Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.02.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд в особі:

головуючої-судді - Лемак О.В.

при секретарі - Ревачко І.С.,

з участю позивача - ОСОБА_2,

позивача - ОСОБА_3,

представника позивача - ОСОБА_4,

відповідача - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м.Ужгороді, справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції 3% річних та 0,1% пені,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення боргу за договором позики з урахуванням індексу інфляції 3% річних та 0,1% пені.

Мотивуючи позов тим, що 07 квітня 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 був укладений письмовий Договір позики, предметом якого було передання у власність Позичальнику грошових коштів 30 000 доларів США, що на момент передачі становило 239 625,00 гривень, строком на 1 місяць до 07.05.2012 p., засвідченого приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_6

Згідно п.З Договору позики від 07.04.2012 р. передача грошових коштів була проведена до підписання договору, а саме в лютому 2012 році та який був укладений з метою письмового підтвердження їх передачі позикодавцем позичальнику. Передача коштів відбувалася в м.Ужгороді по вул.8-Березня в присутності свідків: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2 та згідно п.5 Договору позики повинна була повернута до 07 травня 2012 року. Разом з тим, після прострочення терміну повернення позики через 1 рік, тільки в 2013 році відповідач частково повернув 8 000 доларів США, що на момент повернення коштів за офіційним курсом валют НБУ в національній валюті становило 63 900 гривень. Таким чином, на сьогоднішній день, згідно умов Договору від 07.04.2012 р. відповідач прострочив виконання зобов'язань на 750 днів й залишок боргу становить 22 000 доларів США.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому у строк та в порядку визначеним Договором. В даному випадку позика передавалася в грошовому вираженні - доларах США, а відтак згідно вимог ст.1049 ЦК України Відповідач зобов'язаний повернути грошові кошти саме такого роду та такої самої якості, які були йому надані, тобто залишок позики за мінусом повернутої суми, в розмірі 22 000 дол. США.

Згідно п. 1 Договору сума позики така має бути повернута вчасно. Оскільки Відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за Договором від 07.04.2012 року щодо вчасності повернення позики й не повернув залишковий борг в розмірі 22 000 дол. США, то на користь ОСОБА_2 з Відповідача слід стягнути еквівалентну суму в національній валюті, що на день подачі позову згідно офіційного курсу валют НБУ буде становити 258 524 гривень (двісті п'ятдесят вісім тисяч п'ятсот двадцять чотири гривні) із розрахунку 100 дол. США коштує 1175,11 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625, ч. 1 ст. 1049, ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо Позичальник своєчасно не повернув позику, в даному випадку за Договором позики від 07.04.2012 р. - він сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення (згідно п.5 Договору строк виконання зобов'язань Позичальника сплинув 07 травня 2012 року й на сьогоднішній день прострочений термін становить - 750 днів) та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до рекомендацій Верховного Суду України N 62-97р від 03.04.97 р. «Відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» випливає, що за Договором позики від 07.04.2012 р. індекс інфляції впродовж 07 травня 2012 - 27 травня 2014 років в середньому мав такі коефіцієнти: 2012 р. - 0,998, 2013 р. - 1,005, 2014 р. - 1,064 та становить додатковий борг у розмірі - 98 238 грн.:

· 258 524 грн. х 0,998 х 7 місяців 2012 р.) = 0грн.

· 258 524 грн. х 1,005 х 12 місяців 2013 р.) = 15 511 грн.

· 258 524 грн. х 1,064 х 5 місяців 2014 р.) =82 727 грн.

· 258 524 грн. х 3% річних від простроченої суми (за 750 днів) = 15 934 грн.

Виходячи з даних розрахунків та керуючись ст.ст. 526, 610, 625, 1046, 1049 та ст.1050 ЦК України слідує, що ОСОБА_2 за вказаним Договором позики від 07.04.2012 р. передав у власність Відповідачеві ОСОБА_5 грошові кошти 30 000 дол. США за курсом НБУ в 2012 році 239 629 грн. терміном на 1 місяць. Разом з тим Відповідач ОСОБА_5 свої зобов'язання не виконав, і зі сплином терміну повернення позики, тільки через 1 рік повернув частину позики в розмірі 8 000 дол. США, а решту суми в розмірі 22 000 дол. США в продовж 750 днів боргує й всіляко ухиляється від повернення цих коштів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1046 ЦК України Відповідач отримав у власність грошові кошти, визначені родовими ознаками, а відтак зобов'язаний повернути Позивачу-1 таку ж саму кількість речей та такого ж самого роду, тобто 22 000 USD, що згідно офіційного курсу валют НБУ станом на 27.05.2014 року становить - 258 524 грн. Відповідно до ч.2 ст 625 ЦК України з врахуванням індексу інфляції за 2012-2014 p.p. та 3 % річних, Відповідач повинен додатково сплатити - 98 238 грн., а також згідно п.11 Договору від 07.04.2012 р. за прострочення виконання зобов'язань за цим договором Відповідач додатково сплачує пеню в розмірі 0,1% від простроченої суми за кожен день прострочення (750 днів х 256 грн.), що становить додатковий борг в розмірі 192 000 грн.

Таким чином, за Договором позики від 07.04.2012 р. відповідно до розрахунків та наведених законних підстав, загальна сума боргу з урахуванням індексу інфляції за 2 роки, 3 % річних та 0,1 % пені за 750 днів буде становити 548 762 грн., яку слід стягнути з Відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 (еквівалент 22 000 дол. США).

Крім того, 25 квітня 2014 року, між Позикодавцем ОСОБА_3 та Позичальником ОСОБА_9 письмово був укладений другий Договір позики про отримання грошових коштів у розмірі 86 250 гривень (в іноземній валюті 7 500 дол. США). В якості додатку до Договору від 25.04.2014 p., Відповідачем додатково на підтвердження отримання зазначених коштів та належного виконання взятих на себе зобов'язань, в присутності фахівця у галузі права ОСОБА_4, та свідка ОСОБА_10 в офісі на пл.Театральна, 7Б в м. Ужгороді, власноруч було підписано та надано ОСОБА_3 «Розписку про отримання грошей в розмірі 7 500 дол. США».

Відповідно до умов п.1.3 та п. 3.1 Договору, повернення коштів передбачалося частинами (щомісячно) з граничною датою повернення позики до 25 липня 2015 року, в іноземній валюті 500 (дол. США). Однак, згідно цих умов Договору зазначено, що позика надається терміном до 25.07.2015 року тільки за умови належного виконання Позичальником умов даного Договору і в разі неможливості Позичальником сплатити борг вчасно або в разі неналежного його виконання, згідно п.п. 3.3., 4.1 та 5.4. Договору та ч.2 ст. 1050 ЦК України, наступного дня після порушення терміну повернення позики, Позикодавець має право вимагати від Позичальника повернути всю суму достроково. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Таким чином, за другим Договором позики від 25.04.2014 р. за наведених вище законних підстав з Відповідача ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 слід стягнутим борг, який становить 86 250 гривень (еквівалент 7 500 дол. США).

20.01.2015 року представник позивача подав заяву до суду про уточнення позовних вимог, та просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 за договором позики від 07.04.2012 року борг в розмірі 782 942, 00 грн. та на користь ОСОБА_3 за договором позики від 25.04.2014 року борг в розмірі 150 561,00 грн.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали уточнений позов та просили стягнути з відповідача за договором позики від 07.04.2012 року борг в розмірі 782 942, 00 грн.

Позивач ОСОБА_3 підтримав уточнений позову та просив стягнути з відповідача на його користь за договором позики від 25.04.2014 року борг в розмірі 150 561,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні уточненні позовні вимоги визнав повністю.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у п.24 його постанови "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року N 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи та надані докази суд вважає, що дійсно існують законні підстави для прийняття безумовного визнання позову відповідачем та задоволення цього позову, оскільки таке визнання позову відповідачем не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 174, 212, 213 ЦПК України, ст.ст.509,526,610,625,1046-1049 ЦК України, суд,-

Р І Ш И В :

Уточнений позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 07.04.2012 року борг в розмірі 782 942,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 за договором позики від 25.04.2014 року борг в розмірі 150 561,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Лемак О.В.