Категорія 59Доповідач Зайцев А. Ю.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого: Зайцева А.Ю.,

суддів: Денишенко Т.О., Луценка В.В.,

при секретарі: Торбасюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці апеляційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради та свідоцтва про право власності, -

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради та свідоцтва про право власності.

Свої вимоги мотивували тим, що 08.12.2006 року між позивачем та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № VIH0GK02021122, за умовами якого, позивач надав відповідачу кредит на суму 45 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами строком до 06.12.2026 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 08.12.2006 року між позивачем та ОСОБА_2 було укладено договір іпотеки, згідно умов якого в якості забезпечення зобов'язання за кредитним договором № VIH0GK02021122 було надано нерухоме майно, а саме: квартиру № АДРЕСА_1. В наслідок неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором 27.06.2012 року заочним рішенням Староміського районного суду м. Вінниці було частково задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» та звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1. Однак на стадії виконання рішення суду позивачу стало відомо, що виконати дане рішення не можливо, оскільки у 2008 році ОСОБА_2, без відома Іпотекодержателя, вивів із житлового фонду предмет іпотеки і отримав Свідоцтво про право власності на нежитлове приміщення № АДРЕСА_1. За таких обставин просить суд: скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 471 від 07.03.2007 року в частині надання ОСОБА_2 дозволу на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_1 під офіс.; скасувати рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 3164 від 23.12.2008 року в частині видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на нежиле приміщення № 1088 по АДРЕСА_1, приміщення № 18 у м. Вінниці, зареєстроване КП «ВМБТІ» 30.12.2012 року за реєстраційним № 26000797 в реєстровій книзі 15 під № 1264 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 30.12.2008 року; скасувати свідоцтво про право власності на нежиле приміщення № 1088 по АДРЕСА_1, приміщення № 18 у м. Вінниці, що належить ОСОБА_2, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради 23.12.2008 року.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року позов задоволено. Скасовано рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 471 від 07.03.2007 року в частині надання ОСОБА_2 дозволу на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_1 під офіс.; скасовано рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради № 3164 від 23.12.2008 року в частині видачі ОСОБА_2 свідоцтва про право власності на нежиле приміщення № 1088 по АДРЕСА_1, приміщення № 18 у м. Вінниці, зареєстроване КП «ВМБТІ» 30.12.2012 року за реєстраційним № 26000797 в реєстровій книзі 15 під № 1264 та в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 30.12.2008 року; скасовано свідоцтво про право власності на нежиле приміщення № 1088 по АДРЕСА_1, приміщення № 18 у м. Вінниці, що належить ОСОБА_2, видане виконавчим комітетом Вінницької міської ради 23.12.2008 року. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 121,80 грн. судового збору. Стягнуто з виконавчого комітету Вінницької міської ради на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 121,80 грн. судового збору.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням суду першої інстанції, виконавчий комітет Вінницької міської ради подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційних скарг, вважає, що вони не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

За змістом ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права; не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Частина 1 статті 303 ЦПК України передбачає, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.12.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № VIH0GK02021122, за умовами якого останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 54016,00 доларів США, з кінцевим терміном повернення до 06.12.2026 року та сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 0,84% на місяць на залишок заборгованості за кредитом.

В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 08.12.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 укладено договір іпотеки, відповідно до якого ОСОБА_2 передає в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 При цьому сторони визначили, що іпотекодавець має право користуватись предметом іпотеки виключно за його цільовим призначенням та зобов'язується забезпечити схоронність предмету іпотеки, не здійснювати реконструкцію, перебудову, перепланування без відповідного письмового дозволу іпотекодержателя. Обмеження вказаного нерухомого майна іпотекою зареєстроване в Державному реєстрі іпотек, згідно витягу від 08.12.2006 року № 10387548, та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, відповідно до витягу від 08.12.2006 року № 10385944.

Встановлено, що 20.02.2007 року суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 звернувся з завою до міського голови м. Вінниці про надання дозволу на проектування реконструкції квартири АДРЕСА_2 під офіс, надавши при цьому необхідні документи, в результаті чого виконавчим комітетом Вінницької міської ради прийнято рішення від 07.03.2007 року № 471 про надання йому дозволу на проектування реконструкції викупленої квартири № 18 в житловому будинку по АДРЕСА_1 в офіс.

ОСОБА_2 оформлено всі необхідні технічні документи для здійснення реконструкції майна та згідно акту державної приймальної комісії від 03.11.2008 року було прийнято в експлуатацію об'єкт: реконструкція квартири АДРЕСА_1 під офіс. В послідуючому рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 23.12.2008 року № 3164 було визнано нежитловими реконструйовані квартири та оформлено право приватної власності на нерухоме майно, зокрема, в п. 1.1. зазначено - ОСОБА_2 на нежиле приміщення по АДРЕСА_1, що складається з приміщень: літери «А» - офіс - І поверх - пр.. № 18: № 1-№ 5- 40,3 кв.м. Частину підвалу під сарай площею 1,8 кв.м.. Пунктом 3 - доручено комунальному підприємству «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» видати свідоцтво про право власності згідно з пунктами 1-2 цього рішення, взамін договору купівлі-продажу квартири від 08.12.2006 р. № 2950.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 при зверненні до Вінницької міської ради з заявою про надання дозволу на реконструкцію достеменно знаючи, що таке майно перебуває в іпотеці, без повідомлення про такі дії іпотекодержателя, вийшов за межі наданих йому відповідним договором та Законом України «Про іпотеку» прав і такі його дії спричинили появу оскаржуваних рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради. Приймаючи рішення від 07.03.2007 року № 471 виконавчий комітет Вінницької міської ради не з'ясував чи взагалі може даний суб'єкт підприємницької діяльності здійснювати таку діяльність відповідно до встановленої ним при реєстрації та в подальшому здійснюваної господарської діяльності, не з'ясував відношення ФОП ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_3, оскільки у свідоцтві про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця та довідці про взяття на облік платника податків зазначено інше місце його проживання (знаходження). В наслідок прийнятого виконавчим комітетом Вінницької міської ради рішення від 23.12.2008 року № 3164 перестало існувати нерухоме майно - квартира АДРЕСА_4, в результаті перестав існувати предмет іпотеки, яким забезпечувалось виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань перед ПАТ КБ «Приватбанк», а тому завдано шкоди правам та інтересам останнього та унеможливили застосувати правовий механізм щодо забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном.

Оскаржуючи рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року апелянт вказує на неправомірність таких висновків суду першої інстанції, оскільки при прийнятті оскаржуваних позивачем рішень виконавчий комітет Вінницької міської ради діяв виключно в межах своїх повноважень, і засобами, передбаченими Конституцією України, законами України та реалізував повноваження в галузі будівництва, де не вирішувалось питання господарської діяльності ФОП ОСОБА_2

Проте, з такими доводами апелянта однозначно погодитись не можна.

Як вбачається з договору іпотеки від 08.12.2006 року, зокрема п.п. 18.2, 18.3, іпотекодавець зобов'язувався забезпечити схоронність предмету іпотеки, знаходження його в обсязі та стані згідно умов цього договору, запобігати його пошкодженню, знищенню, втраті або псуванню, або зменшенню вартості понад норми його звичайної амортизації, утримувати та експлуатувати його відповідно до цільового призначення, а також протипожежних, технічних і санітарних норм, не здійснювати реконструкцію, перебудову, перепланування предмету іпотеки без відповідного письмового дозволу іпотекодержателя.

Згідно ст.ст. 9, 10 Закону України «Про іпотеку» іпотекодавець має право володіти та користуватись предметом іпотеки відповідно до його цільового призначення, якщо інше не встановлено цим Законом. Якщо інше не встановлено законом чи іпотечним договором, іпотекодавець зобов'язаний вживати за власний кошт всі необхідні заходи для належного збереження предмета іпотеки, включаючи своєчасне проведення поточного ремонту, відновлення незначних пошкоджень, раціональну експлуатацію та захист предмета іпотеки від незаконних посягань та вимог інших осіб. Іпотекодавець повинен своєчасно повідомляти іпотекодержателя про будь-яку загрозу знищення, пошкодження, псування чи погіршення стану предмета іпотеки, а також про будь-які обставини, що можуть негативно вплинути на права іпотекодержателя за іпотечним договором.

Так, у діях щодо неповідомлення ПАТ КБ «Приватбанк» про намір реконструкції предмета іпотеки та, відповідно, її здійснення без дозволу іпотекодержателя, вбачається неналежне виконання ОСОБА_2 умов договору та вимог закону чим фактично порушуються права позивача як іпотекодержателя.

Згідно положень ст. 4 Закону України «Про іпотеку» передбачена державна реєстрація обтяження іпотекою нерухомого майна. ОСОБА_2 достеменно відомо про обтяження іпотекою належної йому квартири, його реєстрацію в Державному реєстрі іпотек та Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, а приховування цієї обставини при зверненні до виконкому Вінницької міської ради з заявою про надання дозволу на реконструкцію квартири та подальшому оформленні технічної документації спричинило появу відповідних рішень як про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_2, під офіс, так і про визнання нежитловою реконструйованої квартири з послідуючим оформленням права власності, які завдають шкоди правам та інтересам ПАТ КБ «Приватбанк», забезпечуваних договором іпотеки.

Разом з тим, не можна не погодитись з висновком суду першої інстанції, що хоч оскаржувані позивачем рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради і прийняті у спосіб, в порядку, та в межах повноважень визначених законом, проте внаслідок їх прийняття такий об'єкт житлового фонду як квартира АДРЕСА_5 перестав існувати, що, в свою чергу, унеможливлює реально звернути стягнення на іпотечне майно за рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 27.06.2012 року.

Колегія суддів вважає, що змінивши правовий статус об'єкта нерухомого майна, видавши новий правовстановлюючий документ на цей об'єкт та зареєструвавши право власності за ОСОБА_2, відповідачі порушили права іпотекодержателя ПАТ КБ «Приватбанк» на задоволення його вимог за рахунок предмета іпотеки - квартири, фактично вивівши у такий спосіб з під заборони об'єкт іпотеки, що звичайно є неприпустимим.

Помилковими є доводи апеляційної скарги про незастосування судом строку позовної давності, оскільки відповідачем не заявлялось суду першої інстанції, як того вимагає ч.3 ст. 267 ЦК України, про його застосування і доказів, що позивачу було відомо поза межами строків давності про оспорюванні рішення, відповідачем суду також не надано.

Щодо твердження апелянта про застосування судом закону, який втратив чинність на момент ухвалення рішення, колегія суддів погоджується про неправомірність такого посилання у тексті рішення, але така обставинна жодним чином не спростовує інших правильних висновків суду попередньої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що приймаючи рішення, суд першої інстанції всебічно з'ясував обставини по справі та прийшов до вірного висновку, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Вінницької міської ради - відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 20.01.2015 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до виконавчого комітету Вінницької міської ради, ОСОБА_2 про скасування рішень виконавчого комітету Вінницької міської ради та свідоцтва про право власності - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: А.Ю.Зайцев

Судді: Т.О. Денишенко

В.В. Луценко