Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1019/15-ц

06 серпня 2015 року смт. Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Гутича П.Ф.

з участю секретаря Матлюк Л.Г.

позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала та пояснила, що вони із відповідачем перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 13 березня 2002 року в Порогівській сільській раді Богородчанського району. За час спільного проживання у них народилось четверо дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 року - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року - дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року - дочка ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_4 року - дочка ОСОБА_6.

Чоловік зловживає спиртними напоями, постійно безпідставно ревнує її, вчиняючи на цьому ґрунті сварки. В стані алкогольного сп'яніння ОСОБА_2 поводиться агресивно, скандалить і навіть дозволяє собі застосовувати до неї та її матері, в господарстві якої вони проживають, фізичне насильство, погрожує їм. За насильство в сім'ї притягався до адміністративної відповідальності. Такі відносини між нею та відповідачем негативно впливають і на здоров'я дітей, які бояться батька. Окрім того, ОСОБА_2 зовсім не дбає про матеріальний добробут сім'ї, не цінує її як дружину, не прислухається до її думки щодо тих чи інших питань, приймаючи всі рішення самостійно. Вона вже двічі зверталась до суду із заявами про розірвання шлюбу, але відповідач обіцяв змінити свою поведінку, а тому вона, сподіваючись зберегти шлюб, подавала заяви про залишення позову без розгляду. Однак ніяких змін на краще не відбулось. Терпіти таке ставлення до себе надалі вона не бажає, примирення із ОСОБА_2 не можливе, тому просила шлюб між ними розірвати.

Відповідач в судовому засіданні погодився на розірвання шлюбу, однак зауважив, що обставини, викладені позивачкою, не відповідають дійсності. Вважає, що вина в розпаді сім'ї лежить на обох.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 13 березня 2002 року в Порогівській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №7.

У подружжя народилось четверо дітей: ІНФОРМАЦІЯ_1 року - син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року - дочка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 року - дочка ОСОБА_5 та ІНФОРМАЦІЯ_4 року - дочка ОСОБА_6.

Шлюб існує формально. Сторони втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного, не можуть знайти порозуміння. Примирення між ними не можливе.

За вищенаведених обставин суд вважає, що стосунки, які існують між подружжям, виключають можливість збереження сім'ї, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення, а тому шлюб слід розірвати.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивачки витрати на правову допомогу.

На підставі ст.112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 88; 213; 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 13 березня 2002 року в Порогівській сільській раді Богородчанського району Івано-Франківської області, актовий запис №7, розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 500 гривень витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Івано-Франківської області через Богородчанський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий