Справа № 573/2462/15-ц
Номер провадження 2/573/733/15
РІШЕННЯ

іменем України

03 грудня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Свердличенко А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області, третіх осіб: Улянівської державної нотаріальної контори, Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі, - про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом,-

В С ТА Н О В И В:

12 листопада 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 09.09.2002 року помер її батько, ОСОБА_2, на підтвердження чого приєднала до позовної заяви копію свідоцтва про своє народження та копію свідоцтва про смерть батька.

Позивачка вказує, що після смерті її батька, ОСОБА_2, відкрилася спадщина на його майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 3,818 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року за №90.

Відповідно до заповіта від 03.03.2000 року, посвідченого секретарем виконкому Верхосульської сільської ради, батько позивачки заповів все своє майно на випадок смерті своїй доцьці- позивачці по справі ОСОБА_1

Зазначаючи, що на момент смерті батька вона проживала та була зареєстрована з батьком за однією адресою : с.Верхосулка, вул.Садова,5, - позивачка приєднала довідку Верхосульської сільської ради від 25.09.2015 року та вважає, що відповідно до ст. 1268 ЦК України вона прийняла спадщину, як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Однак оформити свої спадкові права на вищезазначену земельну ділянку позивач не змогла через пошкодження оригіналу державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513.

Отримавши у Відділі Держгеокадастру у Білопільському районі копії документів, позивачу розяснили, що відповідно до норм Закону України «Про державний земельний кадастр» та Постанови КМУ від 17.10.2012 року № 1051 «Про затвердження порядку ведення державного кадастру»,- дублікати державних актів на померлих не виготовляються та не видаються, тому позивачу була надана порада звернутись із зазначеним позовом до суду.

Посилаючись на вищезазначене, позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, ОСОБА_2, право власності на земельну ділянку площею 3,818 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року за №90 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 848.

В судове засідання позивач не зявилася, її представник за дорученням ОСОБА_3 подала заяву про розгляд справи без їхньої участі та задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав суду заяву про визнання позову та повне підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та розгляд справи без участі представника Верхосульської сільської ради.

Представник третьої особи Улянівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, направив до суду лист, в котрому просив розглянути справу без участі представника та що проти заявлених вимог не заперечує. Також направив суду Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру за параметрами запиту « ОСОБА_2, дата смерті 09.09.2002 року.», що у Спадковому реєстрі за вказаними параметрами запиту інформація відсутня.

Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу на підставі статті 197 ч.2 ЦПК України, згідно якої у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України за умови визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини.

Позивач, ОСОБА_1, народилася 23 червня 1957 року в с.Верхосулка Білопільського району Сумської області, її батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії ГД № 659227, актовий запис №29, місце реєстрації народження: Верхосульська с/рада Білопільського району Сумської області (а.с.7).

09 вересня 2002 року батько позивача, ОСОБА_2, помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 146661. Місце смерті:с.Верхосулка, Білопільського району, Сумської області (а.с.8)

За життя батько позивача, ОСОБА_2, склав заповіт від 03.03.2000 року, посвідчений секретарем виконкому Верхосульської сільської ради, яким заповів все своє майно на випадок смерті своїй доцьці- позивачці по справі ОСОБА_1 ( а.с.10).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на його майно, в тому числі і на земельну ділянку площею 3,818 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року за № 90 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 848, але оформити спадщину позивачка не має можливості в позасудовому порядку через пошкодження вищезазначеного державного акта (а.с.9).

Згідно довідки виконкому Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області № 517 від 25.09.2015 року, виданій ОСОБА_1, вбачається, що за її померлим батьком, ОСОБА_2, який помер 09.09.2002 року, і який постійно до дня смерті проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1, ( перейменована з вулиці Пролетарська згідно рішення 46 сесії 6 скликання Верхосульської сільської ради від 11.09.2015 року), Білопільського району Сумської області, значаться земельні ділянки згідно Державним актам на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513 та серії 1-СМ № 038233, видані на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року за № 90, які знаходяться на території сільської ради. ( а.с.13).

Від імені померлого ОСОБА_2 виконкомом Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області був посвідчений заповіт за № 65 від 03.03.2000 року. Спадкоємцем померлого ОСОБА_2 являється його донька- Щербак ОСОБА_5, яка до дня смерті свого батька проживала разом з ним, вони спільно вели підсобне господарство. Заборони та арешту на земельні ділянки немає. (а.с.13).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру за параметрами запиту « ОСОБА_2, дата смерті 09.09.2002 року», - у Спадковому реєстрі за вказаними параметрами запиту інформація відсутня.

Факт прийняття позивачем спадщини батька підтверджується довідкою виконкому Верхосульської сільської ради Білопільського району Сумської області № 517 від 25.09.2015 року(а.с.13).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05. 2008 року, при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Відповідно до п.1 ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни- спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю.

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, /спадщина/, після смерті батька позивача, ОСОБА_2, перейшла в порядку спадкування за заповітом позивачу, згідно волі спадкодавця, висловленої в заповіті та своєчасного прийняття позивачем спадщини, тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

-земельну ділянку площею 3,818 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року за № 90 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 848.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328, 1216,1261,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем за заповітом після смерті 09.09.2002 року її батька, ОСОБА_2, право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно :

-земельну ділянку площею 3,818 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Верхосульської сільської ради, яка належала ОСОБА_2 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 11-СМ № 026513, виданого на підставі розпорядження голови Білопільської райдержадміністрації від 19.03.2002 року за № 90 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 848.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: