Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6476/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого: судді Михальченко Ю.В.

при секретарі: Терезюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в:

Позивач, Моторно (транспортне) страхове бюро України, звернулось до Придніпровського районного суду м.Черкаси з позовом до ОСОБА_1, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування, мотивуючи свій позов наступним. 23.04.2011 р. з вини відповідача, який керував автомобілем «Мітсубіши». державний номерний знак НОМЕР_1 була скоєна дорожньо - транспортна пригода. В результаті вище зазначеної дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_3, який належить йому на праві власності. Вина відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 06.05.2011 року. Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до заключення експерта складає 10 889,49 грн., в тому числі 20% ПДВ. Відповідно до ст.39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.39 ч.2.1. Закону).

Відповідач на дату дорожньо-транспортної пригоди не виконав вимогу Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

08.07.2011 року ОСОБА_3 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.

Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 7 824,28 грн., виходячи з наступного розрахунку: 10 889,49 грн. (розмір шкоди) - 1 500,35 грн. (втрата товарної вартості) - 1 564,86 грн. (20% ПДВ).

03.06.2011 року листом за вих. №12002/3-2-05 та 04.11.2011 року листом за вих. №23917/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача ОСОБА_1 з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була, проте МТСБУ отримало відповідь на зазначені листи, в яких ОСОБА_1 повідомляє, що відшкодував ОСОБА_3 суму за завдані збитки, без зазначення її розміру. Від ОСОБА_3 МТСБУ отримало відповідь, що ОСОБА_1 відшкодував йому різницю шкоди, яка не покривалася за рахунок МТСБУ згідно приписів ст.1194 ЦК України.

Стосовно вимог заявлених до ТДВ СТДВ «Глобус», то від ОСОБА_1 МТСБУ отримало лист з додаванням копії відповіді ТДВ СТДВ «Глобус» від 24.05.2011 року про відмову у виплаті страхового відшкодування, обґрунтованість якої підлягає перевірці при розгляді даної судової справи для встановлення всіх дійсних обставин справи.

Моторне (транспортне) страхове бюро України відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснило відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду і не мав договору обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На підставі викладеного просять стягнути солідарно з ОСОБА_1, Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України: грошові кошти в розмірі понесених витрат в сумі 7 824 грн. та судові витрати по справі в розмірі 993 грн. 60 коп.

Представник позивача в судове засідання не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, причина неявки суду не відома, просила справу розглянути в її відсутність, позов підтримала в повному обсязі.

Представники відповідача ОСОБА_1, позов не визнали та просили в задоволенні відмовити в повному обсязі, подали письмові заперечення, які приєднанні до матеріалів справи.

Представник відповідачки ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив, щодо задоволення позову в частині стягнення в ОСОБА_6

Представник товаристваз додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус» в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду не відома.

Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950р., ратиф. ЗУ від 17.07.1997р., передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч.2,3 ст. 58 ЦПК). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК).

За змістом ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно до положень ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

В судовому засіданні встановлено, 23 квітня 2011р. о 01 год. 15 хв. ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Мітсубісі Лансер» д/н НОМЕР_1 напроти будинку №9 по вул. Козацькій в м. Черкаси, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та скоїв наїзд на припарковані автомобілі «Мітсубісі Паджеро» д/н НОМЕР_9, «Опель Астра» д/н НОМЕР_5, «ВАЗ 21154» д/н НОМЕР_6, чим порушив вимоги пункту 2.3 (б), 10.9 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КпАП України.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 06 травня 2011 року ОСОБА_1 було визнано винним в скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 та ч.1 ст.130 КпАП України та накладено адміністративний шраф в сумі 3000 грн.

Також встановлено, що ОСОБА_1 під час ДТП керував автомобілем „Mitsubishi Lancer", д.н. НОМЕР_1, не маючи на законних підстав та повноважень (посвідчення водія, доручення на право керування транспортним засобом), не маючи полісу обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом „Mitsubishi Lancer", д.н. НОМЕР_1, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння.

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

В результаті вище зазначеної дорожньо - транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «ВАЗ» державний номерний знак НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_3, який належить йому на праві власності.

Розмір завданих збитків за пошкоджений транспортний засіб, відповідно до заключення експерта складає 10 889,49 грн., в тому числі 20% ПДВ.

08.07.2011 року ОСОБА_3 скориставшись своїм правом передбаченим Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», подав відповідну заяву, як того вимагає ст.35 п.35.1 вказаного Закону, з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду завдану відповідачем.

В зв'язку з настанням події, передбаченої ст.41 п.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснило виплату відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 7 824,28 грн., виходячи з наступного розрахунку: 10 889,49 грн. (розмір шкоди) - 1 500,35 грн. (втрата товарної вартості) - 1 564,86 грн. (20% ПДВ).

03.06.2011 року листом за вих. №12002/3-2-05 та 04.11.2011 року листом за вих. №23917/3-2-05 Моторне (транспортне) страхове бюро України зверталося до відповідача ОСОБА_1 з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але сума відшкодування сплачена не була, проте МТСБУ отримало відповідь на зазначені листи, в яких ОСОБА_1 повідомляє, що відшкодував ОСОБА_3 суму за завдані збитки, без зазначення її розміру. Від ОСОБА_3 МТСБУ отримало відповідь, що ОСОБА_1 відшкодував йому різницю шкоди, яка не покривалася за рахунок МТСБУ згідно приписів ст.1194 ЦК України, що підтверджується нотаріально посвідченою заявою.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

У відповідності до ст. 27 закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування має до особи, відповідальної за завдані збитки. І такою особою є відповідач ОСОБА_1.

Відповідно до ст.41 п. 41.1 п.п. «а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, цивільно-правова відповідальність якого не застрахувана.

Ст. 29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до ст.38 п.2 ч.1 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторно (транспортне) страхове бюро України після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за задані збитки.

Ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Відповідно до Постанови від 01.03.2013 № 4 ВССУ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» керування транспортним засобом особою у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або передача управління транспортним засобом такій особі, що є підставою для регресної вимоги (стаття 38 Закону № 1961-IV), може бути підтверджено вироком суду, постановою про накладення адміністративного стягнення або іншими доказами, які з достовірністю встановлюють таку обставину, а при передачі транспортного засобу особі у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про такий стан має бути відомо особі, яка передає транспортний засіб.

За таких обставин, в судовому засіданні встановлено, що позивач виконав свої обов'язки та сплатив суму страхового відшкодування власнику автомобіля марки ВАЗ держномер НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_3 в сумі - 7824 грн.28 коп., а відповідач, ОСОБА_1, не компенсував витрати, понесені Моторним (транспортним) страховим бюро України за оплату шкоди, завданої потерпілому.

Також, на підставі ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, відповідно до даних квитанції від 16.05.2014р сплачено позивачем судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., тобто дана сума підлягає до стягнення з відповідача ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Суд вважає за неможливе задовольнити вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, оскільки участі в судових засіданнях адвокат ОСОБА_7 не приймала, з матеріалами справи не знайомилася. Крім того, не зрозуміло з чого саме виходив адвокат вказуючи розмір базової винагороди, а тому суд вважає, що не підлягає до задоволення позов в цій частині.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача, а саме стягнення з відповідача, ОСОБА_1, на користь позивача кошти в розмірі понесених витрат у розмірі 7824,28 грн., а також судовий збір у розмірі 243,60 грн.В решті позовних вимог необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.11,15,1187,1191 Цивільного кодексу України, Законом України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 5,8,10,11,57,60,61,88,174, 212, 213, 215,216,223 ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1, Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов'язаних з виплатою страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України виплачене страхове відшкодування в сумі 7824 грн.28 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України сплачений судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Відповідно до вимог ст.209 ЦПК України повний текс рішення виготовлено 23 лютого 2015 року.

Головуючий: Ю.В.Михальченко