РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22077/14-ц

пр. № 2/759/1761/15

10 березня 2015 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Іовій О.О.

за участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просить стягути з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення дитиною навчання - 30.06.2015 р., та на утримання повнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позову та до закінчення дитиною навчання - 30.06.2017 р. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей та оплату навчання, тому вона вимушена звернутись до суду з даним позовом.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала та додатково зазначила, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 навчаються на денній формі навчання та потребують значних витрат. А оскільки позивачка, працюючи вихователем у дитячому садку і отримуючи заробітну плату у розмірі 1700,00 грн., та маючи ще двох дітей від іншого шлюбу, повністю несе витрати по сплаті комунальних послуг по утриманню дітей, а діти в свою чергу самостійно отримувати дохід змоги не мають, просить задовольнити її вимоги в повному обсязі.

ОСОБА_2 проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на те, що він також несе витрати по сплаті комунальних послуг, є інвалідом третьої групи та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2961,49 грн. та сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 300,00 грн. щомісячно з 29.03.2011 р. Оскільки він не має змоги надавати матеріальну допомогу на оплату навчання дітей, просить відмовити у задовленні позову в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб, укладений 09.10.1993 р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_1., було розірвано про що Відділом реєстрації актів громадінського стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві 19.04.2002 р. зроблено актовий запис № 400 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5).

Від шлюбу сторони мають повнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 3) та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналізуючи зазначену статтю можна дійти висновку, що аліментне зобов'язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність юридичних фактів:

По-перше, продовження навчання дочкою, сином після досягнення ними повноліття.

Відповідно до довідки від 06.10.2014 р. № 31 Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана ОСОБА_4 навчається на 2 курсі денної форми навчання (а.с.7).

Відповідно до довідки від 01.11.2014 р. № 27 Вищого професфійного училища № 33 м. Києва ОСОБА_3 навчається на 3 курсі денної форми навчання (а.с. 8).

По-друге, недосягнення дочкою, сином встановленого законом віку-23 років.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, не досягли 23-річного віку.

По-третє, потреба дочки, сина у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням.

Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. Уявляється, що потреба повнолітніх синів у матеріальній допомозі має визначатися згідно з прожитковим мінімумом, встановленим законом. Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2013 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 1218,00 грн. Із пояснень позивача ОСОБА_7 отримує стипендію у розмірі 230,00 грн., а ОСОБА_4 - 700,00 грн.

По-четверте, наявність у батьків можливості надавати матеріальну допомогу.

Згідно пенсійного посвідчення НОМЕР_1, відповідач є інвалідом ІІІ групи (а.с. 18) та згідно довідки Управління Пенсійного Фонду України у Києво-Святошинському р-ні № 1033 від 18.09.2013р. отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2961,49 грн. (а.с. 19).

Згідно рішення Києво-Святошинського районного суду від 19.05.2011 р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти а утримання сина - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 р. у розмірі 300,00 грн. з усіх видів його заробітку. Починаючи з 29.03.2011 р. та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 20).

Отже, з статті 199 СК України випливає, що сукупність усіх юридичних факторів аліментного зобов»язання утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов»язання. Проте, у разі відсутності хоча б одного з наведених вище факторів аліментне зобов»язання, пов»язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає.

Таким чином суд вважає, що у даному випадку відсутній юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов»язання, оскільки у відповідача не має можливості надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дітей які навчаються, а тому і відсутні підстави для стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 179, 209, 292, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: