У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 року суддя Подільського районного суду м.Києва Декаленко В. С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на 1/2 частину квартири.

Дослідивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що вона (позовна заява) подана з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 1 ст. 118 ЦПК України, позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції, де вона реєструється, з дотриманням порядку, встановленого частинами другою і третьою статті 11-1 цього Кодексу, та не пізніше наступного дня передається визначеному судді.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своїй Постанові від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснив, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, частиною п'ятою статті 119 ЦПК передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем справляється судовий збір в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2015 рік», з 01.01.2015 року в Україні встановлено мінімальну заробітну плату в розмір 1 218,00 грн.

Як вбачається зі змісту поданої позивачем до суду позовної заяви, вимоги в ній носять майновий характер, а саме останній просить визнати право власності на 1/2 частину спадкової квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і ним надано документ про сплату судового збору в розмірі 487, 20 грн. обґрунтовуючи це тим, що вартість 1/2 частини спірної квартири складає 1006, 60 грн.

Однак я не можу погодитись із повнотою сплаченого позивачем судового збору виходячи з наступного.

Так стаття 80 ЦПК України визначає, що ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна; у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що для визначення ціни позову у справах про визнання права власності на нерухоме майно потрібно виходити із його дійсної вартості (ринкової).

Мною ж встановлено та вказується самим позивачем, що ним при визначенні ціни свого позову взято до уваги вартість спірної квартири, яка зазначена в Свідоцтві про право на спадщину від 20.04.2000 року, а не її реальну вартість станом на день звернення з даним позовом до суду.

За приписами частини другої статті 80 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Враховуючи приписи вказаної норми, а також встановлені мною обставини, вважаю за необхідне самостійно визначити суму судового збору на рівні максимальної ставки передбаченої ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана до суду фізичною особою, а саме в розмірі п'ять розмірів мінімальної заробітної плати, що складає 6 090, 00 грн., що на думку суду відповідає дійсній вартості предмета спору.

З врахуванням вищевикладеного, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 79, 80, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на 1/2 частину квартири - залишити без руху.

Надати позивачу строк в 5 (п'ять) днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяВ. С. Декаленко