Справа № 450/2046/14 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є.
Провадження № 22-ц/783/1336/15 Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Бойко С.М., Гірник Т.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року у справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором про надання інформаційних послуг , -

встановила:

рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року у задоволенні вказаного вище позову відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач, просить його скасувати й ухвалити нове рішення, яким задовольнити його вимоги, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду винесене з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права. Крім того, апелянт не погоджується з висновками суду про те, що не складено та не підписано сторонами договору додатку № 2 до договору, оскільки 07.04.2014 року між ним та відповідачем був складений такий відповідно до п.1.2. договору. Одночасно, апелянт зазначає, що реквізити рахунку виконавця для оплати наданих послуг можливо без перешкод отримати у виконавця.

Сторони по справі у судове засідання не з'явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення щодо часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не перешкоджає розглядові справи, а відповідно до ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного висновку.

В липні 2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за надання ним інформаційних послуг у розмірі 2000 грн., пеню в сумі 3 900 грн. На обґрунтування вимог зазначав, що 07 квітня 2014 року між ним як фізичною особою-підприємцем та відповідачем було укладено договір про надання інформаційних послуг № 11042014. Він надав відповідачу послуги з дослідження ринку праці, що підтверджується актом приймання-передачі послуг, однак відповідач за отримані послуги не розрахувався.

Відмовляючи в задоволенні вимог позивача, суд виходив з того, що позивачем не було доведено, що ним було належним чином надано відповідні інформаційні послуги (не складено та не підписано сторонами договору додатку № 2 до договору), а також не надано доказів того, що замовник був належним чином повідомлений про реквізити рахунку виконавця для оплати наданих послуг.

Із зазначеним висновком колегія суддів не погоджується.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини першої статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Встановлено, що 7 квітня 2014 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, як виконавцем, та ОСОБА_3, як замовником, був укладений Договір № 11042014 про надання інформаційних послуг (а.с.6).

Відповідно до п. 1.1 цього Договору Виконавець (позивач) зобов'язався надати Замовнику (відповідачу) за плату інформаційні послуги, а саме - дослідження ринку праці за переліком професій: торговий представник, водій з власним авто.

З п. 1.2 Договору вбачається, що на підтвердження факту надання Виконавцем Замовнику інформаційних послуг за цим Договором складається Додаток № 2 та відповідний Акт протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту отримання повідомлення Виконавця про необхідність складення такого Акту листом та /або телефоном.

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що Виконавець інформує Замовника по питаннях, зазначених в п. 1.1 цього Договору.

Згідно п. 2.2 вказаного Договору передбачене в п. 2.1 цього Договору інформування повинно обов'язково мати підтвердження, яке зазначається у Акті.

Пунктом 4.3 вказаного вище Договору про надання інформаційних послуг передбачено, що замовник сплачує одноразово Виконавцю остаточну плату згідно з цим Договором протягом 30 днів після підписання Акту в розмірі, визначеному в додатку № 1, але не менше, ніж 2 000 грн. При цьому, Замовник гарантує правильність, вказаної ним у Акті інформації.

Сторони у договорі визначили Акт приймання-передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин.

19 травня 2014 року сторонами підписано Акт приймання-передачі послуг відповідно до договору № 11042014 про надання інформаційних послуг, в якому зафіксовано, що позивач надав послугу дослідження ринку праці за професією торговий представник, а відповідач вказав, що не має жодних претензій щодо кількості та якості наданих послуг та зобов'язувалася сплатити позивачу 2 000 грн. за надані ним послуги (а.с.7).

Встановлено, що відповідач умов договору не виконав, не сплатив позивачу суму, обумовлену сторонами в акті в сумі 2 000 грн.

Посилання відповідача на те, що після підписання акту у нього не було можливості внести кошти на розрахунковий рахунок Виконавця через відсутність таких реквізитів у договорі, відтак ним було передано позивачу кошти в сумі 2 000 грн. особисто в руки є безпідставним.

Так, відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 зазначеного Договору плата за надання послуг включає завдаток та плату після надання послуг. Замовник сплачує Виконавцю завдаток у розмірі 30 грн. при підписанні цього Договору за початок надання послуг виконавцем.

Будь-яких доказів про передачу відповідачем 2 000 грн. позивачу готівкою особисто в руки в матеріалах справи немає та ним не представлено. Крім того, в Акті приймання-передачі послуг, який підписаний сторонами, зазначено, що замовник повністю сплатив завдаток згідно основного Договору та те, що Замовник зобов'язаний сплатити 2 000 грн. за надані Виконавцем послуги.

Згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Враховуючи те, що в апеляційній інстанції, апелянтом подано докази оформлення між сторонами Додатку № 2 до Договору № 11042014 від 07.04.2014 року, колегія суддів приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 2 000 грн.

Проте колегія суддів не може погодитись в повній мірі з позовними вимогами в частині, визначеного позивачем, розміру пені, який підлягає зменшенню з врахуванням положень ч. 3 ст. 551 ЦК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають значення.

Розмір нарахованої позивачем неустойки в 3 900 грн. майже удвічі перевищує суму боргу за договором.

З врахуванням наведеного, колегія суддів вважає необхідним зменшити розмір пені за договором про надання інформаційних послуг до 1 000 грн.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення сплачений судовий збір в сумі 365 грн. 40 коп. (243 грн. 60 коп. при поданні позову (а.с.16) та 121 грн. 80 коп. (а.с.37) при поданні апеляційної скарги).

Відповідно до ч. 2 ст. 314 ЦПК України апеляційний суд ухвалює рішення у випадках скасування судового рішення і ухвалення нового або зміни рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 305, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 314, ст.ст. 313, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 2 000 (дві тисяч) грн. заборгованості за Договором № 11042014 від 07 квітня 2014 року про надання інформаційних послуг, 1 000 грн. пені за невиконання грошового зобов'язання та 365 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий : Бакус В.Я.

Судді: Бойко С.М.

Гірник Т.А.