Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1815/15 Головуючий у суді І-ї інст Берднікова Г. В.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

15.09.2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.,

при секретарі Кравченко Я.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про зобов'язання видалити дерева та відшкодування моральної шкоди.

Позивач зазначив, що проживає у АДРЕСА_1. Власником сусіднього будинку НОМЕР_1 по цій же вулиці є відповідач. Так, на сусідній земельній ділянці висаджено три дерева кизил на відстані 2,8 м від належного йому будинку і одне дерево породи калина на відстані 3 м. Відстань вказаних дерев до належного йому будинку не відповідає вимогам встановленим ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень». Знам'янським міськвиконкомом сусідку зобов'язано видалити дерева, однак нею відповідне рішення ігнорується. Зазначає, що він проживає у глиняному будинку, якому понад сто років, побудованому на насипному шлаці, без фундаменту. Рівень землі на земельній ділянці ОСОБА_3 на один метр нижче основи належного йому будинку і відмостки. Вказані дерева затіняють вікна, стіни і відмостку. В стінах і кутах з'явились тріщини, з-під вікна обвалилась глина. Через гілки дерев не проникає сонце і відповідно стіни і відмостка після дощів не мають змоги просохнути. Коріння дерев проникає під відмостку будинку, земля осипається і відмостка постійно крениться в сторону ділянки сусідки, а у разі якщо відмостка сильно накрениться і відійде від стіни, то можуть завалитися стіни. Протягом 10 років просить сусідку видалити дерева, однак вона вирішити це питання добровільно не бажає. Просив зобов'язати ОСОБА_3 ліквідувати спірні дерева та стягнути з неї моральну шкоду у розмірі 3000 грн.

Рішенням суду в позові відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду в скарзі апелянт зазначив, що при постановленні рішення судом порушені норми матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам. Просив рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги в межах, передбачених ст.303 ЦПК України та матеріали справи колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої інстанції на підставі досліджених доказів правильно встановлено, що сторони є сусідами, їх земельні ділянки межують між собою, позивач проживає у АДРЕСА_2, який належить йому на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 23.01.2002 року, а відповідач є власником будинку НОМЕР_2 по цій же вулиці, що належить їй також на праві спільної часткової власності на підставі договору дарування від 18.11.2004 року. На земельній ділянці відповідача практично на межі ростуть дерева, з приводу яких виник даний спір, а саме дерево породи кизил та дерево породи калина.

Розпорядженням міського голови від 10.11.2014 року № 193 «Про створення комісії з обстеження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1» створено відповідну комісію.

11 листопада 2014 року було здійснено комісійне обстеження присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, та сусідньої присадибної ділянки за адресою: АДРЕСА_2, з метою визначення відстаней від зовнішньої стіни будинку, у якому проживає позивач, до зелених насаджень на сусідній присадибній ділянці за адресою: АДРЕСА_2.

Членами комісії здійснено вимірювання відстаней від осей стовбурів зелених насаджень породи кизил та калина, які розташовані на присадибній земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_2 до зовнішньої стіни будинку позивача.

Встановлено, що відстань від осі дерева породи калина до зовнішньої стіни будинку НОМЕР_2 становить 2,8 м, від осі дерева породи калина - 3,0 м. Враховуючи те, що відстані від зовнішньої стіни будинку НОМЕР_2 до осі стовбура одного дерева породи кизил та осі стовбура одного дерева породи калина не відповідають нормам, визначеним згідно ДБН 360-92 «Планування і забудова міських і сільських поселень» та наказу Мінбуду України від 10.04.2006 року № 105 «Про затвердження Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України», виконавчий комітет Знам'янської міської ради звернувся листом від 04.06.2014 року до власниці будинку НОМЕР_1 ОСОБА_3 з рекомендацією видалити одне дерево породи кизил та одне дерево породи калина. Проте, відповідачем вказані рекомендації не виконано.

Згідно ст. 105 ЗК України, у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перешкодою у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням.

Відповідно до вимог ст. 109 ЗК України, дерева, які стоять на межі суміжних земельних ділянок, а також плоди цих дерев належать власникам цих ділянок у рівних частинах. Кожен із сусідів має право вимагати ліквідувати дерева, які стоять на спільній межі. Витрати на ліквідацію цих дерев покладаються на сусідів у рівних частинах. Сусід, який вимагає ліквідації дерев, які стоять на спільній межі, повинен один нести витрати на ліквідацію дерев, якщо інший сусід відмовляється від своїх прав на дерева. Вимога на ліквідацію дерев (кущів) виключається, якщо вони служать межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками.

Вимоги про ліквідацію дерев можуть пред'являтися у разі їх знаходження на спільній межі і лише в тому випадку, якщо вони не є межовими знаками і залежно від обставин не можуть бути замінені іншими межовими знаками. В інших випадках застосовуються вимоги ст. 105 ЗК України. Тобто статтею 105 ЗК України врегульовано питання щодо наслідків проникнення на земельну ділянку гілок і коренів дерев з однієї земельної ділянки на іншу.

Таким чином, суд прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки, закон наділяє позивача правом відрізати корені дерев, які проникають із сусідньої земельної ділянки, враховуючи, що таке проникнення створює йому перешкоди. Крім того, доказів на підтвердження факту руйнування належного позивачу будинку внаслідок розростання коріння дерев з ділянки відповідача не надано. Також суд правильно відмовив у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди, посилаючись на її необґрунтованість та недоведеність ні в частині самого факту її завдання, ні в частині розміру заявленої шкоди, і, так як вона є похідною від першочергової вимоги про ліквідацію дерев.

В апеляційному суді позивачу було роз'яснено право клопотати перед судом про призначення судової експертизи, однак позивач надав до апеляційного суду акт обстеження від 10 вересня 12015 року, який, як вважає позивач, може слугувати доказом спричинення йому перешкод в користуванні будинком, таким чином, не виявивши бажання скористатись своїм правом.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла переконання, що рішення суду є законним та обґрунтованим, постановленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляції не спростовують правильних висновків суду, а тому рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 17 червня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: