справа № 165/26/15-ц
провадження №2/165/88/15
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ференс-Піжук О.Р.,

при секретарі Харук Ю.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача Розводовського В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виробничого управління комунального господарства Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради про відшкодування шкоди, - суд,

встановив:

06 січня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виробничого управління комунального господарства Житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 06 грудня 1990 року, під час дорожньо-транспортної пригоди, що, як встановлено вироком Іваничівського районного народного суду від 14 березня 1991 року, сталася з вини водія Нововолинської шляховопідрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці ОСОБА_4, позивач отримав травму і згідно висновку судмедекспертизи йому встановлено 80% втрати професійної працездатності та визнано інвалідом ІІ групи, а в 2002 році інвалідом ІІІ групи. На час травмування він працював гірником очисного вибою підземним 5-го розряду на шахті №4 "Нововолинська". Рішенням Нововолинського міського суду від 08 червня 1993 року з Нововолинської шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці (далі ШПСРБД) в його користь було стягнуто відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров'я. За рішенням Нововолинського міського суду від 14 вересня 2007 року стягнуто з ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради в його користь 9607,08 грн. невиплаченого щомісячного відшкодування шкоди за період з 01 січня по 01 серпня 2007 року та з 01 серпня 2007 року по 1372,44 грн. щомісячного відшкодування шкоди до наступного збільшення тарифної ставки гірника очисного вибою 5-го розряду. 20 грудня 2007 року Нововолинська міська рада прийняла рішення №17/2 про припинення з 01 березня 2008 року вищевказаного підприємства шляхом приєднання всього його майна, прав і обов'язків до ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради. Наказом ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради від 18 квітня 2008 року №87 у зв'язку з переходом прав та обов'язків ШПСРБД до ВУКГ, позивачу було проведено перерахунок відшкодування шкоди починаючи з 01 жовтня 2007 року і такі виплати управління комунального господарства здійснювало до 21 березня 2011 року. Припинення виплат позивачу відповідач мотивує тим, що 04 березня 2009 року Нововолинська міська рада прийняла рішення №27/2, яким скасувала рішення міської ради від 20 грудня 2007 року №17/2 і відновила діяльність ШПСРБД та наділила вказану юридичну особу окремим майном.

Оскільки рішенням Господарського суду Волинської області від 12 вересня 2012 року відновлену у 2009 році шляхову підрядну спеціалізовану ремонтно-будівельну дільницю ЖКО Нововолинської міської ради ліквідовано без правонаступника, то відповідач відмовляється продовжувати виплату відшкодування шкоди ОСОБА_1, а тому він звернувся до суду з позовом до виробничого управління комунального господарства ЖКО Нововолинської міської ради про стягнення в його користь відшкодування шкоди за період з 21 березня 2011 року по лютий 2014 року включно і просить стягнути одноразово 163230,66 грн. заборгованості та щомісячні платежі на відшкодування шкоди в розмірі 3926,38 грн. починаючи з 01 березня 2014 року до наступного збільшення тарифної ставки гірника очисного вибою 5-го розряду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позов підтримали у повному обсязі з підстав викладених у ньому, просили позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Крім того наголосили, що в рішенні апеляційного суду Волинської області 10 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради, виконавчого комітету Нововолинської міської ради чітко вказано, що саме виробниче управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради є належним відповідачем у даній справі, як правонаступник, після припинення 01 березня 2008 року діяльності ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради.

Представник відповідача Розводовський В.Я. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав наведених у письмовому запереченні (а.с.32-34). Вважає, що виробниче управління комунального господарства ЖКО Нововлинської міської ради не є правонаступником ліквідованої ухвалою господарського суду Волинської області від 12 вересня 2012 року ШПС РБД, яка ліквідована без правонаступництва, а тому просить в позовві відмовити повністю.

Суд, заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази, оглянувши матеріали цивільної справи № 165/683/14-ц, встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини і приходить до висновку, що позов є підставним і підлягає до задоволення у зв'язку із наступним.

Копією вироку Іваничівського районного народного суду Волинської області від 14 березня 1991 року (а.с.6,7) підтверджується, що 06 грудня 1990 року ОСОБА_4, керуючи автомобілем марки "Камаз", реєстраційний номер НОМЕР_1, що належав Нововолинській шляховій дільниці Волинського обласного підрядного спеціалізованого ремонтно-будівельного тресту, на 73 км. автодороги Ковель-Львів в районі с. Стара Лішня Іваничівського району Волинської області, при здійсненні повороту ліворуч, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого на даній смузі сталося зіткнення з автомобілем марки "ВАЗ-21063", реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 Внаслідок цього ДТП ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження середньої тяжкості. Підсудного ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.215 КК УРСР і обрано міру покарання у виді двох років виправних робіт по місцю праці з відрахуванням на користь держави 15% заробітку. Крім того, даним вироком було стягнуто з Нововолинської шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці в користь ОСОБА_1 4856,17 крб. відшкодування шкоди, завданої злочином.

Рішенням Нововолинського міського суду від 08 червня 1993 року (а.с.8-10) з Нововолинської шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельчої дільниці було одноразово стягнуто в користь ОСОБА_1 на відшкодування збитків, заподіяних каліцтвом 178577,80 крб. за період з 12 липня 1991 року по 01 червня 1993 року; 31000 крб. витрат на протезування; 2890 крб. вартості одягу; 2781,20 крб. судових витрат, а всього 215249 крб. Крім того було вирішено стягувати з відповідача в користь ОСОБА_1 щомісячно по 14510 крб., починаючи з 01 червня 1993 року по 03 вересня 1994 року.

Рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 14 вересня 2007 року (а.с.11,12) стягнуто в користь ОСОБА_1 з Нововолинської шляхово підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці ЖКО Нововолинської міської ради 9607,08 грн. невиплаченого щомісячного відшкодування шкоди за період з 01 січня по 01 серпня 2007 року. Крім того, присуджено до стягнення з відповідача в користь ОСОБА_1 щомісячно по 1372,44 грн. відшкодування шкоди, починаючи з 01 серпня 2007 року до наступного збільнення тарифної ставки гірника очисного вибою п'ятого розряду.

20 грудня 2007 року Нововолинська міська рада, керуючись п.30 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", прийняла рішення № 17/2 (а.с.42), яким припинила з 01 березня 2008 року діяльність шляхової підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради шляхом приєднання всього майна, прав і обов'язків до Виробничого управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради.

На виконання даного рішення, до виробничого управління комунального господарства ЖКО Нововолинської міської ради від ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради були передані всі основні засоби, в тому числі устаткування, транспорт і будівлі.

В зв'язку з переходом прав та обов'язків шляхово підрядної спеціалізованої ремонтно-будівельної дільниці до виробничого управління комунального господарства, наказом в.о.начальника ВУКГ від 18 квітня 2008 року № 87 "Про відшкодування шкоди завданої ОСОБА_1." (а.с.16), відповідачем проведено перерахунок відшкодування шкоди позивачу, починаючи з 01 жовтня 2007 року по 01 січня 2008 року і визначено розмір відшкодування станом на 18 березня 2008 року, яка проводилась відповідачем до 21 березня 2011 року.

Цю обставину не заперечив в суді представник відповідача, пояснивши, що підприємство з власної волі здійснювало виплату відшкодування шкоди ОСОБА_1 до 21 березня 2011 року, незважаючи на скасування 04 березня 2009 року Нововолиською міською радою свого рішення від 20 грудня 2007 року та відновлення діяльності ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради. При цьому пояснив, що до 21 березня 2011 року ВУКГ використовувало майно передане йому за рішенням Нововолинської мівської ради від 20 грудня 2007 року, в зв'язку з припиненням юридичної особи ШПСРБД.

Як зазначено у рішенні Нововолинської міської ради від 04 березня 2009 року №27/2 (а.с.43) з цього числа було відновлено діяльність юридичної особи ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради та наділено майном згідно з додатком (а.с.59).

На виконання цього рішення відповідач, згідно акту передачі від 21.03.2011 року передав, а ШПСРБД, прийняла передавальний баланс з додатком до нього станом на 21.03.2011 року по дебіторсько кредиторській заборгованості, документи по виплаті регресу ОСОБА_1, особові картки звільнених працівників ШПСРБД та книги нарахувань заробітної плати, що були приняті на зберігання ВУКГ в зв'язку з припиненням діяльності ШПСРБД рішенням Нововолинської міської ради від 20.12.2007 року.

При цьому майно, яке у 2008 року передано ВУКГ в зв'язку з припиненням юридичної особи - ШПСРБД, залишилось на балансі відповідача. Як зазначив в суді представник відповідача, на підставі договору від 13.05.2013 року, стороною якого, як орендодавець, виступає ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради, вказане майно, в тому числі будівля, транспортні засоби та інше, передано в оренду за відповідну плату ТзОВ "Полімер". Як встановлено в суді поясненнями представника відповідача, даний договір продовжує діяти і на даний час, а оренда плата за користуванняч майном надходить до відповідача.

Вказана обставина свідчить про те, що рішенням Нововолинської міської ради № 27/2 від 04.03.2009 року діяльність юридичної особи, яка припинена у 2007 році з передачею всього майна прав і обов'язків до відповідача, не відновлено, а створено іншу юридичну особу з наділенням її майном, що є відмінним від майна, яке залишилось після ліквідації ШПСРБД на підставі рішення Нововолинської міської ради від 20.12.2007 року, шляхом припинення з передачею майна, а також прав і обов'язків, в тому числі по відшкодуванню шкоди ОСОБА_1, до відповідача.

Згідно ст.106 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію.

Копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців підтверджується, що 21 березня 2008 року в зв'язку із рішенням засновників про припинення юридичної особи, проведено державну реєстрацію вказаної дії.

Пункт 30 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", наділяє орган місцевого самоврядування повноваженнями щодо створення, ліквідації, реорганізації та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади. Такий перелік є вичерпним і не передбачає відновлення юридичної особи, яка припинена рішенням засновника юридичної особи. Тому слід вважати, що 04 березня 2009 року було створено нову юридичну особу - шляхову підрядну спеціалізовану ремонтно-будівельну дільницю житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради.

До аналогічного висновку прийшов у своєму рішенні від 10 листопада 2014 року апеляційний суд Волинської області у справі за позовом ОСОБА_1 до Нововолинської міської ради Волинської області, виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області, третя особа на стороні відповідачів, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Виробниче управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради про відшкодування шкоди (а.с.13-15). Як встановлено в судовому засіданні, виробниче управління комунального господарства ЖКО Нововолинської міської ради продовжувало виплачувати відшкодування шкоди ОСОБА_1 по 21 березня 2011 року, і як зазначив у вищенаведеному рішенні апеляційний суд Волинської області, підстав для припинення цих виплат ОСОБА_1, управління ЖКГ Нововолинської міської ради, не мало.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що саме Виробниче управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради є належним відповідачем у даній справі, як правонаступник після припинення 01 березня 2008 року діяльності ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради.

Твердження представника відповідача на заперечення позову ОСОБА_1 з покликанням на ухвалу господарського суду Волинської області від 12 вересня 2012 року про ліквідацію створеної у 2009 році ШПСРБД ЖКО Нововолинської міської ради, без правонаступників, суд, з огляду на встановлені і проаналізовані вище обставини, до уваги взяти не може і покладає на відповідача обов'язок по виплаті позивачу відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоровя.

Такий ообовязок відповідача, як правонаступника припиненої з 01.03.2008 року ШПСРБД шляхом приєднання всього майна, прав і обов'язків до ВУКГ ЖКО Нововолинської міської ради, передбачений частиною першою статті 1205 ЦК України.

Визначений позивачем розмір відшкодування шкоди, що підлягає стягненню з відповідача в користь ОСОБА_1 підтверджуються копією довідки ВП "Шахта "Бужанська" ДП "Волиньвугілля" від 30 грудня 2013 року №09-1700 (а.с.20,21), копією висновку експерта №60 від 11 листопада 2008 року (а.с.17, 18), розрахунком до позову (а.с.5), тому суд вважає, що до стягнення з виробничого управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради Волинської області на користь позивача підлягає одноразово 163230,66 грн. за період з 21 березня 2011 року по 01 грудня 2014 року, та щомісячно, починаючи з 01 грудня 2014 року по 4169,82 грн. до наступного збільшення тарифної ставки гірника очисного вибою п'ятого розряду.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до п.2 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір", тому відповідно до ст. 88 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 1632,66 грн.

Керуючись ст.10, ст.11, ст.60, ст.61, ст.88, ст.209, ст.212, ст.213, ст.214, ст.215, ст.218 ЦПК України, на підставі ст.20, ст.22, ст.80, ст.96, ст. 105, ст. 106, ст. 107ст.1187, ст.1195, ст.1202, ч. 1 ст.1205 Цивільного кодексу України, п. 30 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", - суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з виробничого управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради Волинської області в користь ОСОБА_1 невиплачене щомісячне відшкодування шкоди за період з 21 березня 2011 року по 01 грудня 2014 року в розмірі 163230 (сто шістдесят три тисячі двісті тридцять ) грн. 66 коп

Стягувати з виробничого управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради Волинської області в користь ОСОБА_1 щомісячні платежі відшкодування шкоди в розмірі 4169 (чотири тисячі сто шістдесят дев'ять) грн. 82 коп. починаючи з 01 грудня 2014 року до наступного збільшення тарифної ставки гірника очисного вибою п'ятого розряду.

Стягнути з виробничого управління комунального господарства житлово-комунального об'єднання Нововолинської міської ради Волинської області в дохід держави 1632 (одн тисячу шістсот тридцять дві) грн. 66 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Нововолинський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий підпис

Згідно з оригіналом

Суддя О.Р. Ференс-Піжук