витрати за надання правової допомоги згідно квитанції та сплату судового збору.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги змінили, позивачка надала суду заяву про збільшення позовних вимог, просить стягнути з ПАТ Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція на її користь кошти в розмірі 20027,94 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 1500 грн. за надання правової допомоги згідно квитанції, стягнути з ОСОБА_2 20000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та витрати за сплату судового збору.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти задоволення позову.

В судовому засіданні представник відповідача Приватного акціонерного товариства Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція ОСОБА_6, який діє згідно довіреності позовні вимоги в частині стягнення матеріальних витрат визнав повністю, в частині стягнення правової допомоги не визнав.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та представників сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 16.02.2012 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України по факту порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_4 ( а. с. 14 ).

Позивачка визнана потерпілою по кримінальній справі, так як є онукою покійної ОСОБА_4, даний факт підтверджується копіями свідоцтв про укладення шлюбу ( а. с. 35, 48 ), паспортними даними ( а. с. 36 ) та копіями свідоцтв про народження ( а. с. 37, 49 ).

Згідно ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи а саме: копією накладних № 80 від 27.11.2011 року на суму 725,72 грн., № 75 від 27.11.2011 року на суму7695 грн., б/н від 24.06.2012 року на суму7671 грн. та за № 172 а від 26.11.2011 року на суму 1183,25 грн. про здійснення розрахунку при купівлі ліків ( а. с. 6, 7, 8, 9 ), копією списку медпрепаратів ( а. с. 16 ), копією бланку замовлення пам'ятника ( а. с. 20 ) та копією товарного чеку про здійснення розрахунку при купівлі одягу на суму 1480 грн. ( а. с. 45 ).

Позивач звернувся до страхової компанії ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» з приводу відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди пов'язаного із заподіянням шкоди здоров'ю і життю ОСОБА_4 внаслідок ДТП, що мало місце 26.11.2011 року в м. Немирів, так як транспортний засіб, яким керував відповідач ОСОБА_2 застрахований саме в цій страховій компанії, листом від 29.10.2014 року її відмовлено у відшкодуванні шкоди з тієї підстави, що у вироку Немирівського районного суду від 16.02.2012 року зазначено, що однією із пом'якшуючих обставин - «добровільне відшкодування завданої з вини ОСОБА_2 шкоди» ( а. с. 15 ).

Відповідно до ст. 37.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата відшкодування страховки здійснюється протягом одного місяця з дня отримання страховиком всіх необхідних документів.

До теперішнього часу страховою компанією не була відшкодована матеріальна шкода позивачу.

У зв'язку з вищевикладеним, враховуючи той факт, що вина відповідача ОСОБА_2 встановлена судом, страховою компанією матеріальну шкоду позивачу не відшкодоване, суд вважає можливим стягнути з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в рахунок заподіяної позивачу матеріальної шкоди 18871,72 гривень, а також підлягають стягненню витрати пов'язанні з оплатою правової допомоги в розмірі 1500 грн. та судового збору в розмірі 500 грн.

Згідно ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 2) ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів.

За правилами ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Частиною 3 статті 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди, визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вони є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Правова позиція Верховного Суду України з цього питання викладена в абзаці 2 п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» вказано, що суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору

Крім того, згідно роз'яснень, які містяться в пункті 9 вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд, враховуючи принципи розумності, виваженості та справедливості, вважає за доцільне позовні вимоги в частині відшкодування моральної (немайнової) шкоди задовольнити. Визначаючи її розмір, суд виходить із характеру правопорушення (шкоду було заподіяно діями, які містили ознаки злочину), глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини винної особи, яка завдала моральної шкоди.

Вирішуючи питання про стягнення витрат на користь позивача понесених ним при оплаті за правову допомогу, суд вважає, що вони підлягають до задоволення оскільки знайшли документальне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» (до 20.11.2011 року аналогічна Постанова Кабінету Міністрів України) встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні на користь якої ухвалено рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Таким чином склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження цих обставин представником позивача адвокатом - ОСОБА_5 було долучено до метеріалів справи квитанцію про оплату послуг надання правової допомоги, свідоцтво, угоду про надання юридичної допомоги ( а. с. 39, 40, 41 ), що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія» підлягає стягненню судовий збір на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1206 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 60, 61, 208, 209, 213 - 215, 218, 221-223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариство Українська пожежно-страхова компанія Вінницька дирекція на користь ОСОБА_1:

- 18871,72 грн. відшкодування матеріальних збитків;

- 1500 грн. відшкодування послуг за надання правової допомоги;

- 500 грн. повернення судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 20000 грн. відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: