Провадження № 22-ц/783/1633/15 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді: Шеремети Н.О.

суддів: Зверхановської Л.Д., Цяцяка Р.П.

при секретарі: Ясиновській Я.М.

з участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівського комунального підприємства "Магістральне" на рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Львівське комунальне підприємство "Магістральне" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг в сумі, яка з врахуванням уточнень, станом на 31.10.2014 року становить 2399. 32 грн., з яких оплата за утримання будинку та прибудинкової території становить 839.67 грн., за центральне опалення - 1559.65 грн.

Оскаржуваним рішенням в задоволенні позову відмовлено.

Рішення в апеляційному порядку оскаржило Львівське комунальне підприємство "Магістральне", вважає, що рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. Покликається на те, що ЛКП "Магістральне" відповідно до рішення виконавчого комітету Львівської міської ради "Про визначення виконавця житлово-комунальних послуг у м. Львові" №365 від 08.06.2007 року визначено виконавцем житлово-комунальних послуг у будинку №39 по вул. В.Великого у м. Львові. Між сторонами справи було укладено договір про надання житлово-комунальних послуг. ОСОБА_3 не звертався до адміністрації ЛКП "Магістральне" на предмет ознайомлення із затвердженими тарифами по утриманню будинку та центральному опаленню, належним чином оформленими та обгрунтованими претензіями щодо ненадання або ж надання неналежної якості послуг, а отже, не заперечував щодо суми заборгованості за надані послуги, від надання яких не відмовлявся, не заперечував суми заборгованості за спожиті послуги.

Крім цього, апелянт зазначає, що на виконання вимог чинного законодавства між ЛКП "Магістральне" та ЛМКП "Львівтеплоенерго" укладено договір про постачання теплової енергії в гарячій воді в будинок на АДРЕСА_1. Відповідно до умов договору позивач зобов"язаний щомісячно вносити оплату за спожиту теплову енергію відповідно до діючих тарифів для населення у м. Львові, що встановлюється Львівською міською радою. Оскільки відповідач не оплачує отримані послуги з теплопостачання це призводить до складного матеріального становища ЛКП "Магістральне" і порушує умови чинного договору укладеного з ним. З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ЛКП "Магістральне". З наведених підстав просить оскаржуване рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення ОСОБА_2 щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи,перевіривши законність та обгрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Положеннями ст. 214 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їхнє підтвердження; які правовідносини сторін випливають зі встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ЛКП "Магістральне" пропущено строк для звернення до суду з позовом, жодних поважних причин пропуску позовної давності позивач не навів.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Статтями 20, 21 Закону України "Про житлово - комунальні послуги" визначені обов"язки споживача та виконавця житлово - комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг, а обов"язком виконавця є надання таких послуг вчасно та відповідної якості.

Зокрема, обов"язком споживача є укладення договору на надання житлово - комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово - комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов"язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово - комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, у якій він зареєстрований та проживає, користується житлво - комунальними послугами, надавачем яких є ЛКП "Магістральне".

Отримання послуг з утримання будинку та прибудинкової території та послуг з центрального опалення відповідачем не заперечувалось, зазначений у розрахунках розмір нарахувань по їх оплаті відповідачем не оспорювався.

З розрахунку заборгованості від 31.10.2014 року вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 по оплаті житлово - комунальних послуг станом на листопад 2014 року становила 2399.32 грн., з яких - 839.67 грн. за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з травня 2008 року по листопад 2014 року, 1559.65 грн. - за послуги з центрального опалення за період з січня 2008 року по листопад 2014 року.

Із зазначеного розрахунку також вбачається, що заборгованість ОСОБА_2 за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території станом на травень 2008 року становила 46.81 грн., а станом на листопад 2010 року становила 798.27 грн., розмір щомісячних нарахувань оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території у розрахунку ЛКП "Магістральне" не навело. Заборгованість за послуги з центрального опалення станом на січень 2008 року становила 683.40 грн., а станом на листопад 2010 року становила 1410.13 грн.

Разом з тим період, протягом якого у відповідача склалася заборгованість по оплаті за послуги з утримання будинку та прибудинкової території станом на травень 2008 року, по оплаті за послуги з центрального опалення станом на січень 2008 року, позивачем у розрахунку заборгованості не зазначено.

З позовної заяви, розрахунків заборгованості вбачається, що позивач просить про стягнення заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг, яка склалася у відповідача за період з 2008 року по 2014 рік.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права чи інтересу.

Загальна позовна давність, згідно ст.257 ЦК України, встановлена тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила.

Відповідач ОСОБА_2 заявив про застосування позовної давності, що підтверджується його письмовою заявою від 03.02.2014 року.

Як зазначено у ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позові. Однак, якщо суд визнає поважними причини пропуску позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення строку позовної давності , порушене право підлягає захисту.

За наведених вище обставин, суд апеляційної інстанції з врахуванням того, що відповідач за період з 01.11.2010 року по 01.11.2014 року, маючи пільги та субсидії, частково оплачував решту оплати за надані та спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території та центральне опалення, тому з нього на користь ЛКП "Магістральне" з урахуванням строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, про застосування якої було заявлено відповідачем, підлягає стягненню на користь позивача заборгованість в межах трирічного строку позовної давності, тобто, за період з 01.11.2010 року (позов про стягнення оплати за житлово - комунальні послуги пред"явлений 01.11.2013 року) до 01.11.2014 року.

І оскільки позов про стягнення заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги було пред"явлено 01.11.2013 р., з відповідача слід стягнути заборгованість по оплаті послуг за утримання житлового будинку та прибудинкової території та за послуги з центрального опалення в межах трирічного строку позовної давності, а саме, за період з 01.11.2010 р. до 01.11.2014 р, а відтак з ОСОБА_2 підлягає стягненню 41.40 заборгованості по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, 149.52 грн. - по оплаті послуг з центрального опалення, а всього 190 грн. 92 коп.

Із розрахунку заборгованості вбачається, що у відповідача склалася заборгованість по оплаті послуг по утриманню будинку та прибудинкової території з травня 2008 року, і така становила 46.81 грн., а по оплаті послуг з центрального опалення - з січня 2008 року, і така становила 1410.13 грн. Розмір заборгованості відповідачем не заперечувався, ним не спростовувався, а відтак позов в частині стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за період до 01.11.2008 року, є підставним.

Задовольняючи частково позовні вимоги ЛКП "Магістральне" та стягуючи з ОСОБА_2 на користь ЛКП "Магістральне" заборгованість по оплаті за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території та послуги з центрального опалення в межах трирічного строку позовної давності, колегія суддів дійшла висновку про пропуск позивачем строку позовної давності, про поновлення якого позивач не звертався, не зазначив поважності причин пропуску строку звернення до суду із зазначеним позовом.

Вимоги ЛКП "Магістральне" підлягають до задоволення в межах трирічного строку позовної давності, а в задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті послуг за утримання будинку та прибудинкової території за період з травня 2008 року до 01.11.2010 року, та по оплаті послуг з центрального опалення за період до січня 2008 року і з січня 2008 року по 01.11.2010 року слід відмовити за пропуском строку позовної давності.

З оскаржуваного рішення вбачається, що суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ЛКП "Магістральне", разом з тим відмовив у задоволенні позову за пропуском строку позовної давності.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на роз"яснення постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", відповідно до яких, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено з поважних причин, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Підстави для відмови у задоволенні позову, як з підстав необгрунтованості позовних вимог, так і у зв"язку з пропуском позовної давності, є взаємовиключними та при вирішенні позову одночасно застосовуватись не можуть.

Разом з тим, як вбачається з оскаржуваного рішення суду, суд першої інстанції прийшов до висновку про безпідставність позовних вимог ЛКП "Магістральне", разом з тим застосував позовну давність та відмовив у задоволенні позову з підстав пропуску позивачем строку позовної давності.

Оскільки положення цивільного законодавства про позовну давність поширюються лише на випадки пред"явлення обґрунтованого позову, а суд першої інстанції з врахуванням того, що відповідач вчасно та у повному обсязі сплачував за надані послуги за центральне опалення, утримання будинку та прибудинкової території, нараховані суми погашалися за рахунок субсидій та пільг, прийшов до висновку про безпідставність позову ЛКП "Магістральне", що є самостійною підставою для відмови у позові.

Наведене свідчить про неправомірність застосування судом ч.4 ст. 267 ЦК України, а відтак не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову у зв"язку з пропуском позивачем строку позовної давності за обставин встановлених судом першої інстанції про безпідставність позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення:1) неповне з"ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи неповне з"ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням рішення про часткове задоволення позову, стягнення з ОСОБА_2 на користь ЛКП "Магістральне" заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг за період з 01.11.2010 року до 01.11.2014 року у розмірі 190 грн. 92 коп., з яких, 41.40 - заборгованість по оплаті послуг з утримання будинку та прибудинкової території, 149.52 грн. - заборгованість по оплаті послуг з центрального опалення. В задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості по оплаті житлово - комунальних послуг за період до 01.11.2010 року - відмовити за пропуском строку позовної давності.

Керуючись ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства "Магістральне" - задовольнити частково.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року - скасувати.

Позовні вимоги ЛКП "Магістральне" задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ЛКП "Магістральне" 190 грн. 92 коп. заборгованості по оплаті за житлово - комунальні послуги.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням Апеляційного суду законної сили.

Головуюча: Шеремета Н.О.

Судді: Зверхановська Л.Д.

Цяцяк Р.П.