АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8416/15 Справа № 206/682/15 Головуючий у 1 й інстанції - Румянцев О.П. Доповідач - Тамакулова В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року м. Дніпропетровськ

30 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську апеляційну скаргу

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 09 липня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості.

Вимоги обґрунтував тим, що 11 травня 2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № ML-300/0230/2007, за умовами якого ОСОБА_2 отримала кредит в сумі 167000,00 доларів США. на строк до 11 травня 2017 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором з ОСОБА_5 було укладено договір поруки № SR-300/0230/2007 від 11 травня 2007 року, відповідно до якого відповідач ОСОБА_5 прийняв на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2 всіх зобов'язань за кредитним договором.

У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала, станом на 03 вересня 2014 року має заборгованість - 9844642,55 грн., що складається з 1846584,18 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 270543,23 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7727515,13 грн. - штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань.

12 листопада 2010 року між банком та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю за кредитним договором №ML-300/0230/2007 від 11 травня 2007 року. до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до відповідачів за кредитним договором та договором поруки.

Представник позивача просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ТОВ «ОТП Факторинг Банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9844642,55 грн. та судовий збір у сумі 3654,00 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, посилаючись на те, що позивач не є належним оскільки за договором відступлення має право лише на вимоги за договорами іпотеки та застави, ОСОБА_2 не було відомо про зміну кредитора, банком безпідставно збільшено відсоткову ставку кредиту, пеня за кредитним договором визначена в валюті та без річного обмеження, безпідставно кредитний договір передбачає крім штрафу додатковий штраф, чим вдвічі збільшується нарахунок заборгованості. При укладенні кредитного договору було порушено вимоги ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» стосовно умов договору, збільшення відсоткової ставки, покладення ризиків по договору виключно на відповідача, визначення структури та загального обсягу виплат за кредитом, тому має місце нечесна підприємницька діяльність з боку позивача, а договір має бути визнано незаконним.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про слухання справи.

Рішенням суду І інстанції позов задоволено частково. Зменшено розмір стягнення пені до 772751,513 грн., в іншій частині позов задоволено.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

За кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст.1054 ЦК України).

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору від 11 травня 2007 року № ML-300/0230/2007 укладеного між ЗАТ «ОТП Банк» та відповідачем ОСОБА_2, остання отримала кредит у розмірі 167000 доларів США (а.с. 6-13).

В забезпечення виконання зобов'язань між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_5 11 травня 2007 року було укладено договір поруки № SR-300/0230/2007, відповідно до якого, останній прийняв на себе зобов'язання відповідати за виконання відповідачем ОСОБА_2 боргових зобов'язань перед ЗАТ «ОТП Банк» за кредитним договором (а.с. 14-15).

12 листопада 2010 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі- продажу кредитного портфелю за кредитним договором №ML-300/0230/2007 від 11 травня 2007 року (а.с. 17-23, 96-109).

Відповідно до ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки( ст.554 ЦК України)

За ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Задовольняючи позов суд зазначав, що згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а відповідач зобов'язань за договором по погашенню кредиту не виконала, в результаті чого станом на 03 вересня 2014 року має заборгованість - 9844642,55 грн. (відповідно до курсу НБУ станом на 03 вересня 2014 року - 13,0087 грн.), що складається з 1846584,18 грн. - залишок заборгованості за кредитом, 270543,23 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 7727515,13 грн. - штрафні санкції за прострочення виконання зобов'язань за кредитним договором. ( а.с. 16).

Суд застосував ч.3 ст. 551 ЦК україни та зменшив суму стягнення пені.В іншій частині позов задовольнив.

Проте погодитися з висновком судового рішення неможливо, враховуючи наступне.

За ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заперечуючи проти позову, відповідач ОСОБА_2, зазначала, що не була письмово повідомлена, як це передбачено ст.ст. 516, 517 ЦК України, про заміну кредитора, отже позивач не набув права стягнення за кредитним договором і є неналежним, доказів стосовно повідомлення про заміну кредитора не надав. Банком безпідставно збільшено відсоткову ставку кредиту, пеня за кредитним договором визначена в валюті та без річного обмеження, безпідставно кредитний договір передбачає крім штрафу додатковий штраф, чим вдвічі збільшується нарахунок заборгованості. Крім того позивачем не надано розрахунку заборгованості підтвердженої первинними бухалтерськими документами. При укладенні кредитного договору було порушено вимоги ст.11 Закону «Про захист прав споживачів» про надання інформації відповідачу стосовно структури кредиту, умов договору, збільшення відсоткової ставки, , покладення ризиків по договору виключно на відповідача, визначення загального обсягу виплат за кредитом, тому має місце нечесна підприємницька діяльність з боку позивача, укладений кредитний договір є недійсним та мають бути застосувані наслідки, передбачені ч.1 ст. 216 ЦК України, в постановленому судом рішенні фактично відсутня мотивувавльна частина.

В протиріч вимог ст 212 ЦПК України суд всебічно та в повному обсязі не перевірив підстави на які посилався відповідач, не навів докази та не надав їм оцінку в мотивувальній частині судового рішення, як це передбачено ст. 215 ЦПК України.

Частина 4 статті 10 ЦПК України зобов'язує суд сприяти: всебічному і повному з'ясуванню щодо обставин спору; роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про вчинення або не вчинення процесуальних дій, здійсненню їх прав у випадках, що встановлені цим Кодексом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України апеляційна інстанція скасовує рішення якщо судом неправильно застосовано норми матеріального чи процесуального права.

Суд допустив такі порушення. В протиріччя вимог вказаних норм Закону судом не встановлено фактичні обставини по справі, суд не роз'яснив відповідачу ОСОБА_2 право на заявлення зустрічного позову щодо недійсності кредитного договору з підстав порушення Закону « Про захист прав споживачів» та нечесної підприємницької діяльності на які вона посилалась як підстави відмови в позові.

Оскільки при розгляді спору, суд І інстанції не в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сторін, фактичні обставини справи, не виконав вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК України та постановив рішення, яке не відповідає вимогам Закону, воно підлягає скасуванню, як передчасне, з постановленням нового - про відмову в позові.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3- задовольнити частково.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровськ від 09 липня 2015 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_2 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості скасувати, в позові відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.