Справа № 333/1734/15-ц
Провадження № 2/333/1289/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.04.2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: - головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Колесник А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Комунарська районна адміністрація Запорізької міської ради, як орган опіки та піклування служба у справах дітей про визначення місця проживання дитини, розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини, стягнення аліментів та розірвання шлюбу, вказавши, що з відповідачкою ОСОБА_2 він перебуває у шлюбі, який зареєстрований 30 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що було зроблено актовий запис №360. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, З серпня 2014 р. шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, дитина залишилась проживати з батьком - ОСОБА_1 Відповідачка за весь цей час відношень з чоловіком та донькою не підтримувала, участі у вихованні дитини не брала. Позивач вважає, що подальше сумісне проживання не можливе, підтримувати шлюбні відносини не бажає. Позивач має постійну роботу, самостійний дохід та постійне місце проживання, має добрі стосунки з донькою, тому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з батьком та стягнути аліменти.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб та визначити місце проживання ОСОБА_3 з ним, позовну вимогу про стягнення аліментів просить залишити без розгляду.

Відповідач, ОСОБА_2 не з'явилася до суду, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, про розгляд справи у відсутності представника органу опіки та піклування.

Керуючись ст. 169 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та представника третьої особи - органу опіки та піклування.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено:

З 30 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, про що було зроблено актовий запис №360, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження останньої, виданого Відділом державної реєстрації актів про народження Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим 27.11.2012 року, актовий запис № 4837.

З серпня 2014 р. шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає з батьком, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, бажання до примирення у сторін відсутнє. Подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Спору щодо нажитого в шлюбі майна немає.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені по справі, свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси та інтереси дитини, що мають істотне значення, в зв'язку з чим підлягає розірванню.

Згідно Довідки про доходи від 06.03.2015 р. виданої Комунальним закладом «Пологовий будинок № 4» позивач ОСОБА_1 за період з вересня 2014 р. по лютий 2015 року отримує заробітну плату у розмірі 2830, 02 грн. в місяць.

Позивач ОСОБА_1 позитивно характеризується за місцем роботи, згідно наявної в матеріалах справи характеристики.

Згідно Акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 у складі комісії працівників Служби у справах дітей Запорізької міської ради від 18.03.2015 р., для дитини ОСОБА_3 створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку та проживання.

Згідно Довідки Дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 21 «Кораблик» від 02.03.2015 р., ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 21 «Кораблик» Запорізької міської ради Запорізької області. Батько бере активну участь в вихованні доньки, а саме приводе та забирає з дитячого садка, відвідує батьківські збори та дитячі свята, бере участь у реконструкції ігорового майданчика. Мати, ОСОБА_2 часто відсутня, у зв'язку з виїздами на територію АР Крим.

З заяви відповідачки ОСОБА_2 вбачається, що вона планує виїхати на постійне місце проживання в АР Крим у зв'язку з чим не заперечує проти встановлення місця проживання ОСОБА_3 з позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно з частинами 2, 3 статті 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дитини суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

Дослідивши докази та враховуючи інтереси дитини, а також те, що, неповнолітня ОСОБА_3 на теперішній час проживає разом з батьком, який має постійний дохід і постійне місце проживання, займається вихованням та розвитком доньки, піклується про стан її здоров'я, за місцем проживання батька дитини створені усі умови для нормального проживання, розвитку та відпочинку дитини, суд вважає, що місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 необхідно визнати разом з батьком - ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 105, 112, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 30 вересня 2011 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Сімферопольського міського управління юстиції Автономної Республіки Крим, актовий запис № 360 - розірвати.

ОСОБА_2 залишити прізвище «ОСОБА_2», яке було змінено під час державної реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, є документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Визначити місце проживання та виховання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 з батьком - ОСОБА_1.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: А.І. Боровікова