Справа №: 343/54/15-ц
Провадження №: 2-зз/343/1/15
У Х В А Л А

про скасування заходів забезпечення позову

23 лютого 2015 року м.Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Лицура І. М.,

секретаря - Бойків В. П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Долина справу за позовом публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «ВіЕс Банк» в особі представника за довіреністю ОСОБА_3 звернулося в суд з позовом, в якому просять стягнути з солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № КU019960 від 27.03.2013 року та кредитним договором № 73007/36 від 05.06.2008 року в сумі 374 196,23 доларів США, що становить 5 893 436,08 гривень та судові витрати по справі.

ОСОБА_1 в особі свого представника за довіреністю від 26.01.2015 року ОСОБА_4 звернулася в суд із заявою, в якій просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені за заявою ПАТ «ВіЕС Банк» згідно ухвали Долинського районного суду від 28.01.2015 року. Свої вимоги мотивувала тим, що в провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 374196,23 доларів США, що в перерахунку на національну валюту згідно курсу НБУ становить 5 893 436,08 грн. Ухвалою Долинського районного суду від 28.01.2015 року в якості забезпечення позову накладено арешт на майно та грошові кошти, що належить відповідачам і знаходяться у них або в інших осіб у межах заявленої вимоги про стягнення боргу в розмірі 5 893 436,08 грн. На виконання цієї ухвали державною виконавчою службою накладено арешт на все їхнє майно та рахунки. Однак, вважає, що такі заходи не є співмірними і не відповідають в повній мірі заявленим позовним вимогам, оскільки позивачем зумисно не повідомлено суд про те, що в забезпечення виконання зобов'язань відповідачів перед ПАТ «ВіЕс Банк» по кредитному договору № 73007/36 від 05.06.2008 року укладено іпотечний договір від 06.08.2008 року, зареєстрований в реєстрі за номером № 2153, яким ними в іпотеку банку передано готель та кафе, загальною площею 932,1 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 і земельну ділянку, площею 0,34 га за цією ж адресою. Станом на 16.02.2015 року вартість предмету іпотеки складає 22016919,40 грн. без ПДВ, що більш ніж у три рази перевищує суму позову. Так як ухвалою суду від 28.01.2015 року накладено арешт на майно та грошові кошти, що належить їй та ОСОБА_2 і знаходяться у них або в інших осіб, то тим самим їх, як приватних підприємців, позбавлено можливості здійснювати систематичну господарську діяльність. Накладення арешту на поточні рахунки унеможливлює проведення розрахунків з контрагентами, надавачами комунальних послуг, бюджетом, в зв»язку з чим вона змушена звернутися в суд з даною заявою.

Відповідач ОСОБА_2 також подав заяву про скасування заходів забезпечення позову, накладених ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2015 року, мотивуючи цю вимогу тим, що банку в іпотеку передано приміщення готелю та кафе, загальною площею 932,1 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 і земельну ділянку, площею 0,34 га за цією ж адресою, вартість яких значно перевищує суму позову, а тому відсутні підстави для вжиття заходів забезпечення позову. Просить скасувати накладені ухвалою суду від 28.01.2015 року заходи забезпечення позову ПАТ «ВіЕс Банк».

Представник позивача по справі ПАТ «ВіЕС Банк» в попереднє судове засідання повторно не з»явився та не повідомив про причини своєї неявки, хоч був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення рекомендованих поштових відправлень.

В попередньому судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_1 за довіреністю від 26.01.2015 року ОСОБА_4 повністю підтримав заявлену вимогу про скасування заходів забезпечення позову, зіславшись на вищевикладені обставини та додатково пояснив, що позов ПАТ «ВіЕс Банк» повністю забезпечено іпотечним договором від 06.08.2008 року, згідно з яким банку передано в іпотеку майно, вартість якого значно перевищує ціну даного позову. Крім того, банк зловживає своїми процесуальними правами, оскільки не повідомив суд про наявність вказаного договору. Також голослівними є твердження представника позивача про те, що відповідачі перешкоджають оглянути майно та мають намір його продати, оскільки ці твердження абсолютно нічим не підтверджені. На виконання кредитного договору відповідачкою ОСОБА_1 вже сплачено позивачу більше 300 тисяч доларів США, що підтверджує її добросовісність як клієнта. Просив заяву задоволити, скасувати накладені ухвалою суду від 28.01.2015 року заходи забезпечення позову ПАТ «ВіЕс Банк».

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, звернувся в суд з письмовою заявою, в якій просив провести попереднє судове засідання в даній справі в його відсутності, вказавши, що подану заяву про скасування накладеного на майно арешту підтримує.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає, що заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову підлягають до задоволення, виходячи з наступного:

Згідно зі ст. 154 ч.3 ЦПК України, заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні Долинського районного суду Івано-Франківської області перебуває справа за позовом ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором кредиту в розмірі 374196,23 доларів США, що в перерахунку на національну валюту згідно курсу НБУ становить 5 893 436,08 грн.

Ухвалою суду від 28.01.2015 року в якості забезпечення даного позову накладено арешт на майно та грошові кошти, що належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і знаходяться у них або в інших осіб у межах заявленої вимоги про стягнення боргу в розмірі 5 893 436,08 грн.

Як вбачається з долучених представником відповідачки документів, 05.06.2008 року між ПАТ «ВіЕс Банк» (правонаступник ВАТ «Електрон Банк») та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 73007/36, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 400 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення не пізніше 04.06.2018 року, а 27.03.2013 року між тими самими сторонами укладено кредитний договір № КU019950 з додатками та доповненнями, згідно якого позивач надав відповідачці ОСОБА_1 кредит в сумі 195 000,00 доларів США з кінцевим терміном погашення не пізніше 26.03.2020 року.

Договори поруки № 73007/36/S/-1 від 27.06.2014 року та № КU019950/S-1 від 27.03.2013 року, укладені між ПАТ «ВіЕс Банк» та ОСОБА_2, підтверджують, що останній взяв на себе обов'язок відповідати за зобов'язання ОСОБА_1, що випливають із кредитних договорів № 73007/36 від 05.06.2008 року та № КU019950 від 27.03.2013 року.

При цьому судом встановлено, що для забезпечення виконання зобов'язання ОСОБА_1, що випливають з кредитного договору № KU019960 від 05.06.2008 року, укладено іпотечний договір від 06.06.2008 року, із змінами та доповненнями внесеними договором від 28.03.2013 року, яким в іпотеку позивачу ПАТ «ВіЕс Банк» передано готель та кафе, загальною площею 932,1 кв.м., що знаходяться по АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,34 га за цією ж адресою.

Згідно з п.5 даного договору, сторони домовилися, що нотаріус одночасно з нотаріальним посвідченням цього договору вживає всі необхідні заходи по накладенню заборони на відчуження предмету іпотеки в Єдиному реєстрі заборон відчуження об»єктів нерухомого майна, а також на підставі повідомлення іпотекдержателя здійснює державну реєстрацію обтяження нерухомого майна іпотекою в Державному реєстрі іпотек.

Як вбачається із звіту про оцінку майна № 15/10/02 від 16.02.2015 року, проведеного СПД ОСОБА_5, ринкова вартість готелю та кафе, загальною площею 932,1 кв. м., з урахуванням вартості земельної ділянки під цими об'єктами, що знаходяться по АДРЕСА_1 Івано-Франківської області, станом на 16.02.2015 року становить 22 016 919,40 грн.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що згідно з іпотечним договором від 06.06.2008 року повністю забезпечено позов ПАТ «ВіЕс Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2, оскільки вартість предмета іпотеки суттєво перевищує ціну позову, а отже відсутні підстави для забезпечення позову ще й іншими засобами.

Суд вважає, що накладений арешт на майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_1 та ОСОБА_2, відповідно до ухвали про забезпечення позову від 28.01.2015 року, може перешкодити господарській діяльності заявників, які є фізичними особами-підприємцями.

При цьому суд враховує позицію Пленуму ВСУ, викладену у п. 4 постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 26.12.2006 року, відповідно до якої розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Враховуючи наведене та виходячи з принципів співмірності заходів забезпечення із заявленими позовними вимогами, тобто сумами коштів, що можуть бути стягнуті за рішенням суду, а також враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у встановленому порядку зареєстровані як підприємці і накладення арешту на їх рахунки та майно може перешкодити їм у здійсненні підприємницької діяльності, суд вважає, що заяви ОСОБА_1 і ОСОБА_2 слід задоволити та скасувати арешт, накладений на їх майно та грошові кошти відповідно до ухвали Долинського районного суду від 28.01.2015 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 154,209,210 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову задоволити.

Скасувати накладений ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 28.01.2015 року арешт на майно та грошові кошти, що належать відповідачам ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительці АДРЕСА_3, ідент. номер № НОМЕР_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, жителю АДРЕСА_2, ідент. номер № НОМЕР_2, і знаходяться у них або в інших осіб у межах заявленої вимоги про стягнення боргу в розмірі 5 893 436,08 грн.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд протягом 5 діб з часу її проголошення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні, в той же строк з часу отримання копії ухвали.

Суддя