РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2015 року Справа №293/1448/14-ц

Черняхівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Васильчука С.Ф.;

при секретарі Тишкевич К.Б.;

з участю позивачки ОСОБА_1;

представника позивачки ОСОБА_2;

відповідача Пилипчука В.І.;

третьої особи ОСОБА_4;

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Черняхівської держнотконтори, третя особа ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса неправомірними, визнання недійсними заповіту від 08.07.2013 р. та договорів дарування житлового будинку і земельної ділянки від 03.02. 2014 р.,-

ВСТАНОВИВ

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому вказала про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1. померла її тітка - ОСОБА_6, яка була рідною сестрою її матері.

08.07.2013 р. тітка склала заповіт, відповідно до якого, все своє майно, яке буде належати їй, вона заповіла ОСОБА_4 - третій особі по справі.

Крім того, 02.03.2014 р. тітка подарувала ОСОБА_4 земельну ділянку та будинок, розташовані в АДРЕСА_1.

Позивачка вважає те, що при посвідченні вищезазначених правочинів, нотаріус Черняхівської держаної нотаріальної контори допустив суттєві порушення порядку та форми складання та посвідчення як договорів дарування, так і заповіту, а саме:

-нотаріус посвідчив заповіт не на своєму робочому місці, вказавши у ньому не смт.Черняхів, а селище Черняхів;

-при складанні заповіту нотаріус ввів в оману заповідача;

-згідно записів у заповіті, нотаріус вчиняв нотаріальну дію на протязі 1 хвилини, чого бути не може;

-хоча в заповіті і зазначене те, що він прочитаний заповідачем, однак, заповіт в голос заповідачкою прочитаний не був;

-при складанні договорів дарування нотаріус також зазначив в них місце вчинення нотаріальної дії як селище Черняхів, хоча Черняхів є селище міського типу;

-вказані договори дарування складені шрифтом, який не відповідає правилам діловодства при вчиненні нотаріальних дій;

-вказані документи не мають відповідних відступів по берегам та полям;

-при складанні договорів дарування, нотаріус ввів в оману дарувальницю;

-зміст договорів дарування є не чітким та не зрозумілим.

Вищезазначені обставини позивачка просить суд визнати суттєвими, а тому визнати дії нотаріуса неправомірними та визнати недійсними ці правочини.

В судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали з обставин, наведених в ньому.

Відповідач позов не визнав, зазначивши у судовому засіданні та в своїх письмових запереченнях про те, що всі нотаріальні дії ним вчинені у відповідності до вимог законодавства. Зміст правочинів повністю відповідав вільному волевиявленню дарувальника та заповідача.

У зв'язку з великим обсягом тексту у договорах дарування, він змінив шрифт роздруківки правочинів, що не заборонено Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій", з метою не вводити дарувальника в оману, а з метою збереження її коштів, так як нотаріальний бланк не є дешевим. Щодо зазначення в правочинах смт.Черняхова як селища, то саме так рекомендовано зазначати дані населені пункти в Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій".

Третя особа та її представник заперечили проти задоволення позову пославшись на те, що правом звернення до суду з позовом про визнання неправомірними нотаріальних дій наділений тільки учасник даної нотаріальної дії. Якщо особа вважає те, що, не будучи учасником нотаріальної дії, при її вчиненні, її права були порушені, то вона має право звернутися до суду з позовом про визнання недійсним посвідченого нотаріусом правочину.

Крім того, зазначили про те, що в судовому засіданні позивачка нічим не довела того, що при посвідченні нотаріальних дій, нотаріус ввів в оману дарувальника та заповідача. Вчинені та посвідчені дії повністю відповідають волевиявленню заповідача та дарувальника.

Зауважив суду про те, що в провадженні Черняхівського райсуду перебуває інша цивільна справа (суддя Бруховський Є.Б.) про визнання недійсними заповіту та договорів дарування з тих підстав, що дарувальник та заповідач, при складанні вказаних правочинів, не розумів значення своїх дій та не керував ними. Згідно висновку експерта, встановити такий стан не є можливим.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до переконання про те, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав:

-правовідносини регулюються ст., ст.215-236 ЦК України, Законом України "Про нотаріат" та Інструкцією "Про порядок вчинення нотаріальних дій";

-головуючим по справі неодноразово було роз'яснено наслідки надання чи не надання певних доказів суду та наслідки цього - ст.10 п.4 ЦПК України;

-незважаючи на вищенаведене, позивачка не надала суду жодного доказу про те, що вона є спадкоємицею будь-якої черги, після смерті ОСОБА_6;

-в матеріалах справи наявний доказ про те, що мати позивачки та спадкодавця, дарувальниця мали спільне прізвище "ОСОБА_6" /а.с.14,15/. Однак, до суду не надано доказу про те, що мати позивачки та ОСОБА_6 є сестрами;

-з вищенаведених обставин суд не може дійти до висновку про те, що будь-чим порушено право позивачки при неналежному складанні оскаржуємих правочинів;

-відповідно до вимог ст., ст.215-236 ЦК України, правочин може бути визнаний недійсним тільки у випадках, передбачених законом і цей перелік є вичерпним;

-посилання позивачки на те, що нотаріус, при посвідченні правочинів, використав не належний шрифт, не зробив відступи та поля, не назвав вірно населений пункт, що не відповідає дійсності, де посвідчувалися правочини, суд не може визнати обґрунтованими та достатніми для визнання правочину недійсним з тих підстав, що ці обставини не зазначені в законі, на що вказує Постанова Пленуму ВС України щодо вирішення даних спорів;

Ствердження позивачки про те, що заповіт не був прочитаний заповідачкою також не ґрунтується на неспростовних доказах у зв'язку з тим, що при вчиненні вказаної нотаріальної дії зберігається таємниця заповіту та сама позивачка не стверджувала того, що вона була присутня при його посвідченні;

-щодо того, що нотаріус вводив в оману дарувальницю, при посвідченні вищезазначених договорів дарування, то ця обставина суперечить власноручним записам дарувальниці у вказаних правочинах та не спростована іншими доказами.

На підставі вищенаведеного, ст., ст. 215-236 ЦК України, Закону України "Про нотаріат" та Інструкції "Про порядок вчинення нотаріальних дій", керуючись ст., ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Державного нотаріуса Черняхівської держнотконтори, третя особа ОСОБА_4 про визнання дій нотаріуса неправомірними, визнання недійсними заповіту від 08.07.2013 р., складеного ОСОБА_6, реєстраційний №1817, договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки від 03.02. 2014 р., які розташовані в АДРЕСА_1, посвідченими нотаріусом Черняхівської держаної нотаріальної контори недійсними - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області. Через Черняхівський райсуд, протягом 10 діб, після його проголошення, а сторонами, які не були присутні при його проголошенні, в той же термін, після отримання його копії.

Головуючий суддя: (підпис) С.Ф. Васильчук

Копія: вірно

Суддя: