АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2541/2015 Головуючий у І інстанції - Петренко Н.О.
Доповідач - Андрієнко А.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді Андрієнко А.М.

Суддів: Заришняк Г.М.

МараєвоїН.Є.

При секретарі Осмолович В.С.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - Чапіка Миколи Миколайовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача ОСОБА_3, мотивуючи свої вимоги тим, що 18.09.2008 року між ними був укладений кредитний договір № 444/П/РП/2008-840, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 201 545,08 доларів США, строком до 12.09.2033 року зі сплатою 14,99% річних. На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 18.09.2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира АДРЕСА_1 і належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2008 року. Відповідач належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконує, у зв'язку з чим станом на 19.05.2014 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 397 684,02 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 4 673 605,27 грн. Позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу ПАТ "КБ "Надра" з застосуванням процедури продажу, передбаченої ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 3 654 грн.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 листопада 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю, мотивуючи тим, що суд неповно з'ясував обставини справи, зібраним доказам не дав належної оцінки та допустив порушення норм матеріального і процесуального закону .

Представник апелянта підтримала апеляційну скаргу , просила рішення суду першої інстанції скасувати, позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача просив відхилити апеляційну скаргу , а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обгрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що 8.09.2008 року між позивачем ПАТ «КБ «Надра» та відповідачем ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 444/П/РП/2008-840, згідно з умовами якого відповідач отримала кредит в розмірі 201 545,08 доларів США, строком до 12.09.2033 року зі сплатою 14,99% річних.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір іпотеки від 18.09.2008 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира АДРЕСА_1, яка складається з 2х кімнат, загальною площею 46,40 кв.м., жилою площею 29,60 кв.м. і належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу квартири від 18.09.2008 року.

Відповідач належним чином свої зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 19.05.2014 року загальна сума заборгованості за кредитом становить 397 684,02 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 4 673 605,27 грн., яка складається з:

2 348 462,20 грн. - заборгованість за кредитом;

1 849 594,78 грн. - заборгованість за відсотками;

238 691,36 грн. - пеня;

236 856,93 грн. - штраф;

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим, 7 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», згідно з яким протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

В даному випадку Закон від 7.06.2014 року пом'якшує становище відповідача, а тому суд першої інстанції правомірно застосував його до правовідносин, що виникли між сторонами по справі.

Посилання апелянта на те, що суд неповно дослідив обставини справи та не встановив чи має відповідач інше місце проживання, не може бути прийнято до уваги, оскільки як вбачається із матеріалів справи відповідач проживає та зареєстрована в спірній квартирі, яка виступає предметом іпотеки та яка за своєю площею не перевищує 140 кв. метрів.

Із витягу із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 19.02.2015 року вбачається, що дані про існування іншого нерухомого майна у відповідача по справі відсутні.

Апелянт не надав докази, які б спросували зазначені обставини.

Колегія суддів також не погоджується із доводами апелянта в тій частині, що застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» порушує його права , оскільки в разі скасування зазначеного закону позивач не буде позбавлений можливості звернутися до суду з таким позовом із інших підстав.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з'ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам матеріального та процесуального права і не може бути скасоване з підстав, що наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст..ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» - Чапіка Миколи Миколайовича відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м.Києва від 17 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді :