Провадження № 2/712/213/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - ТКАЧ А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Комунальне підприємство «Соснівська служба утримання будинків» Дільниця № 4, третя особа: Орган опіки та піклування м. Черкаси про встановлення порядку користування житловим приміщенням та розподілення особових рахунків, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із даним позовом до відповідачів про встановлення порядку користування житловим приміщенням та розподілення особових рахунків, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 грудня 2011 року вона є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Власником іншої 1/2 частини квартири є відповідач по справі її рідний брат - ОСОБА_2. На даний час у вищеозначеній квартирі проживає відповідач разом зі своєю сім'єю. Квартира складається із 3-х кімнат, розмірами 17,0 кв.м, 11.9 кв.м та 11.2 кв.м. Всі кімнати ізольовані. Окрім цього, кімнати розміром 17.0 кв.м та 11.9 кв.м мають балкони. Житлове приміщення облаштоване кухнею, коридором, ванною кімнатою, туалетом, загальна площа квартири складає 66,6 кв. м. На даний час вона з відповідачем не може порозумітися щодо використання вищезазначеної квартири та проживання в ній. Ізольована кімната, на яку претендує, площею 17.0 кв. м з балконом найбільш наближена до її ідеальної частки у праві спільної часткової власності на житлове приміщення. У користуванні відповідача та його сім»ї залишаються дві кімнати з балконом. У спільному користуванні залишається кухня, ванна, туалет та коридор. Вважає, що такий порядок користування квартирою не буде погіршувати житлові умови користувачів. Крім цього просила зобов'язати відповідача КП «Соснівський СУБ» розподілити між користувачами квартири особові рахунки, та укласти з ними окремі договори найму.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги доповнила та просила суд встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити позивачці у користування ізольовану кімнату розміром 17.0 кв. м. з балконом, а відповідачу - кімнату розміром 11.9 кв. м. з балконом та кімнату розміром 11,2 кв.м. Залишити у спільному користуванні сторін: коридор, кухню, туалет та ванну кімнату. Розподілити між користувачами квартири особові рахунки, зобов'язавши КП «Соснівський СУБ» укласти з ними окремі договори найму, а також усунути перешкоди в користуванні житловим приміщенням шляхом вселення та надання ключів від вхідної двері в під'їзд та квартиру.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив у задоволенні відмовити.

Представник відповідача КП «Соснівська СУБ» в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений, причини неявки суду не відомі.

Ухвалою суду від 25.11.2014 року до участі в розгляді справи залучено Орган опіки та піклування м. Черкаси, який надав суду акт обстеження житлово-побутових умов у житлі за адресою АДРЕСА_1.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 07 грудня 2011 року позивач є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Власником іншої 1/2 частини квартири є відповідач по справі ОСОБА_2.

Згідно технічного паспорту спірна квартира складається з трьох ізольованих кімнат площею 17,0 кв. м.; 11,9 кв. м.; 11,2 кв. м. Загальна площа квартири - 66,6 кв. м. Житлова площа квартири 40,1 кв. м.

Як пояснила в судовому засіданні представник позивача, що на даний час між позивачем та відповідачем, виникають непорозуміння, сварки, суперечки з приводу користування, утримання збереження цього майна. Відповідач перешкоджає у користуванні квартири, поміняв замки на вхідних дверях чим позбавив права позивача користуватися квартирою. Вказане не було спростовано і представником відповідача.

Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб /співвласників/, належить їм на праві спільної власності /спільне майно/. Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

За ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Отже, як витікає з норм цієї статті, учасники спільної часткової власності повинні погоджувати один з одним свою поведінку по володінню, користуванню і розпорядженню спільною річчю, вони здійснюють правомочності по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном за спільною згодою.

Право кожного із співвласників по володінню, користуванню і розпорядженню спільним майном, одночасно створює для нього і обов'язок погодити свою поведінку щодо володіння, користування і розпорядження спільним майном з іншими співвласниками.

Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.

Як роз'яснено в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року за № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" /зі змінами, судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю.

Згідно з п.14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України, квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника /учасників/ цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

А відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року за № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" /зі змінами/, якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд в праві за заявленим про це позовом встановити порядок користування під уособленими приміщеннями /квартирами, кімнатами/ такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення /кухня, коридор тощо/ можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також між учасниками спільної сумісної власності.

Як встановлено судом і вказано вище в рішенні, між співвласниками квартири виникають спори щодо користування цією квартирою. Отже, співвласники не можуть дійти згоди щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майно.

Оскільки під час розгляду справи, було встановлено, що в квартирі проживають неповнолітні діти, ухвалою суду було доручено органу опіки та піклування провести обстеження житлово-побутових умов проживання неповнолітніх.

Відповідно до акту обстеження житла від 12 грудня 2014 року, проведеного спеціалістами служби у справах дітей Черкаської міської ради встановлено, що трикімнатна квартира знаходиться на другому поверсі 9-ти поверхового цегляного будинку. В квартирі поведений ремонт. В дитячій кімнаті на кухні встановлені пластикові вікна. Частина квартири належить батьку дітей ОСОБА_2. Фактично неповнолітні діти проживають з батьками, але зареєстровані за іншою адресою. Для дітей забезпечені умови для навчання та відпочинку.

Відповідно до ч. І ст.364 ЦК України кожен співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі неможливості виділу в натурі кожен співвласник має право на визначення порядку користування спільним майном.

Таким чином, суд, вважає за необхідне встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1, виділивши ОСОБА_1 у користування ізольовану кімнату розміром 17.0 кв. м. з балконом. ОСОБА_2 кімнату розміром 11.9 кв. м. з балконом та кімнату розміром 11,2 кв.м. Залишити у спільному користуванні сторін: коридор, кухню, туалет та ванну кімнату.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено в судовому засіданні відповідач без правових підстав перешкоджає позивачу користуватися своєю власністю, так як остання позбавлена доступу до квартири.

Таким чином, суд, вважає за необхідне зобов'язати відповідача усунути перешкоди у здійсненні позивача права користування квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення в дану квартиру та надання ключів від вищевказаної квартири.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 316,319,321, 360, 361, 383, 391, ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити частково.

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 та виділити ОСОБА_1 у користування ізольовану кімнату розміром 17.0 кв. м. з балконом. ОСОБА_2 - кімнату розміром 11.9 кв. м. з балконом та кімнату розміром 11,2 кв.м. Залишити у спільному користуванні сторін: коридор, кухню, туалет та ванну кімнату.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 та вселити ОСОБА_1 в дану квартиру. Зобов'язати ОСОБА_2 надати ОСОБА_1 ключ від квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: