Справа № 379/2506/14-ц Головуючий у І інстанції Василенко О. М.
Провадження № 22-ц/780/880/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко
Категорія 29 19.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Поліщука М.А.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Таращанський навчально-виховний комплекс "Гімназія "Ерудит" - загальноосвітня школа І ступеня" Таращанської районної ради Київської області про стягнення матеріальної шкоди,

встановила:

У листопаді 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який обґрунтовував тим, що 15 жовтня 2014 року в Таращанській гімназії «Ерудит» його дочці ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочка відповідачки ОСОБА_4, вдаривши ногою по рюкзаку, розбила інтернет-планшет марки «ASUS», вартістю 3315 грн.

Оскільки, всупереч вимог ст. 1178 ЦК України, відповідачка, як мати, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану її малолітньою дочкою, в добровільному порядку відмовляється відшкодувати матеріальну шкоду, завдану її неповнолітньою дочкою, позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість розбитого інтернет-планшету ASUS MeMo Pad FHD 10 в розмірі 3215 грн., судовий збір в сумі 243,60 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 650 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року в задоволенні позову відмовлено.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з ОСОБА_2 на його користь вартість розбитого інтернет-планшету ASUS MeMo Pad FHD 10 в розмірі 3215 грн. та судові витрати. Посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального або процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що в оскаржуваному рішенні не відображені всі факти, які мають значення для об'єктивного розгляду даної справи, суд не надав належної оцінки доказам, які були надані ним в судовому засіданні і які мали суттєве значення для вирішення даної справи. Судом першої інстанції не надано належної оцінки висновку Таращанського РВГУ МВС України в Київській області від 20.10.2014 року, в якому зазначено з чиєї саме вини було завдано матеріальну шкоду.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд виходив з того, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, зважаючи на вчинення події пошкодження інтернет-планшета під час перебування малолітніх осіб під наглядом навчального закладу.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1178 ЦК України шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою.

Якщо малолітня особа завдала шкоди під час перебування під наглядом навчального закладу, закладу охорони здоров'я чи іншого закладу, що зобов'язаний здійснювати нагляд за нею, а також під наглядом особи, яка здійснює нагляд за малолітньою особою на підставі договору, ці заклади та особа зобов'язані відшкодувати шкоду, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 жовтня 2014 року між малолітніми дочкою позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочкою відповідачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які навчаються в Таращанському навчально-виховному комплексі «Гімназія «Ерудит» - загальноосвітня школа І ступеня» Таращанської районної ради Київської області, сталася суперечка, в ході якої остання вдарила ногою по рюкзаку малолітньої ОСОБА_3, в якому знаходився інтернет-планшет марки «ASUS», вартістю 3315 грн., в результаті чого екран даного планшету отримав механічні пошкодження.

Дана обставина підтверджується висновком Таращанського РВ ГУ МВС України в Київській області від 20.10.2014 року.

З урахуванням наведеного, суд дійшов вірного висновку, що позов пред'явлений до неналежного відповідача, зважаючи на вчинення події пошкодження інтернет-планшета під час перебування малолітніх осіб під наглядом навчального закладу.

Однак, в порушення ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд не сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, не роз'яснив особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, та не попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, не сприяв здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та в порушення ст. 33 ЦПК України не обговорив питання про залучення до справи в якості відповідача чи співвідповідача належного відповідача.

Тобто, суд, вирішуючи питання в судовому засіданні 10.12.2014 року про залучення до участі в справі в якості третьої особи Таращанський навчально-виховний комплекс «Гімназія «Ерудит» - загальноосвітня школа І ступеня» Таращанської районної ради Київської області, не застосував положень ст. 33 ЦПК України щодо заміни відповідача належним відповідачем або залучення його до участі в справі, як співвідповідача.

Усунення зазначених порушень норм процесуального права належить виключно до компетенції суду першої інстанції, виходячи з положень ч. 1 ст. 304 ЦПК України, згідно вимог якої справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою ЦПК України про апеляційне провадження.

Главою 1 Розділу V ЦПК України, яка регулює апеляційне провадження, передбачено два випадки, коли сторони можуть реалізувати диспозитивні права щодо розпорядження своїми процесуальними способами захисту: відмова позивача від позову та мирова угода сторін, передбачені ст. 306 ЦПК України, унаслідок чого рішення суду на підставі ст. ст. 205 і 310 ЦПК України підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі. Тобто, на стадії апеляційного провадження вчинення інших процесуальних дій неможливо.

За таких обставин, встановивши порушення судом першої інстанції вимог ст. ст. 31, 32, 33 ЦПК України, на які апелянт не посилається в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що зазначені порушення норм процесуального права не є обов'язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення відповідно до вимог ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 16 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді