Справа №490/4190/14-ц 26.05.2015 26.05.2015 26.05.2015
Провадження №22-ц/784/23/15 Головуючий у 1-й інстанції Батченко О.В.
Категорія 27 Доповідач апеляційного суду Яворська Ж.М.
У Х В А Л А

Іменем України

26 травня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Базовкіної Т.М.,

суддів: Кушнірової Т.Б., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання - Орельській Н.М.,

позивача - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3,

представника відповідача - Лопушанського О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2014 року

за позовом

ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» ( далі - ПАТ „Дельта Банк"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - публічне акціонерне товаристве «УкрСиббанк», про визнання кредитного договору недійсним -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ПАТ „Дельта Банк" про визнання кредитного договору недійсним.

Позивач вказував, що у жовтні 2013 року відповідач звернувся до нього з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 22 серпня 2008 року у розмірі 82 344 грн.60 коп.

Між тим, вказаний договір він не укладав, не підписував, на не мав волевиявлення на його укладання. Крім того, ПАТ «Дельта Банк» не є кредитором за кредитним договором, а відтак не має права вимогати від нього сплати заборгованості.

Посилаючись на викладені обставини та уточнивши позовні вимоги, остаточно просив визнати кредитний договір №0 від 22 серпня 2008 року, укладений між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 - недійсним.

Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2014 року у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити із наступних підстав.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Цивільний кодекс України у статтях 3, 6, 203, 626, 627 визначає, зокрема, поняття договору і свободи договору та формулює загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів (вільне волевиявлення учасника правочину).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст. ст . 642, 643 ЦК України.

На підставі ч. 2 ст. 640 ЦК України у разі, якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання майна або вчинення певної дії.

За змістом ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення що регулюють договір позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

З огляду на вказані положення закону, договір позики є реальним та вважається укладеним із моменту передання грошей.

Із матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що 22 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ „УкрСиббанк» та ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, відповідно до умов якого позивач отримав кредит на споживчі цілі - купівлю автомобіля в сумі 17000 доларів США, що еквівалентно 82344 грн.60 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 12,15 % річних протягом перших 30 календарних днів, після закінчення цього строку з кожного наступного місяця кредитування процентна ставка підлягає перегляду. Термін повернення кредиту не пізніше 21 серпня 2015 року( п.п.1.1,1.2.2 договору) ( а.с. 6-10).

Відповідно до п.1.1.1, п.1.4 Договору, надання кредиту здійснюється у термін - 22 серпня 2008 року, шляхом зарахування їх на поточний рахунок позичальника НОМЕР_2 у Банку, код Банку (МФО) 351005.

Виконання зобов'язань відповідно до п.п.2.1 - 2.4 цього договору забезпечено договором поруки №225052 від 22 серпня 2014 року, укладеним між Банком та ОСОБА_6 Також позивачем передано в заставу автомобіль марки CHEVROLET модель LACETTІNF35B, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1, який належить останньому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21 серпня 2008 року.

З метою зниження фінансового навантаження між банком та ОСОБА_2 було укладено додаткові угоди №1 від 09 грудня 2008 року відповідно до якої змінено строк та порядок сплати процентів; додаткову угоду №2 від 24 лютого 2009 року ( а.с. 139-140, 144-146).

В зв'язку з погіршенням майнового стану позичальника між сторонами 23 грудня 2009 року укладено додаткову угоду №1 ( щодо дострокового розірвання забезпечення за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу), за умовами якої сторони дійшли згоди про припинення дії застави на нерухоме майно за даним кредитним договором.

Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСибБанк" та ПАТ „Дельта Банк до останнього перейшло право вимоги за кредитами, серед яких і кредитний договір укладений між Банком та ОСОБА_2

Отже, в силу ст.ст.512, 514 ЦК України до нового кредитора ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги первісного кредитора у даних кредитних правовідносинах.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, до правочинів, які належить вчиняти у письмовій формі належать: правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи від 10 квітня 2015 року, проведеної експертом Миколаївського відділення Одеського НДІСЕ, підписи від імені ОСОБА_2 у графі «Позичальник» додаткової угоди №1 від 23 грудня 2009 року ( щодо дострокового розірвання забезпечення за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу), додаткової угоди №2 від 24 лютого 2009 року та додатку №1 «Графік погашення кредиту» виконані самим ОСОБА_2, підписи від імені ОСОБА_2 у графі «Позичальник» договору про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу №0 від 22 серпня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, додатку №1 «Графік погашення кредиту», додаткової угоди №1 від 09 грудня 2008 року до договору про надання споживчого кредиту та додатку №1 «Графік погашення кредиту», графі «підпис» ( лівий знизу» платіжного доручення №1 від 22 серпня 2008 року на перерахування коштів на рахунок продавця ) виконані не самим ОСОБА_2, а іншою особою.

Відповідно до ч. 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч. 6 ст. 147 ЦПК України висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими статтею 212 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 213 ЦК України якщо немає можливості визначити справжню волю особи, яка вчинила правочин, до уваги беруться мета правочину, зміст попередніх переговорів, усталена практика відносин між сторонами, звичаї ділового обороту, подальша поведінка сторін, текст типового договору та інші обставини, що мають істотне значення.

21 серпня 2008 року між ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу автомобіля №844 ( на який посилаються сторони при укладанні кредитного договору) за умовами якого покупець приймає у власність автомобіль та проводить розрахунок за нього відповідно до п.п.1.2,1,3 цього договору: а саме - частину вартості товару покупець сплачує за рахунок власних коштів у сумі 15.4 %, тобто 14109 грн., а решту - сплачує за рахунок коштів, отриманих від банку на умовах укладеного між Банком та покупцем договору кредиту. Сума кредиту Банку за цим договором складає 84.6%, тобто 77351 грн. (п.1.1-1.3 договору).

В день укладання цього договору ( п.2.1) продавець надає покупцеві оригінал рахунку або рахунок-фактуру на автомобіль, в якому зазначена вартість автомобіля, а покупець протягом одного банківського дня надає Банку копію такого рахунку із зазначенням банківських реквізитів, визначених п.1.2 цього договору.

Кредит надається шляхом перерахування Банком суми кредиту на поточний рахунок продавця. Протягом одного робочого дня з моменту отримання рахунку покупець перераховує аванс на поточний рахунок продавця та організовує сплату продавцю різниці між сумою авансу та вартістю автомобіля за рахунок коштів, отриманих в Банку як кредит протягом одного робочого дня з моменту укладання договору кредиту. За цим договором аванс і кредит визнається як попередня оплата за автомобіль. ( п.п.2.1-2.3 договору).

Покупець організовує укладання Договору кредиту протягом одного робочого дня з моменту державної реєстрації автомобіля в уповноважених державних органах та оформляє свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_2 ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» було видано рахунок - фактуру №512444-844 від 21 серпня 2008 року на суму 91460 грн. та зазначено реквізити Банку товариства для отримання коштів за придбаний покупцем товар. Вказаний рахунок-фактура було надано позивачем Банкові.

21 серпня 2008 року за квитанцією FQ7 614-13 на рахунок ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервіс» від імені ОСОБА_2 на оплату вищевказаного рахунку фактури було перераховано 14109 грн. з призначенням платежу за автомобіль CHEVROLET.

Цього ж дня за позивачем було зареєстровано право власності на автомобіль марки CHEVROLET модель LACETTІNF35B, 2008 року випуску, державний номер НОМЕР_1 та видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 21 серпня 2008 року.

Відповідно до протоколу №14 засідання кредитного комітету 856-го відділення МТУ ПРД АКІБ «УкрСиббанк» від 22 серпня 2008 року було погоджено надання кредиту на придбання ОСОБА_2 автомобіля згідно акту вибору автомобіля оціночною вартістю 91460 грн.

Цього ж дня між Банком та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу, на виконання умов якого платіжним доручення №1 від 22 серпня 2008 року саме з поточного рахунку позичальника НОМЕР_2 на рахунок ТОВ «УкрАвтоЗАЗ-Сервис» ( з врахуванням реквізитів рахунку фактури) перерахував 77350 грн.00 коп. Придбаний за кредитні кошти автомобіль позивач, за цим же договором, передав у заставу в забезпечення виконання взятих на себе зобов'язань.

Тому висновок судово-почеркознавчої експертизи від 10 квітня 2015 року про те, що у графі «підпис» ( «лівий знизу» платіжного доручення №1 від 22 серпня 2008 року на перерахування коштів на рахунок продавця ) виконані не самим ОСОБА_2, а іншою особою, не заслуговує на увагу,оскільки не спростовує факт передачі коштів банком за кредитним договором на поточний рахунок позичальника, а згодом на поточний рахунок продавця транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що між сторонами був укладений договір про надання споживчого кредиту та застави транспортного засобу та існували кредитні правовідносини. При цьому колегія суддів виходить з того, що Банком на виконання вказаного кредитного договору з поточного рахунку позичальника на поточний рахунок продавця було передано кошти за придбаний товар, підписи від імені ОСОБА_2 у графі «Позичальник» додаткової угоди №1 від 23 грудня 2009 року ( щодо дострокового розірвання забезпечення за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу), додаткової угоди №2 від 24 лютого 2009 року та додатку №1 «Графік погашення кредиту», відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи виконані самим ОСОБА_2

Звертаючись до суду з позовом позивач посилався на те, що даний кредитний договір не укладав, не підписував та не мав волевиявлення на його укладання, грошових коштів на виконання кредитного договору не отримував. У суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не заперечував укладання з Банком кредитного договору на придбання автомобіля, але зазначав, що підписував договір, але в іншій редакції. Проте належних та допустимих доказів у відповідності до ст.ст.57-60 ЦПК України, а саме: копію такого договору та інших доказів, які б свідчили про укладення договору на який він посилається, довідку про відсутність заборгованості до суду апеляційної інстанції не надав.

У контексті положень цивільного законодавства про укладення та зміну договору, враховуючи ч. ч. 2, 3 ст. 205, ч. 2 ст.642 ЦК України, оскільки вищезазначені фактичні дії можуть вказувати на наявність волевиявлення на виконання умов додаткової угоди, слід також врахувати поведінку позивача, зокрема, звернення до Банку із заявою про надання кредиту на придбання автомобіля, надання рахунку - фактури підприємством-продавцем, передача в заставу придбаного автомобіля, страхування транспортного засобу, часткове виконання кредитного договору, звернення до Банку з заявою про розстрочку виконання зобов'язань в зв'язку з погіршенням матеріального становища ( лютий 2009 року), що підтверджується протоколом №256 засідання кредитного комітету Миколаївського управління Південного регіонального департаменту АКІБ „УкрСиббанк" від 20 лютого 2009 року, також згода позичальника на добровільну реалізацію належного йому автомобіля та розірвання договору стосовно застави ( витяг із протоколу №11 від 22 грудня 2009 року засідання кредитного комітету ПРД АТ „УкрСиббанк").

З огляду на викладені обставини, доводи ОСОБА_2 про те, що угода не відповідала його волевиявленню є необґрунтованими. Тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання оспорюваного кредитного договору недійсним в силу ст.ст.203, 215 ЦК України є вірним.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права при його ухваленні та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці.

З урахуванням викладеного, перевіривши законність та обґрунтованість оспорюваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його скасування.

Керуючись статтями 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити, а заочне рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 16 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, і з цього часу може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: