Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/2813/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2015 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Позарецької С.М.

при секретарі Семиволос І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, накладення стягнення на майно та виселення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ПАТ «Комерційний банк «Надра» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про звернення стягнення на майно та виселення. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_4 позичальник приєднався до затвердженого протоколом правління ВАТ КБ «Надра» №34 від 05.10.2006р. і підписаного головою правління банку Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ КБ «Надра» і Тарифів банку, шляхом заповнення і підписання 23.04.2008р. анкети клієнта на оформлення кредитної картки та виписки-повідомлення. За анкетою на видану позичальнику кредитну картку Visa Platinum встановлено ліміт кредитування 17000,00 доларів США терміном на 1 рік.

Згідно із Тарифами безвідсотковий період користування кредитом на торговельно-сервісні операції починається з дати виникнення заборгованості до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим (максимум 45 днів) (п.1.4.). Розмір щомісячного обовязкового мінімального платежу становить 2%, min. 50 доларів США (п.1.6), а відсоткова ставка за користування кредитом для клієнтів, які не перераховують зарплату на рахунок банку у валюті долари США складає 1,49% щомісячно (17,88% річних) (п.6.2.), за перевищення ліміту кредитування (недозволений овердрафт), за прострочену сплату мінімального платежу стягується 1,99% щомісячно (п.7.1.), за кожне несвоєчасне погашення мінімального платежу нараховується штраф в розмірі 9,90 доларів США (п.11.1).

Також відповідно до п.5.1. Тарифів для клієнтів, які не оформили комплексний тарифний пакет за розрахунково-касове обслуговування карткового рахунку щорічно стягується плата в розмірі 299,90 доларів США.

Як вбачається з виписки-повідомлення від 23.04.2008р., ВАТ КБ «Надра» підтверджує, що на підставі анкети клієнта від 23.04.2008р. здійснено відкриття рахунку кредитної картки та встановлено ліміт кредитування на суму 17000 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 17,88% річних.

Дана виписка-повідомлення є невідємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ КБ «Надра» та укладена в двох примірниках для кожної із сторін, один із яких отриманий клієнтом.

Згідно із п.17.2 Договору сторони, керуючись ст.ст.256-259 ЦК України домовились про збільшення строку загальної та спеціальної позовної давності до 10 років.

В забезпечення виконання вищезазначених грошових зобовязань між позивачем, позичальником ОСОБА_4 та майновими поручителями відповідачами, 07.05.2008р. укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації та спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 38 вказаного закону. За згодою сторін спосіб реалізації визначений у п.5.3. вказаного договору: на підставі рішення суду; виконавчого напису нотаріуса; домовленості сторін на передачу Іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому ст.37 Закону України «Про іпотеку»; права Іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст.38 Закону України «Про іпотеку».

Іпотекодержатель має право на свій розсуд вибрати умови та порядок звернення стягнення на предмет іпотеки в межах, передбачених п.5.3. Договору іпотеки (п.5.4. Договору іпотеки).

Згідно із ч.2 ст.43 Закону України «Про іпотеку» початкова ціна продажу предмета іпотеки може встановлюватися за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем, а якщо вони не досягли згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність.

За пунктом 6.3. договору іпотеки сторони домовились, що договір діє до повного виконання зобовязання за кредитним договором.

02.09.2009р. позичальник помер, що підтверджується виданим відділом РАГСу по м.Черкаси свідоцтвом про смерть 1-СР №123801.

У встановлений ч.2 ст.1281 ЦК України строк ПАТ «КБ «Надра» предявило свої вимоги до спадкоємців померлого, що підтверджується отриманою 24.11.2009 р. Першою Черкаською державною нотаріальною конторою претензією та супровідним листом №3060/01-14, адресованим на адресу Другої Черкаської державної нотаріальної контори.

Як вбачається зі змісту вищезазначеної претензії, станом на 29.10.2009р., заборгованість за кредитним договором становила 10640,97 доларів США.

На запит ПАТ «КБ «Надра» Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 29.06.2013р. за вих. №3473/01-16 було повідомлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

12.12.2013р. в.о. міського голови Черкаси було отримано повідомлення ПАТ «КБ «Надра» про необхідність визнання спадщини відумерлою, на що 19.12.2013р. виконавчим комітетом надано відповідь про відсутність підстав для такого звернення.

Згідно із ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї.

21.03.2014р. на адресу відповідачів ПАТ «КБ «Надра» було направлено вимогу про дострокове погашення зобовязань, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення, проте у встановлений законодавством України термін законні вимоги ПАТ «КБ «Надра» виконані не були.

Станом на 02.09.2009 р. (день смерті ОСОБА_4І.) заборгованість за кредитним договором становила 10148,85 доларів США та 1181,53 грн., в т.ч. 1028,52 доларів США відсотки, 9120,33 доларів США сума основного боргу, 111,72 доларів США (еквівалент 1181,53 грн. по курсу НБУ станом на 26.03.2014 р. 10,5758 грн. за 1 доларів США) пеня.

Відповідно до п. 3.1.11 договору іпотеки сторони домовились, що передача предмета іпотеки в користування третім особам буде здійснюватись іпотекодавцями за попереднім погодженням з іпотекодержателем. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідні проживання і реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що таке проживання і реєстрація є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду.

Відповідно до п.3.2.14 договору іпотеки іпотекодавець взяв на себе зобовязання не реєструвати інших осіб, в т.ч. неповнолітніх дітей у квартирі, що є предметом іпотеки, на період дії даного договору.

Згідно із ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Як вбачається з ч.4 ст.78 Закону України «Про виконавче провадження» виселення полягає у звільненні приміщення, зазначеного у виконавчому документі, від особи (осіб), яка виселяється, її майна, домашніх тварин та у забороні такій особі користуватися цим приміщенням.

Вимоги ст.ст. 35, 40 Закону України «Про іпотеку» щодо повідомлення боржника (іпотекодавця, якщо він є відмінним від боржника) про порушення основного зобов'язання та/або іпотечного договору та про вимогу добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення позивачем виконані в повному обсязі.

Таким чином, позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості померлого ОСОБА_4 за кредитним договором №79516209 від 23.04.2008 в розмірі 10148,85 доларів США та 1181,53 грн., в т.ч. 1028,52 доларів США відсотки, 9120,33 доларів США сума основного боргу, 111,72 доларів США (еквівалент 1181,53 грн. по курсу НБУ станом на 26.03.2014 р. 10,5758 грн. за 1 долар США) пеня, - звернути стягнення на квартиру №72, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 310, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки (на підставі договору іпотеки №217п/99/2008-840 від 07.05.2008 р.) ПАТом «Комерційний банк «Надра» з укладанням від імені спадкоємців померлого ОСОБА_4 - ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ «КБ «НАДРА» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для реєстрації і продажу предмету іпотеки. Початкову ціну продажу вказаної квартири позивач просить встановити за згодою між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ПАТ «КБ «Надра», а у разі недосягнення згоди, - на підставі оцінки, проведеної відповідно до законодавства про оцінку майна і майнових прав та професійну оціночну діяльність. Крім того, позивач просив виселити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 з квартири №72, яка знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Благовісна, 310; судові витрати просив покласти на відповідачів.

Ухвалою суду від 26.05.2015р. позовні вимоги в частині позовних вимог, заявлених до ОСОБА_3, залишені без розгляду на підставі ст. 207 ч.1 п.5 ЦПК України.

Крім того, до початку судового розгляду даної цивільної справи позивачем змінено позовні вимоги, про що надано письмову заяву. Зокрема, зазначено, що ОСОБА_4 - позичальник приєднався до затвердженого протоколом правління ВАТ КБ «Надра» №34 від 05.10.2006 р. і підписаного головою правління банку Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ КБ «Надра» і Тарифів банку, шляхом заповнення і підписання 23.04.2008 року анкети клієнта на оформлення кредитної картки та виписки-повідомлення.

В забезпечення виконання вищевказаних грошових зобовязань між банком та позичальником і відповідачами було укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_2.

02.09.2009 року позичальник помер, однак на момент його смерті в квартирі, яка є предметом іпотеки, разом із ним були зареєстровані та проживали відповідачі, що вказує на те, останні вважаються такими, що прийняли спадщину.

Станом на 02.09.2009 року (день смерті позичальника) заборгованість за кредитним договором становила 10148,85 доларів США та 1181,53 грн., в т.ч. 1028,52 доларів США відсотки, 9120,33 доларів США сума основного боргу, 111,72 доларів США (еквівалент 1181,53 грн. по курсу НБУ станом на 26.03.2014 р. 10,5758 грн. за 1 долар США) пеня.

05.02.2014 року померла ОСОБА_3 одна з відповідачів та на момент її смерті в квартирі, яка є предметом іпотеки, разом із спадкодавцем були зареєстровані та проживали відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що вказує на те, що останні також вважаються такими, що прийняли спадщину.

Таким чином, позивач вважає співвласниками квартири, яка є предметом іпотеки, - відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 При цьому, ? частина квартири належала їм спочатку (в рівних частинах), а інші ? частини квартири були прийняті ними у спадщину (в рівних частинах).

Згідно із ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленість між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як майнові поручителі, відповідають перед іпотекодержателем за виконання боржником позичальником основного зобовязання винятково в межах вартості предмета іпотеки (своєї частки), а також те, що вони як спадкоємці, зобов'язані задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині, позивач вважає, що заборгованість позичальника повинна бути розподілена між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у рівних частинах.

Крім того, позивач просив суд звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до положень статті 38 Закону України «Про іпотеку», однак зважаючи на те, що фактично на 1/2 квартири, яка є предметом іпотеки є майно, яке передане відповідачам як спадкоємцям у натурі, то одночасний продаж 1/2 частки квартири як іпотечного майна, та накладення стягнення на 1/2 частки квартири як успадкованого майна є неможливим.

Отже, за остаточними позовними вимогами позивач просить суд:

в рахунок погашення успадкованої заборгованості померлого ОСОБА_4 за кредитним договором № 79516209 від 23.04.2008 в розмірі 5074,43 дол. США та 590,77 грн., в т.ч. 514,26 дол. США відсотки, 4560,17 дол. США сума основного боргу, 55,86 дол. США (еквівалент 590,77 грн. по курсу НБУ станом на 26.03.2014 р. 10,5758 грн. за 1 дол. США) пеня, - звернути стягнення на належні ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, - 1/4 частку квартири № 72, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 310, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах, та накласти стягнення на одержані у спадщину ОСОБА_1 - 1/4 частку вказаної квартири;

в рахунок погашення успадкованої заборгованості померлого ОСОБА_4 за кредитним договором № 79516209 від 23.04.2008 в розмірі 5074,43 дол. США та 590,77 грн., в т.ч. 514,26 дол. США відсотки, 4560,17 дол. США сума основного боргу, 55,86 дол. США (еквівалент 590,77 грн. по курсу НБУ станом на 26.03.2014 р. 10,5758 грн. за 1 дол. США) пеня звернути стягнення на належні ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_2, - 1/4 частку квартири №72, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 310, шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на прилюдних торгах, та накласти стягнення на одержані у спадщину ОСОБА_2 - 1/4 частку вказаної квартири;

встановити спосіб реалізації квартири № 72, яка знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 310, - шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження; початкову ціну продажу вказаної квартири встановити, шляхом проведення оцінки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження»;

виселити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з зазначеної квартири; стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» понесені судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ «Комерційний банк «Надра» за довіреністю ОСОБА_5 повністю підтримав змінені остаточні позовні вимоги в редакції від 04.12.2014р. та просив їх задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що позичальник ОСОБА_4 23.04.2008р. взяв у банку відповідно до кредитного договору кредит у вигляді кредитної лінії в розмірі 16216,71 доларів США. Кредитний договір є договором приєднанням: анкета позичальника; договір про комплексне обслуговування та Тарифи. Кредит отримано на 1 рік, з мінімальним розміром щомісячного платежу 2% від знятої суми коштів, але мінімум 50 доларів США (п.1.6 договору). Строк позовної давності визначено п.17.2 договору 10 років. В якості забезпечення кредитного договору, в іпотеку іпотекодавцями: позичальником (ОСОБА_4І.) та ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 передано квартиру, кожен по ? частці. 02.09.2009р. позичальник помер і банком направлено до нотаріуса вимогу щодо наявності боргу у спадкоємців за кредитним зобов»язанням позичальника - спадкодавця, яка виконана не була. Борг станом на 02.09.2009р. становить 10148,85 доларів США, з яких тіло 9120,33 доларів США, % за користування кредитом 1028,52 доларів США; пеня за прострочення платежів як по тілу, так і по % - 111,72 доларів США, що станом на 26.03.14р. становить 1181грн. 53коп. за період з 02.09.08р. по 02.09.09р. Вважає, що відповідачі фактично проживали у спірній квартирі із спадкодавцем ОСОБА_4, зареєстровані в ній, а тому фактично прийняли спадщину після померлого позичальника ОСОБА_4 Не заперечує, що договором не передбачено нарахування пені. Валюта договору долари США. Крім того зазначив, що фактично позичальник зняв готівкою кошти 4 рази: 17.07.08р., 23.07.08р., 24.07.08р., 28.11.08р. на загальну суму 16216,71 доларів США, хоча за заявою просив кредит в розмірі 17000 доларів США. Не заперечує, що позичальником було повернуто до банку 7100 доларів США, які зараховані на погашення тіла кредиту та відсотків за користування кредитом. Зазначив, що банк мав відповідну ліцензію на укладання договорів та видачу кредитів в іноземній валюті.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 позовні вимоги не визнали. Так, 18.07.08р. позичальником отримано 6351,38 доларів США, шляхом перенесення грошових коштів з однієї картки на іншу на погашення кредиту по іншому кредитному договору у ПАТ «КБ «Надра»; 24.07.08р. отримано 8472,59 доларів США, які перенесено з картки на закриття кредиту по іншому кредитному договору в ПАТ «КБ «Надра». Інших випадків отримання кредитних коштів не було. 15.09.08р. позичальник погасив 7100 доларів США, шляхом внесення грошових коштів в касу банку на погашення тіла кредиту та відсотків. Таким чином, за кредитним договором сплачено позичальником 7100 доларів США. З часу смерті позичальника їхнього батька, - заборгованість за кредитним договором не погашалась. Останній платіж внесено 19.03.2009р. в сумі 154,88 доларів США, а також 21.08.2009р. 73,63 доларів США. Зазначили, що вони жодного разу не отримували із банку вимоги щодо наявності боргу.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь у розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за таких підстав:

встановлено, що ОСОБА_4 позичальник приєднався до затвердженого протоколом правління ВАТ КБ «Надра» №34 від 05.10.2006р. і підписаного головою правління банку Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ВАТ «КБ «Надра» (подальшому ПАТ «КБ «Надра») і Тарифів банку, шляхом заповнення і підписання 23.04.2008р. анкети клієнта на оформлення кредитної картки та виписки-повідомлення. За анкетою на видану позичальнику кредитну картку Visa Platinum встановлено ліміт кредитування 17000,00 доларів США терміном на 1 рік.

Згідно із Тарифами безвідсотковий період користування кредитом на торговельно-сервісні операції починається з дати виникнення заборгованості до 15 числа місяця, що слідує за розрахунковим (максимум 45 днів) (п.1.4.). Розмір щомісячного обовязкового мінімального платежу становить 2%, min. 50 доларів США (п.1.6), а відсоткова ставка за користування кредитом для клієнтів, які не перераховують зарплату на рахунок банку у валюті долари США складає 1,49% щомісячно (17,88% річних) (п.6.2.)., за перевищення ліміту кредитування (недозволений овердрафт), за прострочену сплату мінімального платежу стягується 1,99% щомісячно (п.7.1.), за кожне несвоєчасне погашення мінімального платежу нараховується штраф в розмірі 9,90 доларів США (п.11.1).

Також відповідно до п.5.1. Тарифів для клієнтів, які не оформили комплексний тарифний пакет за розрахунково-касове обслуговування карткового рахунку щорічно стягується плата в розмірі 299,90 доларів США.

Як вбачається з виписки-повідомлення від 23.04.2008р. банк здійснив відкриття рахунку кредитної картки та встановив ліміт кредитування на суму 17000 доларів США з відсотковою ставкою за користування кредитом в розмірі 17,88% річних.

Виписка-повідомлення є невідємною частиною Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб у ПАТ «КБ «Надра». Згідно із п.17.2 договору строк позовної давності визначено до 10 років.

В забезпечення виконання вищезазначених грошових зобовязань між ПАТ «КБ «Надра», ОСОБА_4 та ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, яка померла 05.02.2014р. (актовий запис №326), - 07.05.2008р. укладено договір іпотеки квартири АДРЕСА_1. За пунктом 6.3. договору іпотеки сторони домовились, що договір діє до повного виконання зобовязання за кредитним договором. Вартість предмета іпотеки складає 296200,00грн., що в еквіваленті становить 58653,47 доларів США. Право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобов»язань. У випадку невиконання або неналежного виконання зобов»язання в цілому в тій чи іншій його частині, а також у випадку порушення іпотекодавцями будь-яких зобов»язань за цим договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих іпотекодержателю за цим договором, іпотекодержатель має право реалізувати своє право іпотеки та звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором (ст.4 договору іпотеки). Задоволення вимог іпотекодержателя передбачено статтею 5 цього договору.

Як вбачається за даними свідоцтва про право власності на житло від 11.08.1997р. ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками вказаної квартири.

02.09.2009р. позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується виданим відділом РАГСу по м.Черкаси свідоцтвом про смерть 1-СР №123801 (актовий запис №2198).

Також із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07.05.2008р. укладені відповідно договори поруки, за умовами яких кожен з них поручився перед кредитором ПАТ «КБ «Надра» за належне виконання позичальником ОСОБА_4 взятих на себе зобов»язань, що витікають з виписки-повідомлення до договору на комплексне банківське обслуговування від 05.10.06р., що підписаний 23.04.2008р., зокрема, - повернути до 30.04.2009р. кредит в сумі 17000 доларів США, сплатити проценти за користування кредитними коштами, сплатити інші платежі, передбачені кредитним договором, сплатити можливі штрафні санкції (штраф, пеню). Поручителі відповідають перед кредитором у повному обсязі і повинні виконати зобов»язання в тому ж порядку, який встановлено для позичальника за кредитним договором. Відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов»язання, так і при невиконанні позичальником забов»язань в цілому (п.п.1.1, 1.2-1.5 договору). Дія договору поруки закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов»язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов»язань, згідно з умовами цього договору (п.5.3 договору поруки).

За заявленими позовними вимогами позивачем не пред»явлені позовні вимоги до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_1, як до поручителів за вказаними договорами поруки від 07.05.2008р.

ПАТ «КБ «Надра» направило претензію до Першої Черкаської державної нотаріальної контори, яка отримана 24.11.2009р., про наявність заборгованості за кредитним договором, яка станом на 29.10.2009р. становила 10640,97 доларів США.

На запит ПАТ «КБ «Надра» Другою Черкаською державною нотаріальною конторою 29.06.2013р. за вих. №3473/01-16 повідомлено, що із заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 ніхто не звертався, свідоцтво про право на спадщину не видавалось.

Спадкова справа №48529120 після смерті ОСОБА_4 заведена 28.11.2009р. за заявою банку, про що свідчить інформаційна довідка, надана до суду нотаріусом 08.08.2014р.

Спадкова справа № 56525699 після смерті ОСОБА_6 за зверненням ПАТ КБ «Надра» заведена 12.09.2014р., про що свідчить витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

На час розгляду справи, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 підтвердили факт того, що вони не зверталися до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини.

Відповідно до даних довідки КП «Придніпровська СУБ» від 19.10.2014р., в квартирі №72, що по вул. Благовісна, 310 в м. Черкаси, станом на 02.09.2009р. були зареєстровані: ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_1

21.03.2014р. на адресу відповідачів ПАТ «КБ «Надра» направило вимогу про дострокове погашення зобовязань, повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення. При цьому, відомостей про отримання відповідачами даної вимоги до суду не надано. В судовому засіданні відповідачі заперечували факт отримання такої письмової вимоги.

Крім того, за наданим позивачем розрахунком заборгованості (щомісячний звіт за операціями по рахунку кредитної картки з 30.07.09р. по 02.09.09р., який сформовано 21.03.14р.) станом на 02.09.2009 р. (день смерті ОСОБА_4І.) зазначено, що заборгованість за кредитним договором становить 10148,85 доларів США, в т.ч. 1028,52 доларів США відсотки за користування кредитом, 9120,33 доларів США сума основного боргу, 111,72 доларів США, що еквівалентно 1181,53грн. пеня (курс НБУ станом на 26.03.2014 р. за 1 долар США - 10,5758 грн.).

Відповідно до банківської ліцензії №21, яка видана НБУ ВАТу «КБ»Надра» (в подальшому ПАТ «КБ «Надра») 26.10.1993р., дозволу №21-2 та додатку до дозволу від 04.11.2005р. банк мав право на здійснення операцій з валютними цінностями. Крім того, банк мав Генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій №21 від 21.11.2011р. з відповідними додатками. Відповідачі не оспорюють наявність ліцензії.

Як передбачено ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ст. 11 ч.1 ЦПК України).

Відповідно до положень ст.ст. 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ч.ч. 2,3 ст. 58 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 59 ЦПК України).

Статтями 546, 575 ЦК України визначено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, майновим поручителем - є особа, яка передає в іпотеку нерухоме майно для забезпечення виконання зобов'язання іншої особи-боржника за основним зобовязанням на підставі договору, закону або рішення суду. Іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобовязання.

Правова природа іпотеки полягає у забезпеченні можливості кредитора у разі невиконання боржником зобовязання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку нерухомого майна переважно перед іншими кредиторами боржника. На відносини майнової поруки норми статті 559 ЦК України щодо припинення поруки не поширюються, оскільки іпотека за правовою природою є заставою та регулюється нормами параграфа 6 (статті 572-593) глави 49 ЦК України та спеціальним законом. Статтями 17, 18, 19 цього Закону встановлено підстави припинення іпотеки, істотні умови договору іпотеки і внесення змін і доповнень до іпотечного договору.

Згідно із ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Крім того, обов»язковою передумовою звернення стягнення на предмет іпотеки є встановлення факту невиконання основного зобов»язання, в т.ч. визначення розміру вимог кредитора, обґрунтування розрахунку суми заборгованості.

Відповідно до п.41 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. При цьому, слід враховувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК).

Також, правові наслідки невиконання зобов»язання, забезпеченого заставою, визначені у статті 589 ЦК України.

Так, суд, неодноразово переносив судові засідання і зобов»язував позивача, за клопотаннями відповідачів, надати підтверджуючі дані (меморіальні ордери, інш. платіжні документи) про фактичне отримання кредитних коштів позичальником ОСОБА_4, оскільки представник позивача вказував, з посиланням на звіт про операції по картковому рахунку, що позичальник отримував готівкою грошові кошти 17.07.08р., 23.07.08р., 24.07.08р. та 28.11.08р. в певних розмірах на суму 16216,71 доларів США. Між тим, такі вимоги суду, позивачем виконані не були.

При цьому, слід зазначити, що відповідачі як майнові поручителі, заперечували проти таких обставин позивача, вказуючи, що ОСОБА_4 отримав лише двічі грошові кошти 18 та 24 липня 2008р. в розмірах 6351,38 доларів США і 8472,59 доларів США відповідно, шляхом перерахунку грошових коштів безготівково (з картки на картку в цьому ж банку) на погашення кредитної заборгованості по іншому договору. Також на вимоги суду позивачем не були надані відомості щодо руху коштів, в т.ч. щодо розподілення по позиціях грошових коштів, які сплачувались на погашення заборгованості до часу настання смерті позичальника та розрахунок заборгованості, зазначеної у позовній заяві, оскільки відповідачі не визнали суму нарахованої позивачем заборгованості. Так, борг за відсотками позивачем нараховано в розмірі 1028,52 доларів США. Між тим, у позовній заяві зазначено, що при нарахуванні боргу за відсотками застосована процентна ставка 17,88% річних, а в судовому засіданні представником позивача вказано, що визначений борг нараховано, виходячи із процентної ставки 21,48% річних. При цьому, не доведено, якими умовами кредитного договору, в т.ч. Тарифами передбачено збільшення відсоткової ставки. Посилання представника позивача в судовому засіданні про те, що нарахування заборгованості здійснюється автоматично програмним забезпеченням банку, є безпідставними.

На думку суду, враховуючи положення ст.ст. 57-61 ЦПК України, саме позивач, як сторона основного зобов»язання, повинен довести обставини щодо отримання іншою стороною цього ж зобов»язання - позичальником, який помер, факту отримання грошових коштів, визначення розміру заборгованості за кредитним договором. Між тим, належних та допустимих доказів вказаним обставинам, позивачем до суду не надано.

Крім того, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає безпідставними посилання та вимоги позивача щодо наявної заборгованості за порушення умов кредитного договору щодо повернення грошових коштів тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами, - у вигляді пені в розмірі 1181,53грн., що еквівалентно 111,72 доларів США. Так, встановлено, що ні анкетою клієнта на оформлення кредитної картки, ні Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб від 23.04.2008р., ні Умовами обслуговування та Тарифами й договорами поруки від 07.05.2008р. та договором іпотеки не передбачено нарахування пені, в т.ч. порядок її нарахування, розмір.

Отже, оскільки позивачем не доведено факту отримання позичальником кредитних коштів, визначення розміру заборгованості за основним зобов»язанням, то суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та накладення стягнення на майно в порядку спадкування.

Порядок прийняття спадщини визначено гл.87 ЦК України. Згідно із ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК України).

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Таким чином, спадкові права є майновим об'єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Відповідно до частини першої, другої статті 23 Закону України "Про іпотеку", у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки передбачені у статтях 12, 33 Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до цих норм такими підставами є порушення іпотекодавцем умов іпотечного договору, невиконання або неналежне виконання боржником основного зобов'язання.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконаннямобов»язку,передбаченогост.1297ЦК, зокрема, з метою ухилення від

погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Оскільки, в зв»язку із смертю боржника, зобов'язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статті 1282 ЦК України щодо обов'язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми. Так, згідно із ст. 1282ЦК, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК щодо строків пред'явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Така позиція викладені в правових позиціях ВСУ (постанова від 08.04.2015р.).

Так, по справі встановлено, що боржник ОСОБА_4 помер 02.09.2009р., про що кредиторові стало відомо від відповідачів 18 листопада 2009р. Такі обставини не заперечувались сторонами. 20.11.2009р. банк звернувся до нотаріальних органів з відповідною претензією. Тобто, ще з часу укладання договору іпотеки від 07.05.2008р., з часу повідомлення про смерть позичальника, кредитор знав про осіб, які стали спадкоємцями і одночасно були співвласниками предмету іпотеки та зареєстрованими в квартирі №72, що по вул. Благовісна, 310 м. Черкаси на час смерті позичальника. Навіть з листа нотаріуса від 29.06.2013р. №3473/01-16 ПАТ «КБ «Надра» дізнався про те, що за його заявою-претензією заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4 Між тим, лише 21 березня 2014р. банк направив ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в т.ч. як спадкоємцям в порядку ст. 1268ЦК, - вимогу про погашення грошових зобов»язань та 27 березня 2014р. подав до суду відповідну позовну заяву.

Таким чином, під час розгляду даної справи судом встановлено, що кредитор ПАТ «КБ «Надра» пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину відповідачів по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з порушенням строків, встановлених ст. 1281 ЦК, що згідно з частиною четвертою цієї норми позбавляє його права вимоги до спадкоємців, а тому позовні вимоги в частині накладення стягнення на майно, яке передано спадкоємцям, - слід відмовити.

Також, відповідно до ч.1 п.1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р., який набув чинності з 07.06.2014р., - не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобовязань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є обєктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (обєкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Крім того, суд враховує правові позиції ВСУ від 18 березня 2015 року (справа № 6-39цс15) щодо вирішення спору про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку.

Під час розгляду справи встановлено, що грошові кошти за кредитним договором ОСОБА_4 були отримані на споживчі цілі; квартира №72, загальною площею 63,0кв.м., яка є предметом іпотеки за відповідним договором, - ще з 11.08.1997р. перебувала у спільній власності ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3; вказані особи були зареєстровані та проживали, в т.ч. і на даний час в цій квартирі на час виниклих правовідносин, про що зазначено у їхніх паспортах, копії яких маються у справі та в поквартирній картці, наданій КП «Придніпровська СУБ» 22.10.14р., а тому зазначені норми закону дають підстави для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно не можуть бути задоволені позовні вимоги і в частині виселення відповідачів із квартири №72, що по вул. Благовісна, 310 в м. Черкаси.

Таким чином, з»ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог, викладених в остаточній редакції від 04.12.2014р., - відсутні.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 15, 16, 628, 1231, 1282 ЦК України, Правовими позиціями ВСУ, ЗУ «Про іпотеку», ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», ст.ст. 3, 15, 16, 1281, 1282, 589, 572-593, 546, 1219, 1218, 1231, 1270, 1296, 1297, 1220, 1268 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 174, 88, 209-223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення на майно, накладення стягнення на майно та виселення, - відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: ОСОБА_7