АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц /796/3906/2015р. Головуючий у І інстанції Мирошниченко О.В.
Доповідач Котула Л.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - судді Котули Л.Г.

Суддів: Волошиної В.М., Слюсар Т.А.

За участю секретаря Круглика В.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3, треті особи ОСОБА_4 , Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому посилалася на те , що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла її бабуся ОСОБА_5 , яка на день смерті проживала в м. Києві на АДРЕСА_1 і була рідною сестрою її діда по лінії її батька.

У квітні 2014 року вона звернулася до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом , проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено, у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини.

Про складений ОСОБА_5 на її ім'я заповіт вона дізналася у січні 2010 року з повідомлення Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори, яка запропонувала їй з'явитися в нотконтору 25 січня 2010 року для оформлення спадщини та надати рішення про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини.

Однак пропозиція нотаріальної контори їй була не зрозумілою , до того ж у неї не було рішення , яке вимагала нотаріальна контора , а тому вона в назначений час не з'явилася до нотаріальної контори.

Вказуючи на те , що строк для прийняття спадщина вона пропустила з поважної причини, оскільки нотаріус її належним чином не повідомив про відкриття спадщини, просила задовольнити її вимоги.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_4, Головне управління юстиції у м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 просять рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, оскільки судом порушені вимоги матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав , викладених у ній , представника ОСОБА_3 та ОСОБА_4, ОСОБА_6, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги , вказуючи на те , що суд обґрунтовано відмовив у задоволені позову, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів дійшла висновку , що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.( ч.1 ст. 1220 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування"роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Виходячи з наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Судом встановлено , що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_5, яка проживала за адресою : АДРЕСА_1.( т.1 а.с. 31).

05 серпня 2005 року ОСОБА_5 склала заповіт , який посвідчений Сімнадцятою Київською державною нотаріальною конторою, згідно якого на випадок своєї смерті вона заповіла належну їй на праві власності частину квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_1( т.1 а.с. 43).

Згідно довідки ТОВ " ЖЕК -108" від 11 жовтня 2006 року у приватизованій квартирі АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_5, яка знята з обліку 28.09.2006 року , у зв'язку зі смертю та ОСОБА_8.( т.1 а.с.32, 33).

12 жовтня 2006 року ОСОБА_8 звернувся до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на одну другу частину квартири та свідоцтва про право на спадщину за законом.

При цьому зазначав, що його дружина ОСОБА_5 склала заповіт на ім'я ОСОБА_1, який посвідчений Сімнадцятою Київською державною нотаріальною конторою( т.1 а.с. 30).

03 листопада 2009 року Сімнадцята Київська державна нотаріальна контора направила на адресу позивача листа, в якому повідомила, що заведеного спадкову справу № 264/2006 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року гр. ОСОБА_5 , яка до дня смерті постійно мешкала за адресою : АДРЕСА_1 та яка склала на її ім'я заповіт.

У листі пропонувалося позивачу для підтвердження її прав на прийняття спадщини з'явитися до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори у вівторок або четвер з 9 до 13 год. до 13 листопада 2009 року. При собі мати рішення суду , що набрало законної сили про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини, паспорт та оригінал ідентифікаційного номера( т.1 а.с. 51).

11 січня 2010 року Сімнадцята Київська державна нотаріальна контора направила позивачу листа , в якому повідомлялося про те , що на 25 січня 2010 року на 14 год. 00 хв. призначено видачу свідоцтва про право на спадщину за законом та свідоцтва про право власності по спадковій справі № 264/2006 року та пропонувалося в зазначений час з'явитися до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори , яка знаходиться за адресою : м. Київ , вул. Заболотного , буд. 48 А . При собі мати : рішення суду , що набрало законної сили , про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини , паспорт та оригінал ідентифікаційного номера( т.1 а.с. 55).

Позивач не заперечувала , що зазначеного листа вона отримала , але в нотаріальну контору 25 січня 2010 року не з'явилася , оскільки у неї було відсутнє рішення суду про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини.

25 січня 2010 року ОСОБА_8 звернувся до Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом( на обов'язкову частку в спадщині) ( т.1 а.с. 61)

25 січня 2010 року державний нотаріус Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 видала ОСОБА_8 свідоцтво про право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 ( т.1 а.с.72)

В цей же день , ОСОБА_8 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частину квартири АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 75).

13 лютого 2010 року державним нотаріусом Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 видано ОСОБА_8 свідоцтво про право на спадщину на ј частину квартири АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 80).

07 листопада 2011 року ОСОБА_1 звернулася до завідуючої Київською державною нотаріальною конторою ОСОБА_11 про видачу їй свідоцтва про право на спадщину квартиру АДРЕСА_1 , оскільки про складений заповіт вона дізналася з повідомлення Сімнадцятої Київської державної нотаріальної контори ( т.1 а.с. 178).

25 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулася в Дванадцяту Київську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини , яка відкрилася після смерті ОСОБА_5, яка складається з ј частини квартири АДРЕСА_1 та просила видати свідоцтво про право на спадщину на зазначену частину квартири.( т.1 а.с. 93).

Постановою державного нотаріуса Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_12 від 25 квітня 2014 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року , у зв'язку з тим, що ОСОБА_1 за Цивільним кодексом України пропустила передбачений законодавством шестимісячний термін для прийняття спадщини та видані свідоцтва про право на спадщину спадкоємцю , який прийняв спадщину в зазначений термін.( т.1 а.с. 98).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_8 помер( т.1 а.с. 119).

24 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_13 спадкоємцю ОСОБА_8, дочці його сина ОСОБА_4 , який відмовився від спадщини , ОСОБА_3 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 151).

Відмовляючи у задоволені позову та визначені додаткового строку для прийняття спадщини, суд правильно виходив з того , що позивач не довела поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини, тобто об'єктивних , непереборних , істотних труднощів для неї на вчинення дій із прийняття спадщини.

Та обставина що, як пояснила позивач, вона не знала про заповіт, який склала на випадок своєї смерті ОСОБА_5, не є поважною причиною, оскільки Сімнадцята Київська державна нотаріальна контора у 2009 та 2010 роках повідомляла її при відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5 та наявність заповіту на її ім'я, проте в установлений нотаріальною конторою строк для оформлення спадщини позивач не з'явилася.

Крім того , позивач проживала у м. Києві , в якому проживала і ОСОБА_5 і не позбавлена була можливості дізнатися про наявність заповіту на її ім'я у нотаріальній конторі та вчасно подати заяву про прийняття спадщини.

Необгрунтованими є посилання в апеляційній скарзі на порушенням судом норм матеріального права, в тому числі і статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, оскільки суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами , які їх регулюють.

Не вбачає колегія суддів і порушення судом вимог процесуального права , які б свідчили про неправильне вирішення спору.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,315 ЦПК України , колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 відхилити, а рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22 січня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий

Судді :