Номер провадження: 22-ц/785/1575/15
Головуючий у першій інстанції Целух А.П.
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Панасенкова В.О., Громіка Р.Д.

При секретарі: Добряк Н.І.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2006 року та додаткового рішення цього ж суду від 15 березня 2007 року у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями за законом та розподіл спадкового майна згідно з частками 2/3 та 1/3,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2006р. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_3 у якому просили визнати за ними право приватної власності як спадкоємців за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_7 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_8 на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1. Розділити зазначене домоволодіння згідно з частками 2/3 та 1/3 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Справу розглянуто у відсутності відповідача.

Рішенням суду від 14.12.2006р. позов задоволено. Визнано право власності у порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на 2/3 частини домоволодіння АДРЕСА_1, який складається з одноповерхового житлового будинку під літ. "Д", загальною площею 33,8 кв.м. та надвірних будівель: літ. "Е" - літня кухня; літ. "К" - навіс; сараї літ. "И", літ. "Л", літ. "Н", літ."О", - після смерті батька ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та після смерті матері ОСОБА_8, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 Зазначено розділити вказане домоволодіння згідно з частками 2/3 та 1/3 між ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_3

Додатковим рішенням суду від 15.03.2007р. доповнено рішення від 14.12.2006р. та ухвалено: Визнати за ОСОБА_3 право власності у порядку спадкування за законом на 25/150 частин домоволодіння АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Визнано за ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 право власності у порядку спадкування за законом на приміщення під літ. "А", загальною площею 82,8 кв.м., житловою площею 57,3 кв.м. і підсобними приміщеннями 25, кв.м., яке вказано у технічному паспорті : 1-1 коридор, площею 5,4 кв.м.; 1-2 жила, площею 10,3 кв.м.; 1-4 жила, площею 12,6 кв.м.; 1-5 кухня, площею 9,1 кв.м.; 2-1 коридор, площею 4,3 кв.м.; 2-2 жила, площею 15,2 кв.м.; 2-3 жила, площею 10,9 кв.м.; 2-4 кухня, площею 6,7 кв.м.; 3-1 жила, площею 8,3 кв.м. Суд вказав, що рішення підлягає реєстрації в КП "ОМБТІ та РОН".

У апеляційних скаргах ОСОБА_2, який не брав участі у справі, зазначає, що цим рішенням суду порушено його право як спадкоємця,та відповідач ОСОБА_3, просять основне рішення та додаткове скасувати і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Ухвалою апеляційного суду від 11 грудня 2014р. залучені до участі у справі в якості правонаступників стосовно померлої ОСОБА_4 - ОСОБА_9 та ОСОБА_10, а стосовно померлої ОСОБА_5-ОСОБА_11

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися у судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішень суду в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі та відповідач є спадкоємцями після смерті ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, оскільки вони є спадкоємцями першої черги, проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і тому прийняли її. Спадкова маса складається з нерухомого майна, що зазначено в оскаржуємих рішеннях суду

Проте повністю погодитися з такими висновками суду не можна.

Відповідно до прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 р. цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004р. ЦК України в редакції 2003р. застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята нікім із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Як убачається з матеріалів справи, деякі спадкоємці за законом, фактично вступили в управління та володіння спадковим майном, що свідчить про прийняття ними спадщини до набрання ЦК України в редакції 2003р., тому спірні правовідносини сторін регулюються ЦК України, в редакції 1963р.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки та правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того є їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийняття спадщини визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

За правилами ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_7, 1910р. народження та ОСОБА_8, 1912р. народження, з 17.10.1932р. перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мали трьох дітей: доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 й сина - ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Під час шлюбу, в період з 1949р. по 1973р., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по АДРЕСА_1 збудували житловий будинок з трьох жилих кімнат, кухні, двох коридорів та двох веранд, загальною площею 83,00 кв.м., житловою - 47, 40 кв.м., який 15.02.1974р. був прийнятий в експлуатацію.

За договором купівлі-продажу від 22.01.1975р. ОСОБА_7 продав ОСОБА_15 21/50 частин зазначеного будинку.

Наведені обставини підтверджуються документами, що містяться на а./с5-24 та зазначеним договором купівлі-продажу.

ОСОБА_20 перебував у шлюбі з ОСОБА_16 Від шлюбу останні мали двох синів: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_6, (відповідача у справі), та ОСОБА_17, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Апелянт по справі - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, є сином ОСОБА_17

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_3 та ОСОБА_17, як онуки, у зв'язку із смертю їх батька ОСОБА_20, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_9, за правом представництва, мають право на спадщину, що відкрилася після смерті їх діда ОСОБА_7, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки проживали у спадковому будинку і фактично вступили у володіння цим майном.

ОСОБА_2, апелянт у справі, після смерті свого батька ОСОБА_17, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_10, має право на спадщину, яку його батько одержав після смерті прадіда - ОСОБА_7.

Крім того, ОСОБА_2, як правнук, у зв'язку з смертю свого батька - онука ОСОБА_8, за правом представництва має право на спадщину, яка відкрилася у 2002р., після смерті пробабушки ОСОБА_8, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1

За наявності таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_2 є спадкоємцем за законом та має право на спадщину, оскільки за доводами апеляційних скарг та матеріалів справи убачається, що він проживав у зазначеному будинку, на час відкриття спадщини був неповнолітнім та прийняв спадщину, проте про розгляд справи в суді йому не було повідомлено.

Оскільки суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не були залучені до участі у справі, його рішення не може залишатися в силі.

У апеляційних скаргах правильно зазначено, що з технічного паспорту від 09.11.2006р та інших документів вбачається, що на момент ухвалення судом першої інстанції оскаржуваного рішення наявні самочинні споруди літ. "Д", літ"д" та реконструкція по літ "А" приміщення 3-1, 3-2, 3-3, 1-2 про що органами БТІ та РОН зроблені відповідні відмітки, а/с. 74-76. Тому на ці самочинні споруди та приміщення право власності не набувається, до складу спадщини це майно не може входити, і у зв'язку з цим не може вважатися спадковим майном.

Вирішуючи справу суд на зазначене не звернув уваги та безпідставно визнав за спадкоємцями право власності на це самочинно збудоване майно.

Рішення суду на підставі п.п.3, 4 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316-317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 14 грудня 2006 року та додаткового рішення цього ж суду від 15 березня 2007 року скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про визнання спадкоємцями за законом та розподіл спадкового майна згідно з частками 2/3 та 1/3- відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді Апеляційного суду Одеської області: В.Ф. Парапан

В.О.Панасенков

Р.Д.Громік