Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження № 2/711/302/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Придніпровський районний суд

м. Черкаси

В складі: головуючого - судді Колода Л.Д.

при секретарі Гордієнко О.А.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності, зі стягненням відповідної грошової компенсації ,-

В с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про припинення права на частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності, зі стягненням відповідної грошової компенсації. Свою заяву мотивує тим, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя: померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1, визнання права власності в порядку спадкування на 3/8 частини квартири та визнання частково недійсним договору довічного утримання від 25.12.2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та ОСОБА_1

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24.07.2014 року в цивільній справі № 22ц/793/1528/14 вищевказане рішення скасовано та визнано право власності на 3/8 частини 50 по

квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Вказане рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2014 р.

На даний час, квартира, частку якої хоче виділити в натурі ОСОБА_2, продана, власником квартири з 11.04.2014 р. є ОСОБА_3, а тому виділ частки в натурі неможливий. ті 3цивільних і кримінальних справ від 18.09.2014 року.На сьогодні квартира, частку якої хоче виділити в натурі ОСОБА_2, продана, виділ частки в натурі неможливий.

На момент продажу квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання укладеного між ним та ОСОБА_6 25.12.2008 року. Після смерті ОСОБА_6 обтяження, накладене в рамках дії договору довічного утримання, було припинено 22.02.2014 року, інших перешкод для відчуження квартири власником не було і ОСОБА_1 розпорядився спадковим майном на власний розсуд, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.04.2014 року. Починаючи з 11.04.2014 р. повноцінним і єдиним власником спірної квартири є ОСОБА_3

Незважаючи на те, що позивач не згоден з рішенням апеляційного суду Черкаської області, яким визнано право власності на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 18.09.2014 року, якою відхилено касаційну скаргу ОСОБА_1, він вимушений виконувати їх. Однак, виконати рішення суду на сьогодні не є можливим, а тому позивач змушений звертатися до суду із позовом про припинення права власності ОСОБА_2 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 та стягнення з позивача компенсації за частку на користь ОСОБА_2

Відповідно до висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість об'єкту нерухомості станом на 17.10.2014 року вартість 3/8 частин квартири АДРЕСА_1 складає 102 965, 00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частині у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положенням ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім 'ї.

Як зазначено в абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

У зв'язку з тим, що частка відповідача є незначною, виділ її в натурі, згідно чинного законодавства, неможливий, тому просить суд припинити право ОСОБА_2 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1, зі стягненням грошової компенсації з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі дійсної вартості 3/8 частин квартири на час розгляду справи, а саме: 102 965 грн.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги змінив в частині визначення розміру грошової компенсації, а саме: сторони прийшли до згоди, що розмір 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 становить 168 315 грн. В зв'язку з цим просив суд припинити право ОСОБА_2 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1. Стягнути з нього грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 в розмірі дійсної вартості 3/8 частин квартири на час розгляду справи, а саме: 168 315 грн.

Представник позивача ОСОБА_7 змінені позовні вимоги підтримала повністю та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні змінені позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

Представник відповідача по довіреності ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом.

Третя особа приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про причину не явки суду не повідомила, була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи рекомендованим листом.

Суд ухвалив: справу розглядати у відсутності третіх осіб, які були належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, своїм правом на участь в судовому засіданні не скористалися.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, на підставі їх повного, об'єктивного та всебічного дослідження суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання спільним майном подружжя: померлих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартири АДРЕСА_1, визнання права власності в порядку спадкування на 3/8 частини квартири та визнання частково недійсним договору довічного утримання від 25.12.2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та ОСОБА_1

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 24.07.2014 року в цивільній справі № 22ц/793/1528/14 вищевказане рішення скасовано та визнано право власності на 3/8 частини 50 по

квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2

Вказане рішення залишено без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.09.2014 р., справа № 6-33720 св. 14.

В судовому засіданні встановлено, що, квартира, частку якої хоче виділити в натурі ОСОБА_2, продана, власником квартири з 11.04.2014 р. є ОСОБА_3, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, посвідченим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_4, реєстровий номер 1395, а тому виділ частки в натурі неможливий. ті 3цивільних і кримінальних справ від 18.09.2014 року.На сьогодні квартира, частку якої хоче виділити в натурі ОСОБА_2, продана, виділ частки в натурі неможливий.

На момент продажу квартира належала на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання укладеного між останнім та ОСОБА_6 25.12.2008 року. Після смерті ОСОБА_6 обтяження, накладене в рамках дії договору довічного утримання, було припинено 22.02.2014 року, інших перешкод для відчуження квартири власником не було і ОСОБА_1 розпорядився спадковим майном на власний розсуд, що підтверджується договором купівлі-продажу від 11.04.2014 року.

Оскільки на даний час виконати рішення суду не є можливим позивач звернувся до суду із позовом про припинення права власності ОСОБА_2 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 та стягнення з позивача компенсації за частку на користь ОСОБА_2

Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з положенням ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім 'ї.

Як зазначено в абз. 3 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", розмір такої грошової компенсації визначається за угодою сторін, а за відсутності такої угоди - судом за дійсною вартістю будинку (квартири) на час розгляду справи.

В судовому засіданні сторони прийшли до згоди про те, що 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 становить 168 315 грн.

На виконання вимог ч. 1 ст. 365 ЦК України позивачем було внесено на депозитний рахунок суду вартість 3/8 частини квартири АДРЕСА_1 в сумі 168 315 грн., що підтверджується оригіналами квитанції № 301110020 від 11.02.2015 р., № 301310047 від 13.02.2015 р., які приєднані до матеріалів справи.

На підставі вищевикладеного, в зв'язку з тим, що частка відповідача є незначною, виділ її в натурі, згідно чинного законодавства, неможливий, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 16,358, 364, 365 ЦК України , ст.ст. 8,10, 11, 60, 212, 213, 215, 223 ЦПК України,

В и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 3/8 частини квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 грошову компенсацію на користь ОСОБА_2 в розмірі вартості 3/8 частин квартири, а саме: 168 315 грн. (сто шістдесят вісім тисяч триста п'ятнадцять гривень).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення через суд першої інстанції до апеляційного суду Черкаської області.

Головуючий: Л. Д. Колода