Справа № 706/138/13- ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2015 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді: Орендарчука М.П.

при секретарі: Кулібаба Н.А.,Лещенко О.Л. Пізняк Т.В.

за участі представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідачів: Швеця О.В.,

третьої особи: ОСОБА_3,

представника третьої особи ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Христинівка справу за позовом ОСОБА_5 до Христинівської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області, КП "Черкаське обласне об'єднання бюро технічної інвентаризації", третя особа: ОСОБА_3 про скасування свідоцтва про державну реєстрацію серії САС №280466 від 7 липня 2011 року.

встановив: ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до Христинівської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області, КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_3, в якому остаточно, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17.12.2013, просить скасувати Свідоцтво САС 280466 від 07 липня 2011 року про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно - комплекс, будівель та споруд в АДРЕСА_1

Позов обґрунтовано тим, що належне ОСОБА_3 нерухоме майно є частиною цілісного майнового комплексу продовольчої бази, співвласником якого також являється ОСОБА_5, що для розміщення комплексу будівель та споруд по АДРЕСА_1 не відводилась земельна ділянка, що Свідоцтво САС 280466 видано, в тому числі, і на самочинно збудований ОСОБА_3 ангар, знести якого ОСОБА_3 зобов'язав Христинівський районний суд рішенням від 26 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_5 про зобов'язання знести самочинно збудовану будівлю.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позов підтримав з обставин, викладених у позовній заяві, та пояснив, що 09 лютого 2006 року ОСОБА_5 на підставі договору купівлі -продажу придбав у ОСОБА_3 частину комплексу (продовольча база), що розташовується в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 1,03 га.

Вважає, що позивач, як співвласник комплексу будівель та споруд, частка якого за його підрахунками складає 42,84 відсотки, має право на отримання в користування таку ж частину земельної ділянки по АДРЕСА_1

Представник Христинівської міської ради та її виконавчого комітету Швець О.В. проти позову заперечив, та пояснив, що ОСОБА_3 у 2005 році за договором купівлі - продажу придбав у Христинівського райСТ продовольчу базу, що розташовується по АДРЕСА_1 загальною площею 3604,6 кв. метри.

У 2006 році ОСОБА_3 частину об'єкту нерухомості відчужив ОСОБА_5, а у 2008 році, на підставі укладеного між ними договору міни, у власність ОСОБА_3 перейшло приміщення соляного складу «В» площею 394,6 кв. метри.

16.06.2011 виконавчий комітет Христинівської міської ради рішенням №152 дозволив ОСОБА_3, як одноосібному власнику нерухомого об'єкту, оформити на нього право власності. Оспорюване Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САС 280466 від 07.07.2011 видано ОСОБА_3 взамін договору міни від 05.03.2008 та частково договору купівлі - продажу від 03.11.2005.

Представник комунального підприємства «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» Беркун Н.І. проти позову заперечила та пояснила, що підприємством виконано рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради, зареєстровано право власності за ОСОБА_3 та 07.07.2011 видано Свідоцтво САС 280466 як одноосібному власнику будівлі соляного складу та споруд, що зблоковані з ним.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 вважають позов ОСОБА_5 необґрунтованим зважаючи на те, що поставлена позивачем перед судом вимога про скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно не співвідноситься із встановленими ст. 16 ЦК України способами захисту права, так як Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САС 280466 не підпадає під ознаки актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Також представник ОСОБА_3 зазначила, що підставою реєстрації права власника з видачею Свідоцтва САС 280466 було рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011 року, що прийняте органом місцевого самоврядування у відповідності до підпункту а) пункту 8.1 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 і було чинним на момент прийняття рішення. Окрім того, представник третьої особи ОСОБА_4 вважає, що доводи ОСОБА_5 про те, що соляний склад являється частиною «комплексу продовольчої бази», суперечать ст. 191 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», якими цілісний майновий комплекс визначено як сукупність взаємопов'язаного майна, що використовується за відповідним призначенням - здійснення підприємницької діяльності,на який поширюється режим нерухомої речі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши документальні докази Свідоцтво про право власності на нерухоме майно САС 280466 від 07.07.2011, Витяг про державну реєстрацію прав №30654381 від 18.07.2011, рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області №8 від 23.11.2010, №152 від 16.06.2011, №234/1 від 16.09.2010, договір міни, посвідчений Христинівською державною нотаріальною конторою 05.03.2008 р№762, договір купівлі - продажу, посвідчений Христинівською державною нотаріальною конторою 03.11.2005 р№2684, Державний акт на право постійного користування землею ІІ-СР №002433 від 29.09.1999 року, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.11.2014 у справі №823/3501/13-а, суд дійшов наступних висновків і такого рішення.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно зі статтею 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог та на підставі доданих доказів. Частиною 2 статті 11 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами на власний розсуд. Згідно частини 4 статті 10 ЦПК України суд лише сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи для чого роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дії і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Обов'язок доказування відповідно зі статтею 10 ЦПК покладений на сторони у справі. Крім того, відповідно зі статтею 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно зі статтею 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні.

ч.3 ст.41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно договору купівлі - продажу від 03.11.2005 ОСОБА_3 купив комплекс (продовольча база) , що знаходиться у АДРЕСА_1, загальною площею 3604,6 кв. метри, і складається з будівель та споруд прохідна А - 21,4 кв. м; битовка Б - 14,8 кв. м; соляний склад В - 400,0 кв. м; склад продбази Г - 3161,8 кв. м; вбиральня Д - 6,6 кв. м.

09.02.2006 ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_5 купив частину комплексу (продовольча база). За умовами договору ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_3 ? частину прохідної А площею10,7 кв. м; ? частину соляного складу В площею 200,0 кв. м; частину приміщення продбази Г площею 1183,5 кв. м ( у тому числі підвал площею 601,0 кв. м) ; ? частину вбиральні Д площею 3,3 кв. м.

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею ІІ-СР №002433 від 29.09.1999 року у Христинівського райСТ у користуванні знаходились земельні ділянки, на яких розташовувались будівлі та споруди. Відомості про земельну ділянку, на якій розташовується комплекс (продовольча база) по АДРЕСА_1 Черкаської області у Державному акті на право постійного користування відсутні.

05.03.2008 ОСОБА_5 ? частину соляного складу площею 200,0 кв. метри, що належала йому на підставі договору купівлі - продажу від 09.02.2006 і розташовувалась по АДРЕСА_1 в м. Христинівка, за договором міни відчужив ОСОБА_3

16.09.2010 вирішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради №234/1 соляному складу, який належить ОСОБА_3 у відповідності до договору купівлі - продажу від 05.11.2005 та договору міни від 05.03.2008, присвоєно юридичну адресу - АДРЕСА_1

23.11.2010 рішенням виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області №8 ОСОБА_3 надано дозвіл на спорудження зблокованих навісів.

16.06.2011 виконавчий комітет Христинівської міської ради рішенням №152 дозволив ОСОБА_3 оформити право власності на майновий комплекс будівель та споруд, що розташовується в АДРЕСА_1-г.

На виконання рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011 Христинівський виробничий відділок КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації» 07.07.2011 видав ОСОБА_3 Свідоцтво про право власності САС 280466, яким засвідчено, що власником комплексу (будівлі та споруди) по АДРЕСА_1 є ОСОБА_3

До складу об'єкту нерухомості загальною площею 394,6 кв. м входить навіс Б, соляний склад В загальною площею394,6 кв. м, навіс Г, убиральня Д, огорожа 1, ворота 2.

У відповідності до Витягу про державну реєстрацію прав №30654381, 18.07.2011 за №34084076 зареєстровано право власності ОСОБА_3 на комплекс (будівлі та споруди) по АДРЕСА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно САС 280466, яке видано взамін договору міни, посвідченого Христинівською державною нотаріальною конторою 05.03.2008 р№762, та частково договору купівлі - продажу, посвідченого Христинівською державною нотаріальною конторою 03.11.2005 р№2684.

24.11.2014 Київський апеляційний адміністративний суд, переглядаючи в апеляційному порядку постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 20.05.2014 у справі за позовом ОСОБА_5 про визнання незаконними дій, рішень, зобов'язання вчинити певні дії, встановив, що позовна вимога ОСОБА_5 про визнання незаконними та недійсними рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради №8 від 23.11.2010 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на спорудження зблокованих навісів по АДРЕСА_1 та від 16.06.2011 №152 «Про надання дозволу ОСОБА_3 на оформлення права власності на майновий комплекс будівель та споруд» не підлягає до задоволення, оскільки вказаними рішеннями права ОСОБА_5 не порушуються.

Вищенаведені обставини підтверджені відповідними доказами.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Захист же цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України.

Власник порушеного права може скористатися певним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Судом не встановлено факт порушення особистих прав ОСОБА_5, які підлягають захисту в судовому порядку в обраний ним спосіб.

За змістом постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», правовий режим власності визначається виключно законами України, інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню.

Стаття 191 Цивільного кодексу України передбачає, що підприємство є єдиним майновим комплексом, що використовується для здійснення підприємницької діяльності.

До складу підприємства як єдиного майнового комплексу входять усі види майна, призначені для його діяльності, включаючи земельні ділянки, будівлі, споруди, устаткування, інвентар, сировину, продукцію, права вимоги, борги, а також право на торговельну марку або інше позначення та інші права, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» цілісним майновим комплексом є господарський об'єкт з завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг) з наданою йому земельною ділянкою, на якій він розміщений, автономними інженерними комунікаціями, системою енергопостачання.

За таких обставин, спірні об'єкти нерухомого майна правового статусу єдиного майнового комплексу не мали на момент відчуження і не набули такого правового статусу в ході його використання та послідуючих операцій з його відчуження.

У відповідності до пункту 8.1 розділу VIII Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке затверджене наказом Міністерства юстиції України №7/5 від 07.02.2002 і мало чинність на час виникнення спірних правовідносин, оформлення права власності фізичним та юридичним особам на нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності проводиться органами місцевого самоврядування за заявою про оформлення права власності на нерухоме майно у разі виділення окремого об'єкта нерухомого майна зі складу об'єкта нерухомого майна, що складається із двох або більше об'єктів (будинків, будівель або споруд), окрім випадків, коли такі об'єкти є приналежністю головної речі, складовою частиною речі або утворюють з іншими об'єктами складну річ.

В зв'язку із тим, що Свідоцтво про право власності САС 280466 від 07 липня 2011 року, відповідно до якого ОСОБА_3 належать нежилі приміщення комплексу (будівлі та споруди) по АДРЕСА_1, загальною площею 394,6 кв. м, видане Христинівським виробничим відділком КП «Черкаське об'єднане обласне бюро технічної інвентаризації» на підставі рішення виконавчого комітету Христинівської міської ради №152 від 16.06.2011, договору міни, посвідченого Христинівською державною нотаріальною конторою 05.03.2008 р№762, та частково договору купівлі - продажу, посвідченого Христинівською державною нотаріальною конторою 03.11.2005 р№2684, недійсність яких не оспорюється, тому у суду підстави для визнання його недійсним відсутні.

Згідно положень ст. 10 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.11, 15, 16, 188, 191 ЦК України та керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57 - 61, 64, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_5 до Христинівської міської ради Черкаської області, виконавчого комітету Христинівської міської ради Черкаської області, КП «Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації», третя особа на стороні відповідачів ОСОБА_3, про скасування Свідоцтво САС 280466 від 07 липня 2011 року про право власності ОСОБА_3 на нерухоме майно - комплекс, будівель та споруд в АДРЕСА_2 відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя М. П. Орендарчук