Справа № 145/62/15-ц
Провадження №2/145/202/2015
РІШЕННЯ

іменем України

17.02.2015 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участю секретаря Тихої О.Н.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментної плати,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому вказує, що згідно рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2004 року він сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 17.05.2000 року і до її повноліття.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 30.10.14 року він зобов'язаний платити аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 щомісячно, з усіх видів доходу до повноліття дитини.

Розмір аліментів встановлено судом на підставі наданих нею доказів про матеріальний стан, стан його здоров'я, а також з урахуванням того, що він вже сплачує аліменти на утримання дитини згідно рішення Тиврівського районного суду.

Таким чином, на підставі двох виконавчих листів, на утримання двох дітей з нього стягуються аліменти в розмірі 25 + 16,5 - 41,5% (або 1/4 + 1/6 = 5/12), що суперечить ст.ст.182, 183 СК України.

Крім того, у відповідності до ст.192 СК України, розмір аліментів, визнаний за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або покращення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, рішення Вінницького міського суду від 30.10.14 року та надані ним докази свідчать про те, що з моменту постановлення рішення Тиврівського районного суду Вінницької області від 28.05.2004 року його сімейний стан та стан його здоров'я змінився. Змінився і його матеріальний стан: у нього друга сім'я, народилася донька Аліна, на утримання якої він виплачує аліменти, визнаний інвалідом 2-ї групи, не працює. проживає з матір'ю пенсіонеркою, так як іншого житла у нього немає.

Довідка, видана Немирівським УПФ України у Вінницькій області від 14.10.14 року свідчить про те, що розмір його пенсії з вирахуванням аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, становить 721,21 грн, що не може забезпечити мені нормальне існування та необхідне лікування як інваліду 2-ї групи.

Тому просив би суд зменшити щомісячний розмір аліментної плати на утримання доньки ОСОБА_5 до 16,5% або 1/6. Разом, на утримання 2-х дітей, він платитиме 33% або 1/3 частини своєї пенсії, так як інших доходів у нього немає.

Просить зменшити до 1/6 щомісячний розмір аліментів, які він зобов'язаний сплачувати на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, 19.09.2000р. народження до її повноліття.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явився, подав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала, пояснила, що отримує аліменти від відповідача на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 341 грн. на місяць, що і так є дуже мізерною допомогою в утриманні підлітка. Просить відмовити в задоволенні вимог позивача про зменшення розміру аліментів.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, хоч про дату і час слухання справи повідомлена завчасно у порядку, встановленому законом. Заяви про відкладення розгляду не надходило.

Суд, вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає за доцільне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України відповідач також зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Судом встановлено, що рішенням Тиврівського районного суду від 28.05.2004 року з ОСОБА_1 стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 17.05.2000 року, і до її повноліття.

Обґрунтовуючи вимоги про зменшення розміру аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, відповідач ОСОБА_1 посилається на сплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/6 щомісячно з усіх видів доходу, а також на те, що його визнано інвалідом ІІ групи, він не працює, проживає із матір'ю.

Відповідно до довідки Немирівського УПФУ у Вінницькій області від 14.10.2014 року, наданої позивачем, його пенсія з вирахуванням аліментів становить 721,21 грн.

Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 років на даний час становить 1286 грн.

На утримання чотирнадцятирічної дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, розмір аліментів на яку він просить зменшити, ОСОБА_1 сплачує щомісячно 341 грн., а батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей, а тому суд вважає, що відповідач зобов'язаний і має змогу допомагати позивачці в утриманні їхньої неповнолітньої дитини, а розмір аліментів, що позивач сплачує на даний час є меншим ніж половина прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, та є допомогою для ОСОБА_2 в утриманні їхньої спільної дитини.

Суд вважає, що обставини, на які посилається позивач на підтвердження позову, не можуть бути підставою для зменшення такого розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212- 215 ЦПК України, ст.ст.180-182, 192 СК України,

вирішив:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.