Справа № 344/9514/15-ц
Провадження № 2-п/344/118/15
У Х В А Л А

26 листопада 2015 м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бородовського С.О.

за участі секретаря Прокопів С.

представника відповідача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву відповідача про скасування заочного рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про присудження аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

в заяві вказано, що відповідач просить скасувати заочне рішення з тих підстав, що йому не було відомо про судове засідання в справі за його участі, оскільки він виїхав з місця реєстрації, а його дружина приховала повідомлення про судовий розгляд, в описовій частині рішення вказано, що на думку позивачки дохід відповідача становить 8100 гривень в місяць, але це припущення позивачки є невірним.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву та надав пояснення про те, що відповідач не заперечує свого обов`язку щодо сплати аліментів, позивачка та відповідач не розірвали шлюб, відповідач зареєстрований за адресою, яка вказана в позові, рівень його доходу не становить 8100 гривень в місяць, сукупний розмір аліментів дорівнює розміру його заробітку, вважає, що до стягнення з відповідача має бути присуджений такий розмір аліментів, який відповідає закону. Представник відповідача просив скасувати заочне рішення.

Позивачка належним чином повідомлена про час і місце розгляду спору за її участі.

Судом встановлено наступні обставини.

15/06/2015 р. ухвалено заочне рішення в даному спорі. В описовій частині заочного рішення вказано, що в позові позивачка зазначила, що за її інформацією дохід відповідача становить 8100 гривень, однак доказу такого припущення суду не надала. Відповідно до змісту судового рішення такої обставини судом не було встановлено.

Тому пояснення позивача та його представника про те, що розмір аліментів визначено з доходу в сумі 8100 гривень є необґрунтованим змістом судового рішення.

Відповідно до інформації ГУДМС УДМС місцем реєстрації відповідача є вул. Бельведерська 39/13 в м. Івано-Франківськ.

Відповідно до ст. 74 ЦПК України фізичним особам, які не мають статусу підприємців, судова повістка надсилається за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Відповідач повідомлений судом про час і місце судового розгляду у спосіб і за місцем реєстрації, передбаченими процесуальним законом.

Отже належним чином повідомлений відповідач повторно не з`явився в судове засідання.

Саме внаслідок дій відповідача щодо не повідомлення органу реєстрації про місце свого перебування або проживання мало місце повідомлення відповідача про судовий розгляд в порядку та спосіб, що передбачені процесуальним законом.

В судовому засіданні представник відповідача повідомив суд про те, що відповідно до усної домовленості сторін частка в праві на квартиру передана відповідачем на користь позивачки в рахунок зобов`язань за аліментами на утримання дітей.

Однак відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Відповідно до ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Таким чином адвокат відповідача просив суд постановити ухвалу про скасування заочного рішення на підставі припущень про укладення сторонами договору про припинення прав на аліменти в рахунок передання права на нерухому річ.

Відповідно до п. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засідання представник відповідача надав пояснення про те, що на даний час відповідач не працює.

Відповідно до ст. 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд.

В ст. 16 ЦК України вказано, що особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Отже за обставин працевлаштування чи відсутності у відповідача місця роботи позивачка мала право на пред`явлення позову про стягнення аліментів в твердій грошовій формі.

Право вибору способу захисту прав належить виключно позивачу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

З урахуванням рівності обов`язків щодо утримання дітей, прав дітей на достатнє і належне забезпечення їх інтересів щодо майнового утримання батьками, міжнародно-правових зобов`язань України щодо дії суду виключно в інтересах дитини та з урахуванням прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку судом визначено, що мінімальним обов`язком відповідача щодо утримання дітей є стягнення з нього аліментів в сумі 600 гривень на кожну дитину.

Так само пояснення представника відповідача щодо перевищення розміру аліментів 50 процентів розміру його доходу на час його роботи за попереднім місцем роботи вони не стосуються предмету спору, оскільки заробіток працівника або особи, яка не має постійного місця роботи є мінливим. Тому при стягненні розміру аліментів стягнення сум, що не перевищують 50% розміру заробітної плати відповідача державним виконавцем не підлягають стягненню аліменти, що перевищують відповідний розмір доходу. Отже зазначені пояснення представника відповідача не є підставою для зміни розміру аліментів, встановленого судом.

Відповідно до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Жодної із вказаних правових підстав для скасування заочного рішення представником відповідача не доведено перед судом.

Судом встановлено, що в справі "Пономарьов проти України" (Заява № 3236/03) від 3 квітня 2008 року вказано, що сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Право на справедливий розгляд судом, яке гарантовано пунктом 1 статті 6 Конвенції, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20/11/1989 р. в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надало можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

ПОСТАНОВИВ:

заяву ОСОБА_3 про скасування заочного рішення Івано-Франківського міського суду від 15/06/2015 р. в цій справі залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню відповідно до ст. 293 ЦПК .

Головуючий суддя С.О. Бородовський