Ухвала

іменем україни

11 березня 2015 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Кафідової О.В.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про захист прав споживачів, дострокове розірвання договорів банківського строкового вкладу (депозиту) та стягнення суми банківського вкладу, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко І.М. на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 18 липня 2013 року укладала з Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум») договір банківського вкладу, відповідно до якого розмістила на депозитному рахунку вклад в іноземній валюті в сумі 7 346,62 євро, терміном до 23 липня 2014 року включно з нарахуванням 7,65 % річних на умовах, визначених договором, а також 17 жовтня 2013 року між цими ж сторонами було укладено договір банківського вкладу, згідно з яким вона розмістила на депозитному рахунку вклад в іноземній валюті в розмірі 12 000 доларів США, терміном до 22 жовтня 2014 року із нарахуванням 9,75 % річних.

20 та 21 березня 2014 року вона звернулася до відповідача із заявами про дострокове розірвання договорів банківського вкладу та видачу готівки, однак вклади їй повернуті не були та взагалі не було надано обґрунтованої відповіді на її звернення.

Враховуючи наведене, просила розірвати договори банківського вкладу від 18 липня та 17 жовтня 2013 року, а також стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу в розмірі 7 346,62 євро та 12 000 доларів США.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23 липня 2014 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року, позов задоволено.

Розірвано договір банківського вкладу від 18 липня 2013 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, з 21 березня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу за договором банківського вкладу від 18 липня 2013 року в розмірі 7 346,62 євро.

Розірвано договір банківського вкладу від 17 жовтня 2013 року, укладений між ПАТ «Банк Форум» та ОСОБА_3, з 20 березня 2014 року.

Стягнуто з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу за договором банківського вкладу від 17 жовтня 2013 року в розмірі 12 000 доларів США.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати зазначені судові рішення, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 18 липня 2013 року між ОСОБА_3 та ПАТ «Банк Форум» було укладено договір банківського вкладу, відповідно до якого позивач розмістила на депозитному рахунку вклад в іноземній валюті в сумі 7 346,62 євро, терміном до 23 липня 2014 року включно, з нарахуванням 7,65 % річних на умовах, визначених договором.

17 жовтня 2013 року між цими ж сторонами було укладено договір банківського вкладу, згідно з яким ОСОБА_3 розмістила на депозитному рахунку вклад в іноземній валюті в розмірі 12 000 доларів США, терміном до 22 жовтня 2014 року і нарахуванням 9,75 % річних.

20 та 21 березня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до відповідача із письмовими заявами про дострокове повернення вкладів та сплату процентів, однак вказані кошти їй повернуті не були.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що позивач у встановленому порядку звернулася до відповідача із заявами про дострокове повернення суми вкладів, проте відповідач ухилився від виконання своїх обов'язків щодо повернення суми вкладів та відсотків за ними, чим порушив прийняті на себе договірні зобов'язання.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким чином, у судовому рішенні апеляційний суд зобов'язаний дати відповіді на всі доводи апеляційної скарги, оскільки інакше буде порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі, як мотивування судового рішення судом, який має право на дослідження нових доказів і переоцінку доказів.

Проте ухвала апеляційного суду зазначеним нормам процесуального права не відповідає.

Відповідно до ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором (стаття 633 цього Кодексу). До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Згідно зі ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

Разом з тим згідно з ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 цього Закону установлено, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Залишаючи без змін рішення районного суду про стягнення з ПАТ «Банк Форум» на користь ОСОБА_3 сум банківського вкладу за договорами банківського вкладу, апеляційний суд не врахував, що з 14 березня 2014 року у банку почала діяти тимчасова адміністрація, натомість із заявами про повернення вкладів ОСОБА_3 звернулася 20 та 21 березня 2014 року, тобто під час дії тимчасової адміністрації.

Процедура повернення вкладу у разі ліквідації банку встановлена спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», за положеннями якого з дня призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб припиняються всі повноваження органів управління банку та наступають наслідки, встановлені ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб затверджує перелік вимог кредиторів, після чого задоволення цих вимог здійснюється в порядку черговості, встановленої ст. 52 вказаного Закону. Зокрема, вимоги вкладників - фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, погашаються у четверту чергу.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: веде реєстр учасників Фонду; здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації банків, організовує відчуження активів і зобов'язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку.

Згідно з ч. 1 ст. 26 зазначеного Закону встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 тис. грн.

На вищевикладене відповідач звертав увагу в апеляційній скарзі, проте апеляційний суд в достатньому обсязі не перевірив доводів апеляційної скарги щодо відкриття ліквідаційної процедури стосовно ПАТ «Банк Форум» та введення тимчасової адміністрації, наслідком чого є спеціальний порядок повернення коштів вкладників.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд міг усунути допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права, проте, не спростувавши доводів апеляційної скарги, залишив без змін рішення суду першої інстанції.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ларченко І.М. задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2014 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.М. Колодійчук

Судді: В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська