У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Гулька Б.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - Перша Білоцерківська міська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що їй та її покійному чоловіку - ОСОБА_6, на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1, а саме: чоловіку - 1/3 частка, їй - 2/3 частки. Після смерті чоловіка, ІНФОРМАЦІЯ_1, їй стало відомо, що 23 серпня 2005 року між ними та ОСОБА_7, ОСОБА_5 було укладено договір довічного утримання, за умовами якого вона та її покійний чоловік передали набувачам у власність належну їм квартиру, а останні зобов'язувались у встановлені строки та в необхідному обсязі здійснювати довічно матеріальне забезпечення та догляд відчужувачів. Однак набувачі не виконували належно умов договору, а після смерті ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5 взагалі перестала виконувати свої обов'язки за договором.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4 просила суд розірвати договір довічного утримання від 23 серпня 2005 року та повернути у її власність спірну квартиру.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року, позов задоволено частково. Розірвано договір довічного утримання, укладений 23 серпня 2005 року між ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_5, в частині, що стосується відчужувача ОСОБА_4 та набувачів ОСОБА_7, ОСОБА_5 Повернуто у власність ОСОБА_4 2/3 частки квартири АДРЕСА_1. У решті позову відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить оскаржувані судові рішення змінити, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов до правильного висновку про те, що позивач довела, що вони з чоловіком виконали свої зобов'язання та передали набувачам у власність належну їм на праві спільної часткової власності квартиру (ОСОБА_4 - 2/3 частки, ОСОБА_6 - 1/3 частка), а також те, що відповідач ОСОБА_5 неналежно виконувала свої обов'язки і не надавала позивачці утримання (догляд) в обсязі, визначеному положеннями договору.

Також суди вірно виходили з того, що вимога позивача розірвати договір довічного утримання, укладений, у тому числі, з ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а також набути право власності на всю спірну квартиру, тобто більше, ніж передано нею за договором, не ґрунтується на законі.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16 липня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 13 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
Б.І. Гулько С.Ф. Хопта