АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/2027/15-ц Номер провадження 22-ц/786/2144/15Головуючий у 1-й інстанції Іващенко Ю.А. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Омельченко Л.М.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

при секретарі Ачкасовій О.Н.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК»

на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року

по справі за заявою ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду ОСОБА_1,

В С Т А Н О В И Л А :

09.10.2009 року Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТОБАНК» звернулося в суд із заявою про забезпечення позову.

Згідно ухвали судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 жовтня 2009 року заяву ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про забезпечення позову задоволено.

Постановлено тимчасово обмежити ОСОБА_2 ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, право виїзду за межі України до моменту виконання зобов»язань у повному обсязі по кредитному договору №21/09/КL від 17.03.2009 року.

Копію ухвали направлено для виконання Державній прикордонній службі України та відділу ДВС Лубенського МРУЮ.

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про скасування заходу забезпечення позову.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року заяву ОСОБА_2 ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Постановлено скасувати заходи забезпечення позову, які застосовані ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 жовтня 2009 року у вигляді тимчасового обмеження ОСОБА_2 ОСОБА_3 права виїзду за межі України до моменту виконання зобов»язань у повному обсязі по кредитному договору №21/09/KL від 17 березня 2009 року.

В апеляційному порядку ухвалу суду про скасування заходів забезпечення позову оскаржило Публічне акціонерне товариство «ЗЛАТОБАНКБАНК» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «ЗЛАТОБАНК» ОСОБА_4

Апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить вищевказану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню за наступних підстав.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України, за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали суду без змін.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Судом першої інстанції вірно встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що ухвалою судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14 жовтня 2009 року задоволено заяву ПАТ «ЗЛАТОБАНК» про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ПАТ «ЗЛАТОБАНК» до поручителя ТОВ фірми «Стелс» ОСОБА_2 ОСОБА_3 про стягнення суми боргу за договором №21/09/ КL від 17.03.2009 року. Тимчасово обмежено ОСОБА_2 ОСОБА_3 право виїзду за межі України до моменту виконання зобов»язань у повному обсязі по кредитному договору №21/09/KL від 17 березня 2009 року (а.с.4).

Заочним рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 листопада 2009 року позов ПАТ «ЗЛАТОБАНК» задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_2 ОСОБА_3 на користь ПАТ «ЗЛАТОБАНК» заборгованість в розмірі 348405, 56 грн.

Вищевказане заочне рішення на даний час набрало законної сили та перебуває на виконанні у державній виконавчій службі.

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову, місцевий суд виходив з того, що цивільно-процесуальне законодавство не передбачає такого виду забезпечення позову як обмеження права виїзду за межі України.

З таким висновком погоджується й колегія суддів.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає правові засади організації судової влади та здійснення правосуддя в Україні з метою захисту прав, свобод та законних інтересів людини і громадянина, прав та законних інтересів юридичних осіб, інтересів держави згідно з принципом верховенства права, закріпленим ст.8 Конституції України.

Стаття 7 цього Закону гарантує кожному захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Право кожного на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, при вирішенні спору щодо його прав та обов»язків цивільного характеру передбачено і п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню відповідно до ст.9 Конституції України та ст.ст.2, 8 ЦПК України.

У розумінні п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод термін "суд встановлений законом" поширюється не лише на правову основу створення чи законності існування суду, але й на положення щодо його компетенції та повноважень і на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність (рішення Європейського суду з прав людини у справах: "Сокуренко і Стригун проти України" від 20 липня 2006 року та "Лавентс проти Латвії" від 7 листопада 2002 року).

Повноваження судів першої та апеляційної інстанцій при вирішенні цивільних справ визначені Цивільним процесуальним кодексом України, у тому числі повноваження щодо вжиття заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Перелік заходів забезпечення позову визначено в ст.152 ЦПК України.

Серед видів такого забезпечення ст.152 ЦПК України не передбачає вжиття судом тимчасового обмеження особи у виїзді за межі України.

Крім того, згідно п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин» від 01 березня 2012 року, заява про забезпечення позову у спорах, що виникають із кредитних правовідносин, шляхом заборони виїзду відповідача за межі України не може бути задоволена, оскільки згідно з частиною першою статті 151 ЦПК України суд вживає лише ті заходи забезпечення позову, які передбачені цим Кодексом. Заборона виїзду відповідача за межі України не може належати і до інших видів забезпечення позову (частина друга статті 152 ЦПК), оскільки відповідно до статті 33 Конституції України свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України можуть бути обмежені лише законом. Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених зокрема за позовами, що випливають із кредитних правовідносин, у порядку, передбаченому статтею 377-1 ЦПК, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов»язання.

Підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон передбачені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року.

Стаття 6 цього Закону передбачає, що при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Таким чином, враховуючи, що у Цивільному процесуальному кодексі України відсутня правова норма, яка б надавала суду повноваження в порядку, передбаченому ст.ст.151-153 ЦПК України, застосувати такий захід забезпечення позову як тимчасове обмеження у виїзді за межі України у зв'язку з порушенням у суді цивільної справи, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що ним було помилково застосовано такий спосіб забезпечення позову, у зв»язку з чим суд обґрунтовано постановив ухвалу про скасування заходів забезпечення позову та вірно вказав, що дане питання слід вирішувати в порядку вимог ст.377-1 розділу 6 ЦПК України.

Висновок місцевого суду узгоджується з правовою позицією, викладеною в ухвалах Верховного Суду України від 1 червня 2011 року (справа №6-49067св10) та від 15 червня 2011 року (справа №6-50393ск10).

Ухвала суду є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм чинного законодавства, тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд не наділений правом скасовувати ухвалу про забезпечення позову не узгоджується з положеннями ч.3 і ч.6 ст.154 ЦПК України, якими визначено, що заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

Крім того, з апеляційної скарги вбачається, що апелянт ототожнив відсутність повноважень у суду щодо скасування ухвал про обмеження у праві виїзду боржника за кордон, винесених на стадії виконання судових рішень, з повноваженнями суду про можливість скасування ним ухвал про забезпечення позову в порядку ст.ст.151-153 ЦПК України, постановлених у зв»язку з порушенням у суді цивільної справи.

Інші доводи скарги теж не спростовують правильність висновків суду.

На підставі викладеного, апеляційну скаргу слід відхилити, а ухвалу місцевого суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ЗЛАТОБАНК» відхилити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 10 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ..

Головуючий суддя : (підпис)

Судді : (підписи)

Згідно: