АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
Справа № 681/2129/13-ц
Провадження № 22-ц/792/193/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2015 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Талалай О.І.

суддів: П'єнти І.В., Корніюк А.П.

з участю секретаря: Сацюк Г.О.,

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Полонського районного суду від 20 листопада 2014 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідача, пояснення представника ОСОБА_1, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ КБ «Дельта Банк» (далі - Банк), звертаючись у жовтня 2013 року до суду з вказаним позовом, зазначило, що 29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого останній наданий кредит у розмірі 21800 доларів США із сплатою 13,9 % річних за користування ним на строк до 23 жовтня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за цим договором у цей же день з ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку жилий будинок загальною площею 90,5 кв. м з надвірними спорудами по АДРЕСА_2 у м. Полонне. Згідно договору від 08 грудня 2011 року АТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконує, станом на 03 вересня 2013 року заборгованість складає 351107 грн. 07 коп., з яких 230637 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 120493 грн. 70 коп. - заборгованість за відсотками.

Рішенням Полонського районного суду від 20 листопада 2014 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 351107 грн. 07 коп. заборгованості за кредитним договором, у тім числі: 230637 грн. 37 коп. - несплачене тіло кредиту, 120 493 грн. 70 коп. - заборгованість за відсотками. В решті позову відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

ПАТ «Дельта Банк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на порушення норм матеріального та процесуального права. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду. Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» носить тимчасовий характер і в майбутньому після втрати ним чинності Банк матиме право реалізувати рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Цей Закон підлягає застосуванню на стадії примусового виконання рішення суду органами Державної виконавчої служби. Чинним законодавством не заборонено звертатися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

У засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 визнав апеляційну скаргу не обґрунтованою у повному обсязі. Інші особи, які беруть участь у справі не з'явилися, про розгляд справи належним чином повідомлені.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 і п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування або зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що 29 листопада 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір, згідно якого останній наданий кредит у розмірі 21800 доларів США із сплатою 13,9 % річних за користування ним на строк до 23 жовтня 2017 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за цим договором 29 листопада 2007 року з ОСОБА_3 був укладений договір іпотеки, за яким іпотекодавець передав в іпотеку житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами загальною площею 90,5 кв. м, житловою площею 48,3 кв. м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Полонне, АДРЕСА_2, що належить йому на праві власності на підставі договору дарування ? житлового будинку, посвідченого 27 вересня 2002 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_5 і договору дарування ? частини житлового будинку, посвідченого 19 листопада 2007 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним № 21038905 та записано в реєстраційну книгу № 6 під № 604. Згідно договору від 08 грудня 2011 року АТ «УкрСиббанк» передало ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, заборгованість складає 351107 грн. 07 коп., з яких 230637 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 120493 грн. 70 коп. - заборгованість за відсотками.

Наведене підтверджується матеріалами справи.

При зазначенні дати, на яку виникла вищезазначена заборгованість, суд припустився помилки, зазначивши 03 вересня 2013 року. Із наданого позивачем розрахунку до уточнення до позовної заяви від 27 червня 2014 року видно, що заборгованість у сумі 351107 грн. 07 коп. виникла станом на 09 квітня 2014 року.

Задовольняючи позов про стягнення заборгованості з ОСОБА_1, суд обґрунтовано виходив з факту невиконання боржником зобов'язань за кредитним договором і вірно посилався на ст.ст. 526, 1054 ЦК України. Рішення в цій частині є законним і обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачається.

Посилання представника ОСОБА_1 у засіданні апеляційного суду на пропущення Банком строку позовної давності є безпідставним.

У суді першої інстанції відповідачі не подавали заяву про застосування позовної давності.

Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Крім того, перебіг позовної давності переривався у зв'язку з частковою сплатою боргу, що підтверджується розрахунком позивача, квитанціями.

Частиною 1 ст. 264 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Відмовляючи у позові, суд виходив з того, що на день ухвалення рішення у даній справі набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який встановлює заборону відчуження спірного майна без згоди власника.

Проте такий висновок суду не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», який набрав чинності 07 червня 2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Згідно з інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 17 жовтня 2014 року (а.с. 162) за ОСОБА_3 на праві приватної власності зареєстровано нерухоме майно - трикімнатна квартира АДРЕСА_1 загальною площею 51,8 кв. м., житловою площею 34,8 кв. м на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2007 року.

Наявність у майнового поручителя іншого нерухомого жилого майна, крім переданого в іпотеку, виключає можливість застосування мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підпунктом 4.1.1 п. 4.1 договору іпотеки від 29 листопада 2007 року передбачено, що іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі порушення іпотекодавцем будь-якого зобов'язання за цим договором або будь-якого зобов'язання, що забезпечено іпотекою за цим договором.

Згідно з пп. 4.2.1 п. 4.2 договору іпотеки звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором і наявністю заборгованості станом на 09 квітня 2014 року у сумі 351107 грн. 07 коп., в тім числі: 230637 грн. 37 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 120493 грн. 70 коп. - заборгованість за відсотками, Банк має право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

За таких обставин рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про задоволення позову. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити.

Рішення Полонського районного суду від 20 листопада 2014 року в частині відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 29 листопада 2007 року (№ 1 згідно додаткової угоди № 3 від 05 лютого 2009 року), укладеним між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_1, яка станом на 09 квітня 2014 року становить 351107 грн. 07 коп., з яких 230637 грн. 37 коп. - заборгованість за кредитом; 120493 грн. 70 коп. - заборгованість за відсотками, звернути на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами загальною площею 90,5 кв. м, житловою площею 48,3 кв. м, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Полонне, АДРЕСА_2, що належить іпотекодавцю ОСОБА_3 на праві власності на підставі договору дарування ? житлового будинку, посвідченого 27 вересня 2002 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_5 по реєстру за № 2448 та договору дарування ? частини житлового будинку, посвідченого 19 листопада 2007 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу ОСОБА_6 по реєстру за № 4316 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним № 21038905 та записано в реєстраційну книгу № 6 під № 604. Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: (підпис) Судді: (підписи)

Вірно:

Головуючий:

____________________________________________________________________

Головуючий в першій інстанції: Горщар А.Г. Провадження: № 22-ц/792/193/15

Доповідач: Талалай О.І. Категорія: 19, 27