АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №626/1662/15-ц Головуючий І інстанції Константинов Д.С.
Провадження №22ц/790/8354/15 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Категорія: трудові
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 грудня 2015р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Кружиліної О.А., Шаповал Н.М.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красноградського районного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Красноградської міської ради про стягнення заборгованості за заробітною платою, -

в с т а н о в и л а :

28 липня 2015р. ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним до Красноградської міської ради про стягнення заборгованості за заробітною платою в сумі 33252,00 грн.

В обґрунтування позову вказував, що відповідно до контракту від 31 грудня 2009 року укладеного між Красноградською міською радою та ним, його було прийнято на роботу начальником Красноградського шляхового підприємства.

31 грудня 2012 року термін дії контракту продовжений на час реорганізації підприємства. Відповідно до п.3 і п.9 контракту за виконання обов'язків начальника підприємства встановлено посадовий оклад у розмірі мінімальної заробітної плати, яка виплачується роботодавцем - Красноградською міською радою.

Упродовж 2013-2015 років заробітна плата не нараховувалась та не виплачувалась, тому на час подання позову створилась заборгованість в розмірі 33252,00 грн.

В судовому засіданні першої інстанції позивач позов підтримав, посилаючись на обставини зазначені в позовній заяві. Представник відповідача позов не визнав у звязку з його безпідставністю.

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 рішення оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на незаконність рішення суду першої інстанції, просить рішення скасувати, та постановити нове рішення про задоволення позову. При цьому посилається на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

Згідно з частиною третьою статті 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до контракту від 31 грудня 2009 року укладеного між ОСОБА_2 та Красноградською міською радою, ОСОБА_2 було прийнято на роботу начальником Красноградського шляхового підприємства.

Додатковою угодою від 31.12.2012 року термін дії контракту від 31 грудня 2009 року продовжено на час реорганізації підприємства.

Згідно постанови Харківського окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2012 року, яка набрала законної сили 16 листопада 2012 року, припинено юридичну особу Красноградське шляхове підприємство.

Згідно ст. 94 КЗпПУ заробітна плата є винагородою, яку власник виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції обґрунтовано посилався на ті обставини, що позивачем не доведено факту щодо виконання ним будь яких трудових обовязків упродовж 2013-2015 років покладених на нього трудовим контрактом.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечувались, ті обставини, що упродовж 2013-2015 років, підприємство діяльності не вело, штат працівників відсутній, але просив суд стягнути з відповідача зазначену суму як компенсацію його фінансових витрат у відносинах з пенсійним фондом та інше, або як оплату праці за 2011- 2012роки.

Судова колегія не приймає зазначені доводи, як такі, що виходять за межі заявлених ним позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Суд першої інстанції повно та правильно з'ясував характер спірних правовідносин, правильно застосував норми матеріального права, що підлягали застосуванню, висновки суду про встановлені обставини й правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності та підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Правильно встановивши юридичну природу виниклих правовідносин, суд застосував закон, який їх регулює.

Доводи викладені в апеляційній скарзі були предметом судової перевірки і не дістали обєктивного підтвердження.

Наведені в рішенні мотиви визнання цих доводів безпідставними, судова колегія вважає обґрунтованими, такими що відповідають матеріалам справи.

Суд дав належну оцінку всім наявним у справі доказам, та навів у рішенні мотиви спростування кожного з доводів, які наводилися.

Оскільки судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими процесуальне законодавство пов'язує можливість прийняття рішення відносно скасування чи зміни оскаржуємого судового рішення і висновків суду першої інстанції не спростовують, в її задоволенні належить відмовити на підставі ст.308 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 304, , 307, 308, 313-315, 317, 319, 322, 324, 325 ЦПК України, судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Красноградського районного суду Харківської області від 11 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді