АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/384/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 59 Скляренко В. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДемченка В. А.
суддівПодороги В. М. , Бородійчука В. Г.
при секретарі<Волвенко А.В. судового засідання ПІБ>

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до СП «Юстиція», Центрального відділу державної виконавчої служби, ПАТ «Фінанси та Кредит» третя особа - Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції про визнання недійсними результатів прилюдних торгів від 19. 09. 2013 року, скасування свідоцтва виданого 20. 09. 2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на право власності на квартиру, зобов"язання скасувати реєстрацію права власності на квартиру , -

в с т а н о в и л а :

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до СП «Юстиція», Центрального відділу державної виконавчої служби, ПАТ «Фінанси та Кредит», третя особа - Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції про визнання недійсними результатів прилюдних торгів від 19.09. 2013 року, скасування свідоцтва виданого 20.09.2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 на право власності на квартиру, зобов"язання скасувати реєстрацію права власності на квартиру.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначав, що на виконанні в Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження № 226 від 02.12.2010 року.

Відповідно до облікової картки на зведене виконавче провадження № 226 від 02.12.2010 року, зведене виконавче провадження, на момент реалізації предмета іпотеки, виконувалося на користь двох стягувачів АТ «Банк «Фінанси та Кредит» та АТ «Укрсоцбанк».

В результаті проведених виконавчий дій, було встановлено, що йому на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира № 21, загальною площею 157,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Вказане нерухоме майно, згідно договору іпотеки № 1114-ЧД від 28.09.2007 року є предметом іпотеки ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - одного із стягувачів за зведеним виконавчим провадженням.

Таким чином, на прилюдних торгах відбулася реалізація нерухомого майна предмета іпотеки, за результатами якого 19.09.2013 року державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ було винесено постанову про передачу майна стягувачу та акт про те, що торги не відбулися, а також було складено акт про передачу майна в рахунок погашення боргу.

На підставі акту про передачу майна стягувачу від 19.09.2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу 20.09.2013 року було видано свідоцтво, яким було посвідчено право власності стягувача на квартиру предмет іпотеки, що належала йому позивачу ОСОБА_6

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, 20.09.2013 року було зареєстровано за ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» право власності на квартиру, що належала йому - ОСОБА_6 , при цьому в розділі підстава виникнення права власності вказано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Вказує, що під час організації та проведення прилюдних торгів були допущені наступні порушення Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 року № 68/5 та зареєстрованого в указаному Міністерстві 02.11.1999 року за №745/4038, а зокрема:

Не дотримано вимог п. 1.4 Тимчасового положення відповідно до якого організація та проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки здійснюється з урахуванням вимоги Закону України «По іпотеку», яким встановлено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

На прилюдних торгах реалізовувався саме предмет іпотеки, однак жодне із положень Закону України «Про іпотеку» застосовані не були.

Торгівельна організація в порушення Тимчасового положення не повідомляла стягувача за зведеним виконавчим провадженням № 226 від 02.12.2010 року АТ «Укрсоцбанк», про вчинені нею дії, хоча п. 3.11 Тимчасового порядку встановлено, що спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Також не було повідомлено другого стягувача АТ «Укрсоцбанк» про реалізацію нерухомого майна, чим було позбавлено його права на участь в оцінці та реалізації нерухомого мана.

Торгівельна організація під час проведення публічних торгів провела двоє торгів, тоді, як повинна була провести троє. Після проведення других торгів 07.12.2012 року торгівельна організація склала акт про виконання робіт № 16/050-121-1 від 07.12.2012 року, в якому вказала, що нею виконано всі умови договору від 28.03.2012 року № 16/050-0121, та зняла майно з реалізації. Таким чином, Торгівельна організація, склавши акт виконаних робіт та знявши майно з реалізації за результатами двох торгів, порушила вимоги спеціального Закону, а саме ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Торгівельна організація, в порушення вимог Тимчасового положення, не склала протокол про реалізацію предмета іпотеки, що є порушенням ст. 49 Закону України «Про іпотеку».

Також, було порушено вимоги ст. 47 Закону України «Про іпотеку» щодо оформлення результатів прилюдних торгів протоколом, який складається організатором прилюдних торгів протягом трьох днів з дня підписання переможцем прилюдних торгів, та актом про реалізацію предмета іпотеки, який складається державним виконавцем в п'ятиденний строк з дня надходження коштів від реалізації предмета іпотеки, оскільки протокол про реалізацію предмета іпотеки організатором торгів та акт про реалізацію предмету іпотеки не складався та Іпотекодавцю не надсилався.

В порушення вимог Тимчасового положення державний виконавець склав акт про проведення прилюдних торгів, який не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку».

Крім того, реалізація майна торгівельною організацією відбувалася за оцінкою, яка втратила чинність, з порушенням строку на проведення переоцінки (уцінки) нерухомого майна, з порушенням порядку визначення вартості майна, визначеного ст. 43 Закону України «Про іпотеку», порушенням порядку публікації оголошення, з порушенням вимог законодавства про передачу майна стягувачу.

Також, під час вчинення правочину стосовно майна не було враховано право неповнолітніх дітей ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користування квартирою та не було отримано згоди органів опіки та піклування.

Позивач, також, вказував, що виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця учасника прилюдних торгів, та враховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах прилюдні торги можуть бути визнані недійсними за правилами закріпленими ЦК України, з підстав їх невідповідності вимогам цього Кодексу та актів цивільного законодавства (ст. 203, 215 ЦК України).

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, що встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

А тому, позивач просив визнати недійсними результати прилюдних торгів, проведених СП «Юстиція» 19.09.2013 року щодо організації та продажу квартири № 21, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_6 , загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 скасувати свідоцтво видане 20.09.2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7 ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», серії ВТМ № 338141 та зареєстроване в реєстрі за №1530, згідно якого було посвідчено, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» належить на праві власності майно, що складається з квартири № 21, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6 ; зобов'язати Реєстраційну службу Черкаського міського управління юстиції скасувати реєстрацію права власності ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на квартиру № 21, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та поновити реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру № 21, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; стягнути з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на його корить судовий збір.

Рішенням Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2014 року у задоволенні позову ОСОБА_6 до СП « Юстиція», Центрального відділу державної виконавчої служби, ПАТ «Фінанси та Кредит», третя особа - Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції про визнання недійсними результатів прилюдних торгів від 19.09. 2013 року, скасування свідоцтва виданого 20.09. 2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7. на право власності на квартиру, зобов"язання скасувати реєстрацію права власності на квартиру відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на дане рішення, в якій просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення його позовних вимог, оскільки вважає його ухваленим із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони по справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, а рішення суду першої інстанції до залишення без змін з наступних підстав.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, і як наслідок ухвалив рішення по справі з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, колегією суддів за матеріалами справи встановлено, що 28.09.2007 року між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_6 було укладено Кредитний договір № 1114-ЧД та додаткові угоди до нього, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит в сумі 158400 дол. США, зі сплатою відсотків в розмірі 11,3% річних та кінцевим терміном повернення до 27.09.2022 року.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов'язань за вказаним Кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого є ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», та ОСОБА_6 було укладено Договір іпотеки № 1114-ЧД, за умовами якого ОСОБА_6 передав в заставу (іпотеку) належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_1 в м. Черкаси ( а. с. 92 - 93).

Також, з матеріалів справи убачається, що на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції знаходиться зведене виконавче провадження, об'єднане постановою державного виконавця від 02.12.2010 року відносно боржника ОСОБА_6, до складу якого входить чотири виконавчих провадження про стягнення з ОСОБА_6 на користь ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу на загальну суму 2105712 грн. 73 коп.( а. с. 95).

На виконання зведеного виконавчого провадження державним виконавцем 19.05.2010 року було здійснено вихід за місцем виконання та проведено опис і арешт нерухомого майна, про що складено акт опису та арешту майна, серія АА № 687894 від 19.05.2010 року, яким було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 в м. Черкаси, яка одночасно виступає забезпеченням виконання основного зобовязання за Кредитним договором № 1114-ЧД від 28.09.2007 року, укладеному з АТ «Банк «Фінанси та Кредит», яке є Іпотекодержателем та одночасно стягувачем по зведеному виконавчому провадженню ( а. с. 98 - 99).

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. ч. 1-3, ч. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Нерухоме майно, транспортні засоби, повітряні, морські та річкові судна реалізуються включно на прилюдних торгах (аукціонах). Майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону. Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більше як на 30 відсотків. У разі нереалазації майна у місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

Як встановлено в судовому засіданні, на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем 24.10.2011 року винесено постанову про залучення суб'єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного нерухомого майна (а.с.100).

Як вбачається з висновку експерта від 05.12.2011 року, ринкова вартість чотирикімнатної квартири № 21, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Черкаси становить 708 884 грн. ( а. с. 103).

Копії вказаного звіту державним виконавцем, відповідно до п. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», направлено сторонам виконавчого провадження (ОСОБА_6 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), що стверджується супровідним листом від 24.01.2012 року № 226/20 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а. с. 104 і на звороті).

Вказаний факт, також, встановлений ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.03.2014 року у справі за скаргою ОСОБА_6 до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції, третя особа - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про скасування постанови про передачу майна стугувачу від 19.09.2013 року ( а. с. 48 - 50) та акту про передачу майна стягувачу від 19.09.2013 року ( а. с. 7).

Крім того, за матеріалами справи встановлено, що 02.02.2012 року ОСОБА_6 на адресу Центрального ВДВС Черкаського МУЮ було направлено заперечення проти результатів оцінки проведеної суб'єктом оціночної діяльності ( а. с. 106), у зв'язку з чим 10.02.2012 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на адресу ОСОБА_6 було направлено лист про оплату витрат, пов'язаних з рецензуванням звіту в сумі 644 грн. 60 коп., який був залишений ОСОБА_6 без реагування ( а. с. 107).

15.03.2012 року Центральним ВДВС Черкаського МУЮ на адресу Головного управління юстиції було направлено пакет документів на реалізацію арештованого майна, а саме квартири № 21, що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Черкаси ( а. с. 109).

28.03.2012 року між Центральним ВДВС Черкаського МУЮ та ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було укладено Договір № 16/050-12І про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета іпотеки), а саме квартири 21 по АДРЕСА_1 в м. Черкаси за початковою вартістю 708 884 грн.( а. с. 110 - 111).

Як вбачається з листа ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» від 20.04.2012 року прилюдні торги, призначені на 20.04.2012 року з реалізації квартири 21 по АДРЕСА_1 в м. Черкаси не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту ( а. с. 112 на звороті).

В подальшому державним виконавцем було прийняте рішення про проведення переоцінки майна на 15%, і згідно акту уцінки майна від 04.05.2012 року вартість квартири АДРЕСА_1 складає 602551 грн. 40 коп. ( а. с. 113).

Копію акту уцінки арештованого майна від 04.05.2014 року було направлено на адресу ЧФ ПП СП «Юстиція», ОСОБА_6 , ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що стверджується супровідним листом від 04.05.2012 року ( а. с. 113 на звороті).

З даною уцінкою ОСОБА_6 був обізнаний і навіть 07.05.2012 року подавав заяву начальнику Центрального ВДВС Черкаського МУЮ з проханням здійснити уцінку на 20% від стартової ціни ( а. с. 114).

Також, за матеріалами справи встановлено, що у зв'язку із закінченням терміну дії висновку суб'єкта оціночної діяльності про вартість квартири проведеної ПП «Ажіо», державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ 06.06.2012 року було винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності суб'єкта господарювання, для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного нерухомого майна.

Як вбачається з висновку експерта від 06.06.2012 року ринкова вартість чотирикімнатної квартири № 21, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Черкаси становить 708 884 грн. ( а. с. 116 - 117).

Копії казаного звіту державним виконавцем відповідно до п. 3 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» направлено сторонам виконавчого провадження (ОСОБА_6 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), що стверджується супровідним листом від 10.07.2012 року № 30078.

Як вбачається з листа ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» від 07.12.2012 року повторна реалізація арештованого нерухомого майна на прилюдних торгах, що належить боржнику ОСОБА_6 , а саме квартири № 21, що розташована по АДРЕСА_1 в м. Черкаси, за заявкою і договором №с 16/050-121 від 28.03.2012 року не здійснена в зв'язку з відсутністю купівельного попиту з боку покупців ( а. с. 125 на звороті).

Частиною 6 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

На виконання вимог цієї статті вказаного Закону, а також на підставі листа ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» від 07.12.2012 року, державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ 21.08.2013 року на адресу стягувача ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було направлено листа-пропозицію про залишення за собою нереалізованого описаного та арештованого майна в рахунок погашення боргу ( а. с. 130).

Як вбачається з листа від 06.09.2013 року ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно в рахунок погашення боргу ( а. с. 131).

У зв'язку з цим, 19.09.2013 року державним виконавцем Центрального ВДВС Черкаського МУЮ ОСОБА_10 було винесено постанову № б/н про передачу майна стягувачу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в рахунок погашення боргу за зведеним виконавчим провадженням № 226 від 02.12.2010 року про стягнення з ОСОБА_6 суми боргу на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на загальну суму 2105712 грн. 73 коп., а саме чотирикімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м. за оцінкою, за якою вона передана на реалізацію, а саме 708884 грн. та складено акт передачі майна стягувачу в рахунок погашення боргу ( а. с. 133 на звороті - 134, 132 ).

Законом України «Про виконавче провадження» визначено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов'язки, у тому числі право стягувача і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження (статті 1,2, 5, 7, 10, 11, 11-1, 85 Закону). Згідно з розділом VII ЦПК України боржники мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб) порушені їх права чи свободи. Тобто дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених частинами першою - третьою, п'ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.

Підставою для визнання торгів недійсними позивачем вказано порушення вимог Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 N 68/5 та Закону України «Про іпотеку».

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна свідчить про те, що ці законодавчі акти не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і стаття 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах, і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна (стаття 62 Закону України «Про виконавче провадження»).

Правила проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна. Правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується з нормами статей 650, 655 та частиною четвертою статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (пункт 6.4 Тимчасового положення, стаття 34 Закону України «Про нотаріат»).

Отже відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу і така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами першою - третьою, шостою статті 203 ЦК України (частина перша статті 215 цього Кодексу).

Виходячи зі змісту частини першої статті 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними можуть бути порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених вищевказаним Тимчасовим положенням.

Як роз'яснив Пленум Вищого спеціалізованого Суду України в постанові № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позову про визнання публічних торгів недійсними і витребування майна в особи, яка придбала його на торгах, суд має дати оцінку тому, чи є порушення, на які посилається позивач, суттєвими та чи вплинули вони на результати торгів. У звязку із цим, позов про визнання публічних торгів недійсними, предявляється особою, права і законні інтереси якої не були порушені внаслідок відступлення від встановленого законом порядку проведення торгів, і обґрунтовані такими обставинами позовні вимоги власника про витребування проданого на торгах майна задоволенню не підлягають.

Оскільки в судовому засіданні не встановлено суттєвих порушень процедури проведення прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, а саме квартири № 21, загальною площею 158,4 кв. м., житловою площею 86,9 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 в м. Черкаси, які могли б вплинути на результати торгів, то висновки суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог є обгрунтованими.

Колегія суддів погоджується із висновком районного суду про те, що доводи позивача відносно того, що під час проведення прилюдних торгів було порушено вимоги Закону України «Про іпотеку» є безпідставними, оскільки дані правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до якого і були проведені прилюдні торги.

Так, відповідно до вимог ст. 33 Закону України "Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених ст. 12 Закону України "Про іпотеку".

Згідно зі ст. 41 Закону України "Про іпотеку" реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження", з дотриманням вимог цього Закону.

Судом достовірно встановлено, й це вбачається з матеріалів справи, що прилюдні торги проводилися на виконання рішення суду про стягнення з позивача кредитної заборгованості шляхом продажу арештованого майна - квартири, яка була арештована постановою державного виконавця від 24.02.2012 року (а.с.108).

Також, судом встановлено відсутність будь-якого виконавчого документа про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 у м.Черкаси.

У цьому випадку прилюдні торги повинні проводитися у відповідності до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 27 жовтня 1999 року N 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Прилюдні торги є спеціальною процедурою, за результатами якої укладається договір купівлі-продажу. Такий договір, як правочин, можна визнати недійсним у судовому порядку з підстав недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 зазначеного Кодексу).

При цьому підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням.

Так, згідно з п. 4.2 Тимчасового положення лот виставляється на торги за наявності не менше двох покупців. У відповідності до п. 7.1 розділу 7 "Прикінцеві положення" Тимчасового положення, прилюдні торги вважаються такими, що не відбулися, зокрема, у разі відсутності покупців або наявності лише одного покупця.

Судом установлено, що прилюдні торги, як перші, так і повторні, які було проведено 20.04.2012 року та 07.12.2012 року, не відбулися із-за відсутності купівельного попиту з боку покупців (а.с.112,125, про що складено акт від 19.09.2013 року (а.с.132) та передано майно в рахунок погашення боргу стягувачу АТ «Банк «Фінанси та Кредит»

Таким чином, установивши, що прилюдні торги проводилися з продажу арештованого майна на виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_6 кредитної заборгованості й за відсутності виконавчого документу про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд дійшов по суті правильного висновку про те, що не встановлено суттєвих порушень процедури проведення прилюдних торгів з реалізації кваартири.

Судом першої інстанції правильно зазначено про неможливість застосування до спірних правовідносин положень Закону України "Про іпотеку".

Такі висновки суду є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судом не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Саме до цього по суті зводяться правові висновки, що викладені в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 жовтня 2013 року N 6-35665св13, від 30 жовтня 2013 року N 6-16016св13, від 18 червня у справах N 6-17512св14 і N 6-8152св14, від 25 червня 2014 року N 6-19418св14.

З даного приводу Верховним Судом України висловлено, також, правову позицію від 26 листопада 2014 року N 6-174цс14, що аналіз норм Закону України від 21 квітня 1999 року N 606-XIV "Про виконавче провадження" (далі - Закон України N 606-XIV) і Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року N 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 року за N 745/4038 (далі - Тимчасове положення), якими визначено загальний порядок реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, та норм Закону України від 5 червня 2003 року N 898-IV "Про іпотеку" (далі - Закон України N 898-IV), зокрема статей 33, 41 - 49, якими визначено спеціальний порядок реалізації з прилюдних торгів предмета іпотеки, з точки зору колізії загальної та спеціальної норм дає підстави для висновку про наступне. У разі, коли прилюдні торги з продажу майна проводились на виконання судового рішення про стягнення кредитної заборгованості, а судове рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки відсутнє, то при вирішенні судом питання про наявність чи відсутність порушення встановлених законодавством правил проведення торгів норми Закону України N 898-IV до спірних правовідносин не застосовуються, а застосовуються загальні норми, що регулюють правовідносини з реалізації нерухомого майна з прилюдних торгів, - норми Закону України 606-XIV та Тимчасового положення.

Окрім того, Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 4 лютого 2015 року ухвалив постанову у справі № 6-238цс14, предметом якої був спір про зобов'язання усунути порушення та зробив правовий висновок про те, що виконавчі дії з реалізації предмета іпотеки, на яке звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводяться за спеціальним порядком відповідно до статті 41 Закону України "Про іпотеку" шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Водночас, якщо виконавчі дії вчиняються на підставі судового рішення про стягнення заборгованості та за відсутності судового рішення або виконавчого напису нотаріуса про звернення стягнення на предмет іпотеки, то вони регулюються загальними нормами Закону України "Про виконавче провадження", а не нормами спеціального Закону України "Про іпотеку".

А тому, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги щодо не застосування судом першої інстанції положень Закону України «Про іпотеку» є безпідставними, як і доводи щодо не залучення іншого стягувача ПАТ «Укрсоцбанк», оскільки за постановою державного виконавця від 02.10.2010 року у зведеному виконавчому провадженні є тільки один стягувач ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», щодо зупинення виконавчого провадження є необгрунтованими і мають окремий порядок оскарження, як дій державного виконавця.

Також, колегія вважає, що судом першої інстанції обгрунтовано зазначено, що доводи позивача про те, що реалізацією квартири були порушені права неповнолітніх дітей, так як не було отримано згоди Органу опіки та піклування на реалізацію предмета іпотеки є безпідставними, оскільки Інструкція з організації примусового виконання рішень № 74/5 від 15.12.1999 року, яка була чинна на момент передачі нерухомого майна на реалізацію (станом на 15.03.2012 року), не передбачала обовязку державного виконавця звертатися до Органу опіки та піклування для надання дозволу для передачі на реалізацію нерухомого майна.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно застосовано норми матеріального права та ухвалено рішення з додержанням положень законодавства, а доводи апелянта у апеляційній скарзі на те, що рішення суду незаконне нічим не підтверджено та не наведено підстави, передбачені ст. 309 ЦПК України, які б давали підстави скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення у справі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_6 до СП «Юстиція» , Центрального відділу державної виконавчої служби , ПАТ «Фінанси та Кредит» третя особа : Реєстраційна служба Черкаського міського управління юстиції про визнання недійсними результатів прилюдних торгів від 19. 09. 2013 року скасування свідоцтва виданого 20. 09. 2013 року приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу ОСОБА_7. на право власності на квартиру, зобов"язання скасувати реєстрацію права власності на квартиру - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :