Справа № 489/3615/15-ц
Номер провадження 2/489/1866/15
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

20 липня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним,

встановив

У червні 2015 року позивач звернулись до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу будинку. Вказаний договір був оформлений на ТБ «Українська Біржа нерухомості» та зареєстрований Миколаївським БТІ. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови. Однак на теперішній час позивач позбавлена можливості розпорядитися належним їм нерухомим майном, в зв'язку з відмовою нотаріуса від посвідчення угоди.

В судове засідання позивач не з'явилась, до суду надійшла заява, у якій вона просить розглядати справу за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Третя особа Товарна біржа «Українська біржа нерухомості» свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

07.12.2001 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку № 16 по пров. Будівельний в м. Миколаєві.

Зазначений договір був оформлений на ТБ «Українська Біржа нерухомості» за № 637 та зареєстрований Миколаївським БТІ за № 9845 від 26.12.2001. Сторонами за договором було виконано усі суттєві умови.

Статтею 227 ЦК УРСР (1963 р., що діяв на час укладення договору) визначено, що договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів.

Як вбачається з технічного паспорту від 26.01.1989 право власності зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації, яке підпорядковане Миколаївській міській раді.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.) якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, а друга сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. При цьому наступне нотаріальне посвідчення угоди не потрібно.

З матеріалів справи вбачається, що позивач набув право власності на житловий будинок № 16 по пров. Будівельників, в м. Миколаєві відповідно до договору № 637 від 07.12.2001.

Позивач вказує на те, що після укладення з відповідачем договору купівлі-продажу житлового будинку остання виїхала з міста в невідомому напрямку, що унеможливлює в даний час засвідчити угоду нотаріально.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований, а відтак підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі ст. 47, 227 ЦК УРСР (1963 р.), ст. 372 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 15, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТБ «Українська Біржа нерухомості»про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним - задовольнити.

Визнати дійсним договір № 637 купівлі-продажу житлового будинку, а саме будинку № 16 по пров. Будівельників в м. Миколаєві, укладений 07.12.2001 між ОСОБА_2, з одного боку та ОСОБА_1, з іншого боку та зареєстрований на Товарній біржі «Українська біржа нерухомості».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення або отримання копії.

Суддя В. В. Кокорєв