Провадження № 2/520/5694/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О. ,

при секретарі Нефедової Г.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні у місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих коштів, та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання дійсними договорів дарування ,-

ВСТАНОВИВ:

30.09.15 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить зобовязати останню повернути ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 429869,00 гривень, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що між ним та його дочкою ОСОБА_3 15.02.2008 року у письмовій формі було укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар грошові кошти у розмірі 423569,00 гривень, що складало еквівалент 83875,00 дол. США, та відповідно до цього останньою 15.02.2008 року було надано розписку про отримання грошей, договір дарування грошових коштів нотаріально посвідчений не був оскільки на той час сторони не мали на часу. 01.04.2009 року між тими самими сторонами укладено договір дарування грошових коштів, за яким ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 отримала у дар грошові кошти сумою 6300,00 гривень, про прийняття грошей остання склала відповідну розписку, даний договір також не був нотаріально посвідчений. Звернення позивача стосовно належного оформлення договорів дарування залишились відповідачкою проігнорованими, у звязку зміною обставин позивач вимагав у відповідачки повернення вказаних коштів, вказавши строк повернення коштів кінець 2013 року. У звязку з ти що відповідачка відмовлялась належним чином оформити договори дарування, а подалі взагалі від повернення коштів, позивач звернувся до суду з відповідним позовом про стягнення безпідставно набутих коштів.

В свою чергу, заперечуючи проти позову, ОСОБА_2 звернулась до суду з зустрічним позовом, в якому просить визнати дійсними договори дарування грошових коштів від 15.02.2008 року на суму 423569,00 гривень та 01.04.2009 року відповідно на суму 6300,00 гривень. Свої вимоги остання мотивує тим, що у звязку з її бажанням придбати квартиру її батько разом із матірю подарували їй грошові кошти сумою 423569,00 гривень, що було відображено у договорі дарування грошових коштів від 15.02.2008 року, вказані кошти були сплаченні по договору ТОВ МП « Брокерська фірма «Бастма» як внесок за придбання майнових прав на квартиру. Для підписання додаткової угоди відповідно до якої визначалася характеристика квартири необхідно було сплатити ТОВ МП « Брокерська фірма «Бастма» ще 6300 гривень, вказану суму батьки вирішили подарувати ОСОБА_2, що відображено у договорі дарування від 01.04.2009 року. 20.08.20098 року ОСОБА_2 отримала свідоцтво про право власності на квартиру №73 в будинку №59-И по вул. ак. Вільямса в м.Одеса. Оформити договори дарування належним чином не мала можливості, оскільки не мала коштів для цього, вимогою для посвідчення договору дарування була сплата державного мита у розмірі 1% від суми дарунку. В 2010 році ОСОБА_2 запропонувала батьку звернутись до нотаріуса для оформлення належним чином договорів дарування однак останній відмовився і став вимагати повернення коштів,на що остання не погоджується, оскільки відбувся договір дарування, у звязку з чим ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про витребування безпідставно набутих коштів, а вимоги зустрічного позову щодо визнання договорів дарування дійсним задовольнити.

В судовому засіданні позивач та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1, позовні вимоги щодо повернення безпідставно набутих коштів сумою 429869,00 гривень підтримав в повному обсязі просив їх задовольнити, зустрічні вимог не визнав та просив відмовити у задоволенні зустрічного позову щодо визнання договорів дарування дійсними.

Представник відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_2, ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності в судовому засіданні позовні вимоги щодо повернення коштів за договорами дарування не визнала в повному обсязі та просила відмовити у їх задоволенні, вказавши що зміна обставин не є підставою для повернення коштів які були подаровані дочці, а також підтримала вимоги за зустрічним позовом щодо визнання договорів дарування грошових коштів від 15.02.2008 року та 01.04.2009 року дійсними підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 таким, що не підлягає задоволенню, а зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 підлягаючими задоволенню.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні встановлено, що у суд надані докази того, що між ОСОБА_1 та його дочкою ОСОБА_3 15.02.2008 року у письмовій формі було укладено договір дарування грошових коштів, відповідно до якого ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_3 прийняла у дар грошові кошти у розмірі 423569,00 гривень, що складало еквівалент 83875,00 дол. США, та відповідно до цього останньою 15.02.2008 року було надано розписку про отримання грошей, договір дарування грошових коштів нотаріально посвідчений не був оскільки на той час сторони не мали на то часу. 01.04.2009 року між тими самими сторонами укладено договір дарування грошових коштів, за яким ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 отримала у дар грошові кошти сумою 6300,00 гривень, про прийняття грошей остання склала відповідну розписку, отримання грошей, договір дарування грошових коштів нотаріально посвідчений не був, у звязку з чим ОСОБА_1 з посиланням на вимоги ст.. 1212 ЦК України, вважає, що його донька відповідачка по справі безпідставно набула грошові кошти сумою 429869,00 гривень та повинна їх повернути.

Наведена стаття 1212 Цивільного кодексу України широко визначає підстави виникнення зобов'язань у зв'язку з набуттям, збереженням майна без додаткової правової підстави. Такими можуть бути дії набувача майна, потерпілого, інших осіб. Підставою таких зобов'язань можуть бути події. Але це не означає, що в усіх випадках безпідставного отримання чи збереження майна внаслідок зазначених дії (подій) виникають зобов'язання, передбачені ст. 1212 Цивільного кодексу України. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв'язку з безпідставним отримання чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Отже, безпідставно набуті чужі грошові кошти це кошти, щодо яких є право вимоги потерпілого і які набувач набув або зберіг у результаті як власної поведінки, так і поведінки потерпілого, інших осіб чи внаслідок події, без достатньої правової підстави, за відсутності договірних зобовязань, або як що договір був згодом розірваний або визнаний недійсним.

В даному випадку, із поданих сторонами доказів можливо зробити висновок про те, що позивач з відповідачем дійшли згоди щодо укладення Договорів дарування грошових коштів, узгодили істотні умови цих Договорів, про що склали в простій письмовій формі та домовились з відповідачем про нотаріальне посвідчення цього договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Iстотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Щодо заявлених зустрічних вимог щодо визнання договорів дарування дійними, суд встановив, що, згідно наданих сторонами доказів, виконання Договорів дарування відбулось в день їх складення - де позивач на виконання умов Договорів передав відповідачу грошові кошти на загальну суму 429869,00 гривень Гроші передавалися у присутності дружини ОСОБА_1, ОСОБА_5, яка також підписала Договори дарування. Проте після отримання грошових коштів відповідач, пославшись на зайнятість, відмовився від поїздки до нотаріуса за нотаріальним посвідченням Договору дарування.

Через деякий час вже ОСОБА_2 звернулася до батька ОСОБА_1 з вимогою про нотаріальне посвідчення Договорів дарування, проте останній ухилився від нотаріального посвідчення Договорів, а навпаки вимагав повернення коштів.

ОСОБА_2 вказує, що відмова її батька від нотаріального посвідчення Договору дарування порушує її право на належне оформлення договору дарування валютних цінностей та суперечить нормам закону.

Вказані обставини у судовому засіданні підтверджуються поясненнями учасників процесу та наданими договорами дарування.

У відповідності до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, а згідно ч. 5 ст. 719 ЦК України договір дарування валютних цінностей на суму, яка перевищує п'ятдесятикратний розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно ст. 220 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

За таких обставин, суд вважає можливим визнати Договір дарування грошових коштів сумою 423569,00 гривень, що складало еквівалент 83875,00 дол. США від 15.02.2008 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та договір дарування грошових коштів сумою 6300,00 гривень укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дійсними.

Предметом даного розгляду не є питання того, яким чином були витрачені спірні кошті, тому судом і не встановлюється факти використання вказаних коштів.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.3, 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позивних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування безпідставно отриманих коштів у розмірі 429 869 грн., як наслідки нікчемності договорів дарування від 15.02.2008 року та 01.04.2009 року.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1, та визнати дійсними: договір дарування грошових коштів від 15.02.2008 року, за яким ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар грошові кошти у сумі 423569 грн. що складало еквівалент 83875 доларів США; договір дарування грошових коштів від 01.04.2009 року, за яким ОСОБА_1 подарував, а ОСОБА_2 прийняла в дар грошові кошти в сумі 6300 грн.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Луняченко В. О.