Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2015 р. Справа № 608/1198/14-ц

Номер провадження2/608/2/2015

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.

представників сторін -ОСОБА_1,ОСОБА_2,

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_4 до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з приватного житлового будинку та зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування затрат на ремонт та облаштування житлового будинку, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернулася в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про виселення з приватного житлового будинку. В позовній заяві вона зазначила, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18.11.2005 року вона є власницею 71/100 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 та 0,4408 га земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ТР 1074 № 78. В червні 2010 року до неї з чоловіком попросилися жити відповідачі по справі, на що вони погодились і дозволили проживати у вказаному будинковолодінні відповідачам, за що останні в свою чергу допомагали їм у веденні домашнього господарства. 31 жовтня 2012 року покійний чоловік ОСОБА_11 склав заповіт в користь ОСОБА_5 Через деякий час відповідачі почали поводитись нахабно, змінились обставини і нею було запропоновано їм звільнити займане ними будинковолодіння, однак останні ніяк не реагували на прохання, а замість того, щоб виселитися стали погрожувати і створювати проблеми та перешкоди у користуванні власністю. Рішенням Чортківського районного суду від 24.07.2013 року та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29.08.2013 року відмовлено в задоволенні позову відповідачів про визнання договору найму житла дійсним та таким, що був укладений на невизначений термін. Рішенням Чортківського районного суду від 30.01.2014 року та ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27.03.2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до Горішньовигнанської сільської ради, ОСОБА_4, третьої особи Чортківської районної державної нотаріальної контори про визнання заповіту дійсним, визнання частки в спільному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно. Договір найму жилого приміщення з відповідачами не укладався. В уточнених позовних вимогах просить виселити відповідачів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, разом з неповнолітніми дітьми ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1 з приватного будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, як найманих мешканців, так як вони є для неї чужими людьми, виїхали з будинку, частину будинку закрили, зробили з неї склад, чим позбавили права повноцінно користуватися своїм власним будинком, що змусило звернутися до суду з зазначеним позовом.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулись з зустрічним позовом до позивачки ОСОБА_4 про відшкодування затрат на ремонт та облаштування житлового будинку, в якому вказали, що їх вселення до ОСОБА_4, було за життя її чоловіка ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, мало місце в травні 2010 року, за обопільною згодою подружжя. Підставою спільного проживання з ОСОБА_11 був похилий вік і необхідність постійної сторонньої допомоги і догляду, що проявилося у складанні заповіту ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_5, а ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3, який було скасовано. 30.01.2014 року Чортківський районний суд ухвалив рішення, яким відмовив у позові ОСОБА_5 до Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району, ОСОБА_4 про визнання нікчемного заповіту дійсним, визначення частки в спільному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27.03.2014 року дане рішення залишено без змін. Проте, за час спільного проживання з травня 2010 року, коли стосунки були добрими і ніхто з родичів не втручався, вони за усною згодою подружжя відразу після вселення вдалися до повного ремонту кухні і ванної кімнати та їх переобладнання та облаштування водопостачанням і опаленням. Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 24.07.2013 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання звільнити житлове приміщення та зустрічною позовною заявою ОСОБА_3, ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору найму житла дійсним і таким, що був укладений на невизначений термін, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29.08.2013 року, зі згоди позивачки було проведено ремонт будівлі, проведено воду, опалення, на який потрачено 70 тисяч гривень. Витрати на ремонт та облаштування будинку по АДРЕСА_1 просять стягнути з ОСОБА_4. Представник позивача-відповідача ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги довірительки ОСОБА_4 підтримує, просить суд їх задовольнити, в зустрічному позові ОСОБА_5, ОСОБА_3 відмовити, згідно викладених в позовній заяві та уточнених позовних вимогах та запереченням проти позову.

Відповідач-позивач ОСОБА_5та ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилися подали суду заяву просять справу слухати в їхній відсутності, позовних вимог не визнають, свій позов підтримує ОСОБА_5.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги не визнають, просять зустрічний позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 вартість ремонтно-будівельних робіт в розмірі 67816,80 гривень, як визначено у висновку будіельно-технічної експертизи.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_5, ОСОБА_3 здійснювали ремонт зі згоди подружжя ОСОБА_4, здійснювали переобладнання, викидали грубки, вставляли плитку він їм у цьому допомогав. При проведенні робіт сім"я ОСОБА_4 була присутня і вони визначали їхній об"єм..

Свідок ОСОБА_15 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_4, коли до них поселились відпровідачі-позивачі, то зробили ремонт, ОСОБА_4 ними тішились, не заперечували проти переобладнань, а все проводилось за їхньою згодою.

Вислухавши представника позивача-відповідача ОСОБА_4- ОСОБА_1, відповідача-позивача ОСОБА_3, представника відповідача-позивача ОСОБА_2, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги ОСОБА_4, та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_5, ОСОБА_3 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Позивач-відповідач ОСОБА_4, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 18 листопада 2005 року є власницею 71/100 частки домоволодіння по АДРЕСА_1 та 0,4408 га земельної ділянки, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ТР 1074 № 78.

В червні 2010 року до неї з чоловіком ОСОБА_11 попросилися жити відповідачі-позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми, на що вони погодились і дозволили проживати у вказаному будинковолодінні. ОСОБА_5, ОСОБА_3 в свою чергу допомагали їм у веденні домашнього господарства. 31 жовтня 2012 року покійний чоловік ОСОБА_11 склав заповіт в користь ОСОБА_5 Через деякий час відповідачі почали поводитись нахабно, змінились обставини і їм було запропоновано звільнити займане ними житло, однак останні ніяк не реагували на прохання.

20 січня 2012 року ОСОБА_11, ОСОБА_4 звертались в Горішньовигнанську сільську раду з проханням вручити повідомлення про виселення з житлового будинку громадянину ОСОБА_5 Проте сім'я ОСОБА_5 добровільно з домоволодіння не виселилась.

Рішенням Чортківського районного суду від 24 липня 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов'язання звільнити житлове приміщення та відмовлено в зустрічному позові ОСОБА_3 та ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання договору найму житла дійсним та таким, що був укладений на невизначений термін. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 29 серпня 2013 року рішення Чортківського районного суду від 24 липня 2013 року залишено без змін.

Рішенням Чортківського районного суду від 30 січня 2014 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_5 до Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району, ОСОБА_4 про визнання нікчемного заповіту дійсним, визначення частки в спільному майні подружжя та визнання права власності на спадкове майно та відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Горішньовигнанської сільської ради Чортківського району, ОСОБА_5 про визнання нікчемного заповіту недійсним. Ухвалою апеляційного суду Тернопільської області від 27 березня 2014 року рішення Чортківського районного суду від 30 січня 2014 року залишено без змін.

Згідно ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 99 Житлового кодексу України піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права на займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання.

На підставі ст. 169 Житлового кодексу України, у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Стаття 826 Цивільного кодексу України встановлює, що у разі розірвання договору найму житла наймач та інші особи, які проживали у помешканні, підлягають виселенню з житла на підставі рішення суду, без надання їм іншого житла.

ОСОБА_5, ОСОБА_3 при звільненні частини домоволодіння по АДРЕСА_1 закрили частину кімнат у будинку, з яких зробили склад для речей, про що не заперечувала відповідачка ОСОБА_3, мотивуючи тим, що їм немає куди забрати майно, чим обмежили ОСОБА_4 у праві вільно розпоряджатись та користуватись своєю власністю, тому її уточнені позовні вимоги підлягають до задоволення .

Відповідачі-позивачі ОСОБА_5, ОСОБА_3 вселились до ОСОБА_4 та її чоловіка ОСОБА_11, який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 року, в травні 2010 року за обопільною згодою подружжя.

За час спільного проживання сторін з травня 2010 року, коли стосунки були добрими і ніхто з родичів не втручався, позивачі-відповідачі за усною згодою подружжя відразу після вселення вдалися до повного ремонту кухні і ванної кімнати та їх облаштування, водопостачання і опалення. З цією метою в травні-липні 2010 року ними за власні кошти було придбано необхідні будівельні матеріали (цемент, вапно водоемульсійна фарба, профіль, фуга, гіпсокартон та ін..), замовлено кухонний гарнітур, умебльовано ванну кімнату, водяний насос для подачі води вартістю, що підтверджується відповідними накладними і товарними чеками, які долучаються до позову. Щодо названих приміщень, то ванну кімнату було переобладнано із кладової площею 15 кв.м.. де була земляна підлога, а кухня площею 23 кв.м.

Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 24 липня 2013 року встановлено, що зі згоди позивачки ОСОБА_4 було проведено ремонт будівлі, проведено воду, опалення, на який потрачено 67816.80 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно висновку експерта Тернопільського відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за №909/14-22 від 21.11.2014 року вартість ремонтно-будівельних робіт по облаштуванню будинковолодіння по АДРЕСА_1 становить 67816,80 гривень.

Згідно ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 постанови № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок" роз'яснює, що участь у будівництві інших осіб, крім власника будинку, не створює для них права власності на цей житловий будинок. Ці особи, які брали участь у будівництві житлового будинку не на підставі угоди про створення спільної власності, вправі вимагати відшкодування своїх затрат на будівництво.

Оскільки ремонт у житловому будинку позивача-відповідача проведено за кошти відповідачів-позивачів та згоди ОСОБА_4, але між ними не було домовленості про створення спільної сумісної власності, тому позивач-відповідач повинна сплатити грошову компенсацію вартості усіх виконаних ремонтних робіт і облаштування будинковолодіння ОСОБА_4 по АДРЕСА_1.

Керуючись ст.ст.316, 319, 321, 328, 826 Цивільного кодексу України, ст. ст. 99,169 Житлового кодексу, п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок", ст. ст. 10, 57, 60, 61, 130, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про виселення з приватного житлового будинку задовольнити.

Виселити відповідачів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 року разом з неповнолітніми дітьми: ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_5 року, ОСОБА_8,ІНФОРМАЦІЯ_6 року, ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_1 року, з приватного житлового будинку в АДРЕСА_1 без надання іншого житла.

Зустрічний позов ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування затрат на ремонт та облаштування житлового будинку задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_5, ОСОБА_3 67 816(шістдесять сім тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 80 копійок затрат на виконання ремонтно-будівельних робіт по облаштуванню будинковолодіння по АДРЕСА_1 та 4660(чотири тисячі шістсот шістдесять) гривень понесених ними судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги апеляційному суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Л. Й. Квятковська