Справа № 530/2249/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.01.2015 року Зіньківський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Водолага А.В., при секретарі Стрілець Л.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Зіньків справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення його від права на спадкування,--
В судове засідання з»явивсь позивач ОСОБА_1 з преставником. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з»явивсь, про час і місце розгляду справи був повідомлений в законом встановленому порядку, про причину неявки суд не повідомив, заперечень проти заявленого позову до суду не направив.
Справа розглядалась в порядку ст. 224 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 просить суд усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,-- від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, у віці 88 років, у селі Пишненки Зіньківського району ОСОБА_3, та стягнути із нього понесені судові витрати.
В обґрунтування заявлених позовних вимог суду пояснив.
Його батьками є відповідач ОСОБА_2 і ОСОБА_4. Шлюб між батьками був зареєстрований 31.08.1975 року і розірваний 11.12. 2009 року. Після реєстрації шлюбу батьки позивача були прописані і проживали у житловому будинку АДРЕСА_2 разом з матір'ю батька позивача, а відповідно рідною бабою ОСОБА_1-- ОСОБА_3. Приблизно за один рік до розірвання шлюбу батько позивача-- ОСОБА_2 виписався із вказаного житлового будинку і нині зареєстрований на проживання, та проживає у АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_5, у віці 88 років, у селі Пишненки Зіньківського району ОСОБА_3 померла, залишивши на ім'я позивача ОСОБА_1 заповіт від 31.05.2007 року, згідно якого заповіла йому все належне їй майно на день смерті, зокрема земельну ділянку площею 4, 24 гектарів, розташовану в Зіньківському районі і передану їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
На підставі ст. 1241 Цивільного кодексу України, його батько -- ОСОБА_2, як непрацездатна дитина померлої ОСОБА_3, що є пенсіонером за віком,-- незалежно від змісту заповіту, має право на обов'язкову частку у спадщині, розмір якої складає половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом, тобто має право на ? частину заповіданої позивачеві вказаної земельної ділянки
Згідно ст. 1224 п. 3 ч. 2 , п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України, не мають права на спадкування за законом повнолітні діти , а також інші особи , які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов'язкову частку у спадщині.
Так як відповідач ухилявся від свого обов»язку по утриманні своєї матері ОСОБА_3, яка перебувала в безпорадному стані, він і звертається з позовом про позбавлення його права на спадкування.
Допитана в суді в якості свідка ОСОБА_5 , яка будучи соціальним працівником здійснювала догляд при житті за померлою ОСОБА_3 суду повідомила. На протязі приблизно 6-ти років вона як соціальний працівник здійснювала догляд за інвалідом і престарілою ОСОБА_3, так як остання знаходилась в безпорадному стані, а проживаюча з нею в одному будинку ОСОБА_4 - невістка, не могла в повному обсязі здійснювати догляд, так як після операції має поганий стан здоров»я. За померлою ОСОБА_3 також доглядали по мірі можливості позивач і його дружина - ОСОБА_6, які проживали окремо. За весь час вона особисто ні одного разу не бачила в господарстві померлої її сина ОСОБА_2. Від невістки померлої вона чула, що син до матері навідувався за останні роки два рази.
Допитані в судовому засіданні ОСОБА_4 - невістка померлої і ОСОБА_6 - дружина позивача, підтвердили покази свідка ОСОБА_5 і суду повідомили, що відповідач за час знаходження в безпорадному стані матері не надавав їй ніякої матеріальної,моральної підтримки. Приїздив за останні шість років на власному автомобілі два рази, привіз декілька бананів і мандарин. На прохання допомогти, або забрати матір до себе, відповів, що вони отримують пенсію, тому можуть і самі доглядати за його матір»ю, а до себе він матір забрати не може, так як мати не хоче їхати до нього.
Заслухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи суд встановив.
Спадкодавець ОСОБА_3, зважаючи на вік і стан здоров'я,
на протязі останніх семи років перед смертю перебувала у безпорадному стані, внаслідок чого потребувала постійного постороннього догляду. Так, вона померла у віці 88 років, тобто на час захворювання ОСОБА_3 її вік був майже 80 років. Згідно довідки
Пишненківської медлікарні Зіньківського району від 02.12.2014 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканка села Пишненки Зіньківського району, на протязі останніх семи років перед смертю потребувала посторонньої допомоги, так як була прикута до ліжка у зв'язку з деформуючим артрозо-артритом колінних і тазобедренних суставів, порушенням функції суставів 4 ступеня. Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Зіньківської районної державної адміністрації від 16.12.2014 року, по догляду за пристарілою ОСОБА_3, 1926 р.н., в період з 23.04.2013 року по день смерті останньої, був призначений соціальний працівник ОСОБА_5. Крім цього, весь час доглядали за ОСОБА_3 мати позивача--ОСОБА_4, яка проживала із нею до дня смерті, позивач та його дружина --ОСОБА_6
Відповідач ОСОБА_2, проживаючи в одному з нею адміністративному районі, на протязі вказаного семирічного строку хвороби матері ОСОБА_3, достовірно знаючи про її тяжку хворобу і похилий вік, та про її безпорадний стан внаслідок цього і про її потребу у посторонньому догляді, матеріальній і моральній підтримці, ухилявся від надання їй допомоги, хоча мав змогу її надавати, так як був працездатним і тільки останні 2 роки перед смертю матері перебував на пенсії по віку, що також не позбавляло його можливості надавати матері допомогу по догляду за нею. За цей період всього лише два рази навідувався до неї, останній раз майже перед смертю.
Виходячи з вище викладених обставин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги в частині усунення від спадкування і стягнення судового збору підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат понесених позивачем за отримання правової допомоги в сумі 800 гривень, то розрахунок затрат часу і їх вартість нічим не підтверджені, тому суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають зменшенню.
На підставі викладеного, та ст. 1224 п. 3 ч. 2 , п. п. 5, 6 Цивільного кодексу України, ст.ст.225,226 ЦПК України, суд-
Заявлені позовні вимоги задовільнити частково.
Усунути ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1,-- від права на спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_5, у віці 88 років, у селі Пишненки Зіньківського району,-- ОСОБА_3.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп., та витрати на правову допомогу фахівця в галузі права в сумі 500 / п»ятсот/ гривень..
На рішення може бути подана позивачем апеляційна скарга до апеляційного суду Полтавської області через Зіньківський районний суд протягом 10 днів після його проголошення, відповідач може написати заяву про перегляд заочного рішення до Зіньківського районного суду Полтавської області протягом 10 днів, з дня отримання копії рішення суду.
СуддяА. В. Водолага