АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/548/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Матковської Л.О.,

при секретарі - Бондарі О.В.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а:

27 листопада 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначила, що перебувала з ОСОБА_2 у шлюбі. ІНФОРМАЦІЯ_1 від шлюбу з відповідачем народився син ОСОБА_3. 1 листопада 2011 року шлюб між ними було розірвано. Відповідач ухиляється від обов'язку утримувати дитину, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає.

А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/3 частини усіх видів доходу.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 27.11.2014 року до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави 243 грн. 60 коп. судового збору. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Непогоджуючись із таким рішенням, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів у частці від заробітку, ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з нього на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу щомісячно, починаючи з 27.11.2014 року до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Порозова І.Ю. Провадження № 22-ц/792/548/15

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 48, 50

Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене з неповним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

При визначені розміру аліментів суд першої інстанції не врахував усіх обставин, як цього вимагають положення ст. 182 СК України.

Так, суд не взяв до уваги, що він отримує мінімальну заробітну плату. Працює на сезонній роботі - оператором котельні у школі і заробітну плату отримує лише в період опалювального сезону.

Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Власного житла у нього немає, а тому змушений винаймати квартиру, що також впливає на його матеріальний стан.

На його думку, визначений судом першої інстанції розмір аліментів є великим та неспіврозмірним, враховуючи, що вони стягуються на утримання однієї дитини.

Відповідач ОСОБА_2 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які у ній зазначені. Пояснив, що добровільно коштів на утримання сина не надає, хоча знає, що він їх потребує, оскільки хворіє. Зокрема, знає, що йому робили декілька операцій.

Позивачка ОСОБА_1 заперечила проти апеляційної скарги, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим та просила залишити його без змін. Вказала, що вона немає можливості працювати, оскільки здійснює догляд за сином-інвалідом. Відповідач же зобов'язаний утримувати сина, оскільки є його батьком.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним, обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та ці обставини оспорені не були, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сином ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Вказане підтверджується даними свідоцтва про народження (а.с. 3).

1 листопада 2011 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 2).

Після розірвання шлюбу між сторонами їх син проживає разом із матір'ю ОСОБА_1 та перебуває на її утриманні, про що Малинівською сільською радою Хмельницького району Хмельницької області 13.11.2014 року була видана довідка за № 558 (а.с. 4).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1, виданого управлінням соціального захисту населення Хмельницької районної державної адміністрації, дитина сторін є інвалідом з дитинства (а.с. 5).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Оцінивши надані докази, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що між сторонами виникли сімейні правовідносини, пов'язані з обов'язком батька утримувати дитину. Враховуючи стан здоров'я дитини, зокрема те, що вона є інвалідом з дитинства, відсутність на утриманні відповідача інших дітей, суд правильно визначив і розмір аліментів - 1/3 частину від усіх видів доходу щомісячно.

Доводи апеляційної скарги про те, що апелянт працює на сезонній роботі, отримує мінімальну заробітну плату, а тому розмір стягуваних з нього аліментів є великим, апеляційний суд відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до довідки про доходи ОСОБА_2 від 5 березня 2015 року, виданої відділом освіти, молоді та спорту Летичівської районної державної адміністрації, останній працює в Ставницькій ЗОШ І-ІІІ ступенів, займає посаду опалювача котельні. За жовтень-грудень 2014 року та січень-лютий 2015 року отримав 5643 грн. 79 коп., що в середньому за один місяць становить 1128 грн. 75 коп. (а.с. 64).

Вказане свідчить про те, що ОСОБА_2 спроможний сплачувати аліменти, визначені судом на утримання сина-інваліда, який самостійного заробітку немає.

Окрім того, відповідач є особою працездатного віку, у нього відсутні інші утриманці, а тому, спроможний та зобов'язаний надавати матеріальне утримання своєму сину, який є інвалідом та потребує особливого догляду і додаткових матеріальних витрат. До того ж, сезонна робота не позбавляє ОСОБА_2 можливості знаходити інший заробіток.

Що стосується доводів апелянта про те, що на його утриманні перебуває непрацездатна матір ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, то вони спростовуються даними довідки, виданої управлінням Пенсійного фонду України в Деражнянському районі Хмельницької області, згідно якої остання перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію за віком у розмірі 999 грн. Отже, підстав вважати, що остання перебуває на утриманні ОСОБА_2 немає (а.с. 51).

Згідно з довідкою про склад сім'ї, виданої Меджибізькою селищною радою Летичівського району, ОСОБА_2 проживає у сім'ї ОСОБА_9 по АДРЕСА_1 (а.с. 46). Даними вказаної довідки спростовуються доводи апелянта про те, що він винаймає квартиру і це впливає на його матеріальний стан. Будь-яких доказів на підтвердження свого доводу, як-то: договору найму житла, квитанції по оплаті за оренду чи оплату житлово-комунальних послуг такого житла, апелянтом надано не було.

Інші доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б простували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Судом першої інстанції дотримані вимоги процесуального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка, тому підстав для скасування його рішення в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова