Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Стус Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - 11-та Харківська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання, - в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з остаточним позовом до відповідача, яким просить розірвати договір довічного утримання, укладений 04.04.2001р. між позивачем та ОСОБА_2 у зв'язку із невиконання набувачем за договором своїх обов'язків; повернути сторони договору довічного утримання в первісний стан, повернувши позивачу у власність ? частину квартири АДРЕСА_1; скасувати право власності на ? частину квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та визнати за ОСОБА_1 право власності на вказану частину вказаної вище квартири.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що перебував у шлюбі з ОСОБА_3 і мешкали в квартирі АДРЕСА_1. Дружина довгий час хворіла і позивач її доглядав. Відповідач була знайомою дружини. Весною 2001р. прийшов до дому і побачив в квартирі нотаріуса і ОСОБА_2, яка запропонувала підписати договір довічного утримання. Дружина перебувала у поганому стані, тому не могла усвідомлювати своїх дій. За договором ОСОБА_2 повинна була надавати допомогу, яку подружжя потребували, також дружина умовила і вони підписали договір. Зміст договору позивач не вивчав. Ініціатива укладання договору є ОСОБА_2 та останні скористалась скрутним становищем родини. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, гроші на поховання позивач надавав ОСОБА_2 В подальшому відповідач взагалі перестала навідувати та допомагати, тобто взятих на себе обов'язків не виконує.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав викладені обставини та вимоги позову, просить їх задовольнити.

Позивач в судовому засідання підтримав позов, зазначивши, що розірвання договору йому потрібно з метою зміни місця проживання та те, що ОСОБА_2 хоча і навідувала його, намагалась допомагати, він відмовляв це робити, оскільки сам міг себе утримувати тощо. Чому не дозволяє виконувати обов'язки за договором ОСОБА_2 з 2013р., пояснити не може.

Відповідач, її представник з вимогами позову не погодились, надавши письмові заперечення. Просять в позові відмовити.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про слухання справи за її відсутності.

Суд, вивчивши доводи позивача і заперечення відповідача, вислухавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до вимог ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину…взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Судом встановлено, що 04.04.2001р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір довічного утримання, посвідчений державним нотаріусом 11-ї Харківської державної нотаріальної контори Тимофієвою Т.О., зареєстрований за № 2-557, в силу якого ОСОБА_1 передав ? частину квартири АДРЕСА_1 у власність ОСОБА_2, яка в свою чергу зобов'язалася повністю довічно утримувати ОСОБА_1, надаючи йому необхідні харчування, одяг і забезпечуючи за ним належний догляд та необхідну допомогу (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Встановлено і не заперечується сторонами, що родина ОСОБА_1 і ОСОБА_3 протягом тривалого часу до смерті ОСОБА_3, а також і в подальшому перебували у дружніх стосунках.

Також встановлено, що після укладання договору довічного утримання позивач виконувала взяті на себе зобов'язання щодо умов договору: навідувала родину, надавала допомогу, придбала речі тощо. Після смерті ОСОБА_3 приймала участь у похованні, що не спростовує і позивач, а в подальшому продовжувала доглядати за останнім, шляхом навідування, прибирання, надання їжи, відвідування ринку тощо. Разом з тим, з 2013р. позивач став перешкоджати ОСОБА_2 надавати яку-небудь допомогу, не пускаючи до приміщення, про що свідчить заява ОСОБА_2 (а.с.171).

Такі обставини підтвердили в судовому засіданні допитані свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 прохаючи розірвати договір з метою зміни місця проживання, впевнено не зазначив того факту, що відповідач порушила умови договору довічного утримання.

Посилання позивача на той факт, що його примусили підписати договір 04.04.2001р. є неспроможними, ніякими доказами не підтверджені, а відсутність, взагалі, знайомства і відносин з відповідачем, спростовуються поясненнями свідків й вищенаведеними обставинами.

Надання суду документів ВДІМ Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківської області за зверненнями позивача, не є належними доказами невиконання відповідачем обов'язків за договором довічного утримання, оскільки датовані кінцем 2013р., що свідчить про виниклу відсутність порозуміння між сторонами у 2013р., на що посилається ОСОБА_2 та свідки.

Відсутність таких звернень, інших фактів невиконання або неналежного виконання обов'язків з боку відповідача протягом 12 років з часу підписання договору, свідчить про обґрунтованість доводів останньої.

Надання копій квитанцій про сплату комунальних послуг із зазначенням прізвища позивача, на якого відкрито особистий рахунок, фотознімків приміщень квартири у 2013р., не спростовують висновку суду.

Отже, в судовому засіданні факт неналежного виконання обов'язків за договором довічного утримання з боку відповідача недоведений, тому у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог позову.

Керуючись ст.ст. 10,11, 27, 60, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 526, 749, 755 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні вимог позову відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом десяти днів з дня оголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя