Ухвала

іменем україни

25 лютого 2015 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Коломийської міської ради, третя особа - Агрофірма «Прут», про визнання протиправними та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Коломийської міської ради від 23 вересня 1999 року № 180 про внесення змін до п. 1 абз. 3 рішення Коломийської міської ради від 24 грудня 1998 року № 89 про надання Агрофірмі «Прут» в оренду терміном на 50 років земельної ділянки площею 442 кв. м по АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він як член територіальної громади м. Коломия мав намір взяти участь в конкурсі на одержання права на оренду земельної ділянки за вищевказаною адресою. 11 вересня 2011 року на вказаній земельній ділянці було зведено паркан, яким обгороджено частину земельної ділянки під будівництво і він дізнався про те, що дана земельна ділянка передана в довгострокову оренду Агрофірмі «Прут» на підставі договору оренди, укладеного між Коломийською міською радою і третьою особою згідно з рішенням Коломийської міської ради від 23 вересня 1999 року № 180. Зазначав, що вказаним рішенням було внесено зміни до рішення Коломийської міської ради від 24 грудня 1998 року № 89, згідно з яким Агрофірмі «Прут» як переможцю аукціону було надано в довгострокову оренду терміном на 50 років земельну ділянку площею 442 кв. м по АДРЕСА_1 для будівництва двохповерхової забудови об'єкта ринкової інфраструктури. Проте Агрофірма «Прут» не була переможцем аукціону на одержання в довгострокову оренду земельної ділянки площею 442 кв. м по по АДРЕСА_1 і дана земельна ділянка надана третій особі без розроблення проекту відведення, тому оспорюваним рішенням порушено п. 8 Указу Президента України «Про приватизацію та оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення для здійснення підприємницької діяльності», відповідно до якого право на оренду може бути придбано тільки на конкурентних засадах через проведення земельних аукціонів, конкурсів.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 10 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, провадження у справі закрито.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, оскаржуваної ухвали апеляційного суду вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеної ухвали.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з наявності підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 310 ЦПК України.

Правильним є висновок апеляційного суду про те, що позивач не надав доказів на підтвердження факту порушення його цивільних прав щодо оренди спірної земельної ділянки, натомість оскаржує дії суб'єкта владних повноважень при реалізації ним управлінських функцій у сфері земельних відносин, зокрема, порушення порядку придбання права на оренду земельної ділянки на конкурентних засадах, отже, цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного, а не цивільного судочинства.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків апеляційного суду не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Коломийської міської ради, третя особа - Агрофірма «Прут», про визнання протиправними та скасування рішення, за касаційною скаргою на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 10 грудня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Івано-Франківської області від 27 січня 2015 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак