Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі суддів: Малько О.С., Василевича В.С., Собіни І.М.,

секретар судового засідання: Пиляй І.С.,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського міського суду від 16 червня 2015 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Авангард" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали цивільної справи та доводи апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду від 16 червня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Авангард" заборгованість згідно договору від 16 березня 1998 року в розмірі 1704 гривні основного боргу, 200 гривень пені та 24 гривні 80 коп. річних, 250 гривень витрат на правову допомогу і 243 гривні 60 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі на це рішення ОСОБА_1 вказує, що суд при вирішенні спору не врахував тієї обставини, що позивач не вправі вимагати стягнення з нього боргу на підставі укладеного 01 квітня 2013 року договору про відступлення права вимоги між ТОВ "Компанія Авангард" та ТОВ "Будівельна компанія Авангард", оскільки передача права вимоги за договором не може тягти за собою виникнення у нового кредитора будь-яких обов'язків первісного кредитора у зобов'язанні.

Покликання в рішенні суду, як на підставу стягнення з нього заборгованості, на договір від 16 березня 1998 року вважає безпідставним, тому що цей договір на його думку втратив силу ще 01 січня 2006 року на підставі Закону України "Про житлово-комунальні послуги".

Зазначає, що заборгованість може виникати лише перед тим суб'єктом господарювання, який одержав замовлення на виконання конкретної послуги на його НОМЕР_1 стоянці, узгодив з ним її вартість, фактично виконав, передав замовнику; однак ні він, ні позивач замовлень на виконання послуг не робили, не виконували, і в рішенні суду не міститься покликань на норму права згідно якої задоволено позов.

Жодних зобов'язань у нього перед позивачем не було і немає, а ТОВ "Компанія "Авангард" таких обов'язків позивачу не передавала і по закону передати не могла.

Просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ "Будівельна компанія Авангард" вказує, що судом обґрунтовано і правомірно задоволено позовні вимоги про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на підставі договору №7-237 від 16 березня 1998 року, за умовами якого ЗАТ "Авангард", правонаступниками якого є ТОВ "Компанія "Авангард" і ТОВ "Будівельна компанія Авангард", забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а власник гараж-стоянки своєчасно сплачує кошти за надані послуги та дотримується всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу.

Позивачем було надано суду належні докази порушення ОСОБА_1 умов укладеного 16 березня 1998 року договору, який він підписав без будь-якого примусу.

З покликанням на рішення судів, ухвалені в 2013-2014 р.р., якими задоволено вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за певні періоди, вказує, що відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ.

Вважає безпідставним покликання відповідача на ухвалу Вищого спеціалізованого суду України від 22 квітня 2015 року, оскільки ухвала ця прийнята у справі, позивачем у якій є ОСОБА_1, і ця ухвала не є остаточною, а справа перебуває на розгляді суду першої інстанції.

Просить відхилити апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням у справі нового рішення з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ТОВ "Будівельна компанія Авангард" про стягнення з ОСОБА_1 як власника гараж-стоянки НОМЕР_1 в гаражному комплексі за адресою м.Рівне, вул. Є.Коновальця, 7а, власником якого є зазначене товариство, заборгованості, суд першої інстанції виходив з доведеності неналежного виконання відповідачем зобов'язань згідно укладеного 16 березня 1998 року договору про надання послуг, право вимоги за яким перейшло до позивача на підставі укладеного 01 квітня 2013 року договору про відступлення права вимоги між ТОВ "Компанія Авангард" та ТОВ "Будівельна компанія Авангард".

Між тим, такі висновки суду не відповідають як фактичним обставинам справи, так і нормам Цивільного кодексу України, якими регулюються спірні правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 16 березня 1998 року між ОСОБА_1 та малим колективним підприємством "Авангард" було укладено договір, згідно умов якого МКП "Авангард" як основний власник споруди гаражного комплексу в м.Рівне, вул. Є.Коновальця, 7а, забезпечує експлуатацію гаражного комплексу, несе відповідальність за роботу енергозабезпечення та водопостачання, каналізації, телефонізації, систем пожежогасіння, а власник гараж-стоянки своєчасно сплачує кошти за надані послуги та дотримується всіх вимог по експлуатації гаражного комплексу.

Відповідно до Статуту закритого акціонерного товариства "Авангард" вказане товариство створено згідно установчого договору від 18 березня 1997 року і є правонаступником малого колективного підприємства "Авангард"(а.с.7).

Правонаступником ЗАТ "Авангард" згідно Статуту затвердженого загальними зборами учасників від 16 грудня 2013 року стало товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" (а.с.8).

В 2009 році затверджено Статут товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія Авангард", засновником товариства згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців є ОСОБА_3, відомості про правонаступництво цього товариства після ЗАТ "Авангард" відсутні.

В укладеному 01 квітня 2013 року договорі про відступлення права вимоги між ТОВ"Компанія Авангард" та ТОВ "Будівельна Компанія Авангард" зазначено, що первісний кредитор передає новому кредиторові, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредиторові і стає кредитором за договором № 7-237 від 16 березня 1998 року, укладеним між первісним кредитором та ОСОБА_1

Відповідно до ст.512 Цивільного кодексу України серед підстав заміни кредитора у зобов'язанні визначено як цесію - передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином так і правонаступництво.

Укладений договір відступлення права вимоги міг бути здійснений за умови, що це не суперечить договору чи закону - ч.3 ст.512 Цивільного кодексу України.

Встановлено, що на час укладення 1 квітня 2013 року договору про відступлення права вимоги між ТОВ"Компанія Авангард" та ТОВ "Будівельна Компанія Авангард", товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" не існувало, оскільки згідно Статуту цього товариства воно було утворено загальними зборами учасників лише 16 грудня 2013 року і Статут цього товариства було зареєстровано 19 грудня 2013 року.

За наведеного договір про відступлення права вимоги в квітні 2013 року не міг бути укладеним між ТОВ"Компанія Авангард" та ТОВ "Будівельна Компанія Авангард" , а тому у товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна Компанія Авангард" відсутнє право вимоги щодо відповідача.

Договір № 7-237 від 16 березня 1998 року, на який міститься покликання як на підставу заявлених вимог про стягнення заборгованості, було укладено між ОСОБА_1 та малим колективним підприємством "Авангард", яке ще в 1997 році припинило своє існування, виходячи з того факту, що згідно установчого договору від 18 березня 1997 року було створено закрите акціонерне товариство "Авангард" і відповідно до його Статуту воно є правонаступником малого колективного підприємства "Авангард" (а.с.7).

Ця обставина також виключає відповідальність ОСОБА_1 щодо сплати заборгованості по оплаті витрат на експлуатацію стоянки перед товариством, яке заявило позов.

На підставі наведеного, ст.512 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319, 323-325 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від 16 червня 2015 року скасувати.

В задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Авангард" до ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Авангард" про стягнення заборгованості - відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельна компанія Авангард" на користь ОСОБА_1 121 грн. 80 грн. (сто двадцять одну гривню і вісімдесят копійок) судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Малько О.С. Василевич В.С. Собіна І.М.