Справа № 370/1106/14-ц Головуючий у І інстанції Косенко А.В.
Провадження № 22-ц/780/895/15 Доповідач у 2 інстанції Воробйова Н.С.
Категорія 29 16.02.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

16 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Матвієнко Ю.О.

при секретарі Черепинець А.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Садівничого товариства «Дубки» наукового-виробничого об»єднання «Сатурн» - Приймака Олексія Юрійовича на рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Садівничого товариства «Дубки» науково-виробничого об»єднання «Сатурн», ОСОБА_4, третя особи: ОСОБА_5, Наливайківська сільська рада Макарівського району Київської області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про визнання рішення та дій садового товариства незаконними та відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся до суду з названим позовом.

Посилався на те, що з липня 2006 року він є членом садівничого товариства «Дубки» науково - виробничого об'єднання «Сатурн». Йому було виділено у користування земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,12 га, у відповідності з рішенням загальних зборів товариства.

24 грудня 2009 року на засіданні виконкому Наливайківської сільської ради № 150 прийнято рішення про надання дозволу на ведення будівництва власного садового будинку в комплексі з господарськими будівлями (сараю, гаражу та ін.). За цей час на відведеній позивачу земельній ділянці НОМЕР_1, останній збудував будинок, на який 02 грудня 2010 року було оформлено технічний паспорт.

На протязі тривалого проміжку часу позивач вважав, що він є законослухняним користувачем вищевказаної земельної ділянки, адже сумлінно виконував вимоги законодавства та Статуту товариства, належно, безперервно користувався земельною ділянкою, обробляв її.

Проте, через деякий час, позивачу стало відомо, що земельну ділянку НОМЕР_1 в садівничому товаристві «Дубки» науково - виробничого об'єднання «Сатурн», приватизувала інша особа, що позбавило його можливості оформити право власності на земельну ділянку НОМЕР_1.

Як виявилося, товариством проводились загальні збори у 2009, 2010 роках, на які позивач не був запрошений, та на яких, з незрозумілих позивачу причин, земельну ділянку НОМЕР_1, якою останній користується з 2006 року та на якій станом на 2009 рік уже був збудований будинок, виділено ОСОБА_6, а в подальшому, за заявою останнього передано ОСОБА_7

Стверджує, що неправдивою інформацією, що міститься в довідці товариства, відповідачем було введено в оману Макарівську районну державну адміністрацію, оскільки на підставі цієї довідки ОСОБА_7, отримав дозвіл на приватизацію земельної ділянки та допущено факт, що одночасно двом особам виділено земельну ділянку НОМЕР_1.

Посилаючись на викладене, позивач просив визнати рішення та дії садового товариства незаконними, відшкодувати йому моральну шкоду.

Рішенням Макарівського районного суду Київської області від 12 листопада 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано рішення загальних зборів садівничого товариства «Дубки» НВО «Сатурн» від 20 грудня 2009 року (протокол від 20 грудня 2009 року загальних зборів садівничого товариства «Дубки» НВО «Сатурн») в частині затвердження в списку членів с/т «Дубки» з виділенням земельної ділянки НОМЕР_1, ОСОБА_6

Визнано незаконним і скасовано рішення (протокол № 2) засідання правління СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 25 грудня 2009 року в частині включення до списків членів садового товариства ОСОБА_6 - земельна ділянка НОМЕР_1 (пункт 1); в частині закріплення за ОСОБА_7 земельної ділянки НОМЕР_1 (пункт 2), в частині затвердження рішення щодо видачі ОСОБА_7 довідки для приватизації земельної ділянки НОМЕР_1.

Визнано незаконним і скасовано рішення загальних зборів СТ «Дубки» НВО «Сатурн» від 18 грудня 2010 року в частині включення до членів товариства ОСОБА_7 та закріплення за ОСОБА_7 земельної ділянки НОМЕР_1.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення суду з підстав невідповідності його вимогам матеріального та процесуального права, невідповідності висновків суду обставинам справи та ухвалити нове рішення, яким в задоволені вимог ОСОБА_3 відмовити .

Апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

По справі встановлено, що у 1992 році було створено садівниче товариство «Дубки» науково-виробничого об'єднання «Сатурн» м. Києва на території Наливайківської сільської ради.

П. 1.1 Статуту визначено, що товариство являє собою добровільне об'єднання громадян, працюючих чи проживаючих у м. Києві та області. Здійснює свою діяльність на земельних ділянках наданих в безстрокове користування для організації колективного саду рішенням Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області від 25 лютого 1992 року №15, загальною площею 14, 6 га, поле №6 за адресою: Макарівський район с. Наливайківка 104 ділянки по 1200 м2. (а.с. 132 - 142).

02 липня 2006 року відбулося засідання правління СТ «Дубки» , на якому було прийнято рішення про виключення власників земельних ділянок , у т.ч. ОСОБА_6 , ділянка НОМЕР_1) №4,5,6,8,9,17,25,29,38,64,65,65,69,75,86, 87,92,93,101,40,49,50,51,55,70,88,34,61,62,83,84,85 за не обробіток даних ділянок на протязі двох років.

Цим же рішенням прийнято в члени садівницького товариства інших осіб, у т.ч. ОСОБА_3, надавши їм земельні ділянки, які належали виключеним із складу членів товариства особам. ОСОБА_3 було включено до членів товариства та закріплено за останнім земельну ділянку НОМЕР_1, площею 0,12 га.

05 серпня 2006 року загальними зборами членів садового товариства «Дубки» підтверджено рішення правління товариства від 02 липня 2006 року та виключено власників земельних ділянок, у т.ч. ОСОБА_6.( діл. НОМЕР_1) з членів товариства; позивача було прийнято до членів товариства у відповідності з рішенням розширеного правління товариства від 02 липня 2006 року.

Рішенням Макарівського районного суду від 19 червня 2009 року рішення розширеного правління СТ «Дубки» від 02 липня 2006 року, затвердженого загальними зборами членів садового товариства «Дубки» від 05 серпня 2006 року про виключення з членів садового товариства ОСОБА_9 та інших, у т.ч. ОСОБА_6 визнано неправомірним та скасовано. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2009 року дане рішення залишено без змін (а.с.26-30).

В силу положень ч.3 ст.61 ЦПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.

На виконання зазначених вище судових рішень, 20 грудня 2009 року загальними зборами СТ «Дубки» було прийнято рішення про затвердження переліку осіб ( у т.ч. ОСОБА_6.), поновлених у членах товариства з моменту виключення.

Дана обставина свідчить про те, що ОСОБА_6, який користувався земельною ділянкою НОМЕР_1 в СТ «Дубки» незаконно був виключений із членів садового товариства та поновлений у своїх правах на підставі судових рішень та рішень загальних зборів членів садового товариства у 2009 році з серпня 2006 року.

При цьому, досліджуючи ідентичні обставини виключення із членів СТ «Дубки» іншого члена садівничого товариства-ОСОБА_10., Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 25 червня 2014 року по справі №6-793св14 вказав на те, що суд відмовляючи позивачці у позові, фактично самоусунувся від розгляду спору по суті, пославшись на одні обставини, встановлені рішенням суду та відхиляючи інші, не звернув увагу на те, що рішенням Макарівського районного суду від 19 червня 2009 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області, визнано, що ОСОБА_10 незаконно виключено із членів СТ «Дубки» та поновлено у членстві з моменту виключення, а отже поновлено її в усіх правах, у тому числі у праві на користування спірною земельною ділянкою.

Як вбачається зі змісту протоколу №2 засідання правління СТ «Дубки» від 25 грудня 2009 року було підтверджено перелік дійсних членів товариства, які раніше безпідставно були виключені з учасників товариства (а.с.124-125).

З вказаного протоколу також встановлено, що в порядок денний засідання правління було включено питання щодо прохання ОСОБА_6 про переведення його земельної ділянки НОМЕР_1 на його сина ОСОБА_7

Правлінням задоволено зазначене клопотання, оскільки таке право учасника товариства передбачено було п.10 Статуту товариства ( в редакції, чинній на час розгляду).

Згідно витягу з протоколу загальних зборів СТ «Дубки» від 18 грудня 2010 року рішення правління, у тому числі і про переведення земельної ділянки НОМЕР_1 з ОСОБА_6 на ОСОБА_7, було затверджено ( а.с.126).

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд, посилаючись на рішення (протокол №4) розширеного правління СТ «Дубки» від 02 липня 2006 року, затверджене загальними зборами членів садового товариства «Дубки» (протокол № 5) від 05 липня 2006 року, виходив з того, що позивач на законних підставах був включений до членів товариства і за ним була закріплена земельна ділянка НОМЕР_1 в садовому товаристві, а також, що позивач у законний спосіб отримав дозвіл та побудував на належній йому земельній ділянці будинок , а тому дійшов висновку про неправомірність та незаконність рішень та дій садового товариства, що призвели до наслідків, за якими двом особам виділено одну і ту ж земельну ділянку.

З урахуванням викладеного вище, даний висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як вже наголошувалося, рішенням Макарівського районного суду від 19 червня 2009 року рішення розширеного правління СТ «Дубки» від 02 липня 2006 року, затвердженого загальними зборами членів садового товариства «Дубки» від 05 серпня 2006 року про виключення з членів садового товариства членів товариства, у т.ч. ОСОБА_6,, на які посилається суд на обґрунтування даного рішення, визнано неправомірним та скасовано. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 18 листопада 2009 року дане рішення залишено без змін. Суд проігнорував дану обставину.

За змістом вказаного рішення, членів садового товариства, у т.ч. ОСОБА_6, незаконно було виключено із членів СТ «Дубки» та поновлено у членстві з моменту виключення, а отже і поновлено в усіх правах, у тому числі у праві на користування спірною земельною ділянкою.

Саме на виконання зазначених вище судових рішень , 20 грудня 2009 року загальними зборами СТ «Дубки» було прийнято рішення про затвердження переліку осіб ( у т.ч. ОСОБА_6.), поновлених у членах товариства з моменту виключення.

У даному випадку, мало місце поновлення ОСОБА_6 в членах товариства, і як наслідок, у користуванні земельною ділянкою НОМЕР_1, а не вкючення ( прийняття) до списків членів СТ, як зазначає суд.

Не можна також вважати обґрунтованим висновок суду про неправомірність дій відповідача в частині переведення прав на користування земельною ділянкою НОМЕР_1 з ОСОБА_6 на його сина ОСОБА_11, оскільки таке право передбачено положеннями Статуту СТ»Дубки», чинного на час прийняття рішення правлінням, а саме станом на 25 грудня 2009 року.

Не ґрунтується також на матеріалах справи рішення суду в частині скасування рішення правління садового товариства від 25 грудня 2009 року стосовно затвердження рішення щодо видачі ОСОБА_7 довідки для приватизації земельної ділянки НОМЕР_1, оскільки таке рішення правлінням не приймалося ( вирішено: видати довідки всім членам СТ «Дубки», які звернулися до правління …, а.с.125).

Також суд вважав доведеним, що ОСОБА_3 на законних підставах отримав дозвіл та побудував будинок на спірній земельній ділянці, але даний висновок суду не у повній мірі відповідає обставинам справи.

Як вже зазначалося, на час прийняття рішення про виключення членів садового товариства , у т. ч. ОСОБА_6, станом на 2006 рік, в користуванні останнього була земельна ділянка НОМЕР_1.

В той же час в довідці, датованій 25 листопада 2009 року №11, виданій на ім.»я ОСОБА_3 головою правління ОСОБА_5 зазначено, що земельна ділянка НОМЕР_1 площею 0,12 га виділено Садівничому товариству «Дубки» в постійне користування на підставі рішення Наливайківської сільської ради від 25 лютого 1992 року, на час виділення в користування гр..ОСОБА_3 не була забудована капітальними спорудами і нікому з членів Садівничого товариства «Дубки», з часу заснування товариства не належала (а.с.11). На думку колегії, зазначена інформація не відповідає дійсним обставинам справи. ОСОБА_5 достовірно знала про спори, що мали місце між членами товариства та товариством стосовно членства в товаристві та користування земельними ділянками.

З витягу протоколу №12 засідання виконкому Наливайківської сільської ради від 24 грудня 2009 року вбачається, що ОСОБА_3, якому виділено земельну ділянку загальними зборами садового товариства «Дубки (протокол №4 від 02.07.2006 року) надано дозвіл на будівництво садового будинку в комплексі з господарськими будівлями та зобов»язано у двомісячний термін одержати у районній архітектурі будівельний паспорт на право забудови земельної ділянки; попереджено, що до одержання технічної документації у районній архітектурі, розпочинати будь-які роботи заборонено (а.с.13).

Відповідно до листів Інспекції державно-будівельного контролю в Київській області у ході перевірки встановлено (09.04.2010р. на ім.»я забудовника ОСОБА_3, 27.09.2010 року- на ім.»я Прокурора Макарівського району, проведена , зокрема, ОСОБА_3 ) інспекція вважає дану забудівлю самовільною ( а.с.179-180).

Посилання суду на те, що на час прийняття рішенням загальними зборами членів СТ «Дубки» від 20 грудня 2009 року та протоколу №2 засіданням правління товариства від 25 грудня 2009 року, щодо передання в користування ОСОБА_6 земельної ділянки НОМЕР_1, даною земельною ділянкою користувався позивач та на ній вже був побудований будинок, на думку колегії є безпідставними. Оформлення технічного паспорту на будівництво не встановлює законності побудови та не підтверджує право власності на будинок.

Колегія суддів вважає, що висновки суду не ґрунтуються на вимогах закону та обставинах справи.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

В силу ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішення суду не відповідає нормам матеріального і процесуального права, а тому не може бути залишеним без змін

В силу ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з»ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому не може бути залишеним без змін, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким слід відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.307, 309 ЦПК України, колегія

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника Садівничого товариства «Дубки» наукового-виробничого об»єднання «Сатурн» - Приймака Олексія Юрійовича - задовольнити.

Рішення Макарівського районного суду Київської області від 12 листопада 2014 року скасувати. Ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: