Справа № 372/4346/14 Головуючий у І інстанції Проць Т. В.
Провадження № 22-ц/780/1214/15 Доповідач у 2 інстанції Яворський
Категорія 18 10.03.2015
РІШЕННЯ

Іменем України

10 березня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Кашперської Т.Ц.,

при секретарі: Бевзюк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, у відповідності до норм ст. 1049, 1050 ЦК України просивстягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №1305 від 16 вересня 2005 року у сумі 421 472 доларів США, що еквівалентно 6 543 656 грн. 69 коп.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 16 вересня 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії, згідно якого Банк передав позичальнику у тимчасове користування кошти в сумі 157 000 доларів США зі сплатою 12,25 % річних та кінцевим терміном погашення не пізніше 15 вересня 2012 року. 03 жовтня 2006 року до вказаного Договору було внесено зміни та сторони домовилися, що максимальний ліміт заборгованості становить 300 000 доларів США зі сплатою 13,5 % річних. ПАТ «Укрсоцбанк» виконав свої зобов'язання за договором, надавши позивачу право отримувати грошові кошти в порядку відновлювального кредиту, а відповдач отримуючи вказані кошти не впоному обсязі виконує свої зобовязання в частині їх повернення та сплати процентів за користування вказаними коштами, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яку просили стягнути в судовому порядку.

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 рокупозов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №1305 від 16 вересня 2005 року в розмірі 3 032 036 грн. 87 коп. заборгованості за кредитом, 2 467 145 грн. 12 коп. заборгованості за відсотками, 593 611 грн. 59 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 450 863 грн. 11 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, а всього 6 543 656 грн. 69 коп.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанціїта ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що ПАТ «Укрсоцбанк»не надав доказів, які підтверджують виконання ним своїх зобов'язань за договором. Сума заборгованості, яку банк просить стягнути з відповідача, є значно завищеною. Суд першої інстанції не надав належної оцінки факту протизаконного нарахування банком пені в валюті кредиту та перерахуванні в гривню на день складання розрахунку. Пеня має розраховуватися лише у грошовій одиниці України - гривні, а отже, розрахунок пені необхідно проводити шляхом щоденного перерахунку курсу іноземної валюти по відношенню до гривні. Позивач пропустив встановлений законом строк позовної давності, що є підставою для відмови у задоволені позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції при розгляді вказаної справи встановлено, що 16 вересня 2005 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №1305, згідно якого Банк надав відповідачу у тимчасове користування грошові кошти в сумі 157 000 доларів США зі сплатою 12,25% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 15 вересня 2012 року.

03 жовтня 2006 року сторонами підписано договір про внесення змін та доповнень до вищезазначеного Договору, яким встановлено максимальний ліміт заборгованості в розмірі 300 000 доларів США зі сплатою 13.5% річних.

Згідно розрахунку, наданого банком, заборгованість ОСОБА_1 за договором №1305 станом на 09 грудня 2014 року складає 421 472, 30 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 6 543 656 грн. 69 коп. з яких: заборгованість за кредитом - 195 291,35 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 3 032 036 грн. 87 коп., заборгованість по відсотках - 158 907,07 дол. США, що еквівалентно за курсом НБУ 2 467 145 грн. 12 коп., пеня за несвоєчасне повернення кредиту - 593 611 грн. 59 коп., пеня за несвоєчасне повернення відсотків - 450 863 грн. 11 коп.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не сплачує передбачені кредитним договором платежі та ухиляється від виконання обов'язків. Підстави для застосування строку позовної давності відсутні, так як кінцевий термін погашення кредиту - 15 вересня 2012 року.

Однак, колегія суддів не може погодитися із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно умов договору про надання відновлювальної кредитної лінії №1305 від 16 вересня 2005 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1та договору від 03 жовтня 2006 року про внесення змін до зазначеного договору позичальник повинен повертати кредит до 21 числа (включно) кожного календарного місяця, сплачувати банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця до 20 числа (включно) місяця, наступного за тим, в якому позичальник користувався кредитом, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі в день такого повернення. Кінцевий термін, до якого має бути повернуто заборгованість за кредитом - 15 вересня 2012 року (включно) або достроково.

Пунктом 3.2.5 кредитного договору передбачено право Банку, у разі недотримання позичальником умов цього договору, вимагати повернення в повному обсязі заборгованості (основної та простроченої) та погашення вимог кредитора, що випливають з договору.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Одним з видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються такі поняття як «строк дії договору» і «строк (термін) виконання зобов'язання».

Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Зі змісту кредитного договору та внесених до нього змін вбачається, що сторони встановили як строк дії договору - до повного погашення позичальником заборгованості за кредитом та процентами за користування ним, кінцевий строк повернення кредиту - до 15 вересня 2012 року, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів - щомісяця до 21 числа (включно) для основної заборгованості (пункт 1.1.1 договору про внесення змін до кредитного договору) і до 20 числа (включно) процентів за користування кредитом (пункт 2.5 кредитного договору).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Як зазначалося вище, при укладенні кредитного договору ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, встановили як строк дії договору - до моменту виконання сторонами в повному обсязі взятих на себе зобов'язань, так і строки виконання зобов'язань зі щомісячним погашенням платежів, останній з яких підлягав виконанню у строк до 15 вересня 2012 року.

Таким чином, умовами договору, укладеного між сторонами, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Відповідно до вимог ст. 253, ч. 3 ст. 254 ЦК України строк виконання кожного щомісячного зобов'язання спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 256 та вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Згідно ст. 257, п. 1, ч. 2 ст. 258 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до вимог ст. 261 ЦК України за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи.

За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно умов кредитного договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1, позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) у розмірі та в строки, визначені договором, і щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом, а також сплатити пеню за порушення строків повернення кредиту та процентів за користування ним.

Оскільки умовами Договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 21 числа кожного місяця, а сплата процентів за користування кредитом до 20 числа (включно) місяця, наступного за тим, в якому позичальник користувався кредитом, а також у день повернення заборгованості за кредитом у повному обсязі в день такого повернення, початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем у справі згідно умов Договору Банком було відкрито кредитну лінію відповідачу на отримання грошових коштів в іноземній валюті - доларах США, а відповідач протягом періоду з 16 вересня 2005 року до 28 травня 2009 року отримував вказані кошти окремими сумами від 1000 доларів США 27 січня 2006 року до 53000 доларів США 20 липня 2007 року, всього за вказаний період відповідачем було отримано 723597,35 доларів США. При цьому, згідно умов Договору відповідач повертав протягом терміну 20 вересня 2005 року по 21 травня 2009 року отримані кошти також різними сумами, а всього ним повернуто 496980,13 доларів США, що підтверджується наданим позивачем розрахунком. (а.с.19-30) Разом з тим, відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання в частині повернення суми кредиту та процентів за користування кредитом здійснював не своєчасно, у зв'язку з чим, позивачем, у відповідності до умов визначених п.4. 2 Договору було нараховано пеню .

Враховуючи умови Договору, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1, та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів і процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов Договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу.

Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду України від 19 березня 2014 року (справа №6-20цс14).

Відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

Укладаючи Договір, сторони у справі у п. 1.1.2 визначили графік здійснення погашення суми отриманого кредиту, за яким останнім місяцем повернення кредиту визначено серпень 2012 року, розмір повернення у вказаному місяці сторонами погоджений в сумі 4143 долара США.

Як вбачається з матеріалів справи позивач звернувся до суду 08 серпня 2014 року, направивши позовну заяву через поштове відділення ( а.с. 37), а тому виходячи з вимог ст. ст. 253, 254, 257, 258, 267 ЦК України право на стягнення заборгованості за кредитним договором у позивача збереглося лише за період з серпня 2011 року по 08 серпня 2014 року по тілу кредиту та не сплаченим процентам за користування кредитними коштами, що відповідно до наданого позивачем розрахунку від 26 лютого 2015 року становить 193291,35 доларів США заборгованості за кредитом, 79442,74 доларів США заборгованості за відсотками.

Відповідно до норм ст. 258 ЦК України позовна давність для стягнення неустойки визначено в один рік, а тому позивач має право на стягнення з відповідача пеню за період з 08 серпня 2013 року по 08 серпня 2014 рік, що становитиме 418966 грн. 89 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 316986 грн. 85 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків. (а.с. 160-166).

Крім того, відповідно до норм ст. 88 ЦПК України позивач має право на стягнення з відповідача і сплачені ним кошти на судовий збір в розмірі 3654 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 14 серпня 2014 року ( а.с. 1).

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, ст.ст. 253, 254, 257, 258, 267, 526, 610, 1050,1054 ЦК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2014 року скасувати та ухвалити нове .

Позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за кредитним договором №1305 від 16 вересня 2005 року в розмірі 193291,35 доларів США заборгованості за кредитом, 79442,74 доларів США заборгованості за відсотками, 418966 грн. 89 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 316986 грн. 85 коп. пені за несвоєчасне повернення відсотків, та 3654 грн. сплаченого судового збору.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А.Яворський

Судді: Н.В. Ігнатченко

Т.Ц. Кашперська