Справа № 126/3277/14-ц Провадження № 22-ц/772/615/2015Головуючий в суді першої інстанції Рудь О. Г.
Категорія 9Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" лютого 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року в цивільній справі за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої особи на стороні позивача ОСОБА_4 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про повернення боргу, -

встановила:

В листопаді 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з вищевказаним позовом, в якому просив витребувати з чужого незаконного володіння ФОП ОСОБА_3 належний йому на праві приватної власності автомобіль марки ФІАТ ДОБЛО 2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, та передати його власнику ОСОБА_2

ФОП ОСОБА_3 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про повернення боргу, посилаючись на те, що у 2012 році ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_4 доставили на її СТО автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н НОМЕР_2, та попросили його відремонтувати, так як автомобіль був після ДТП. Заказ був прийнятий до виконання.

До кінця 2012 року автомобіль був відремонтований та складено заказ-наряд на виконані роботи. Вартість робіт склала 6850 грн.. ОСОБА_2 оглянув автомобіль, дав кошти в сумі 1000 грн. в рахунок погашення боргу та повідомив, що інші кошти сплатить та забере автомобіль після різдвяних свят. На даний час кошти за ремонт автомобіля не сплачено, а тому автомобіль перебуває на території СТО.

Просила стягнути з ОСОБА_2 кошти в сумі 5850 грн. в рахунок погашення заборгованості, стягнути 3% річних за весь час прострочення заборгованості та з врахуванням індексу інфляції, що становить 6946 грн.

Рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено. Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_3 автомобіль Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н НОМЕР_2, номер кузова НОМЕР_3 на користь законного власника ОСОБА_2

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 кошти в сумі 6946 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 і ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про повернення боргу, посилаючись на те, що рішення суду винесено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, тому є незаконним в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, районний суд встановив та сторонами не оспорюється, що ремонтні роботи були виконані в обумовлений сторонами строк. Претензій щодо якості ремонтних робіт замовник не пред'являв. ФОП ОСОБА_3 було складено заказ-наряд б/н від 29.12.2012 року згідно якого вартість виконаних робіт складає 6850 грн., з яких замовник ОСОБА_2 сплатив 1000 грн. громадянину ОСОБА_5

ОСОБА_2 та громадянин ОСОБА_4, який діяв в інтересах свого сина, фактично вступили в договірні відносини з ФОП ОСОБА_3 щодо виконання підрядних робіт з ремонту автомобіля належного ОСОБА_2 Однак, по завершенню ремонту, власник автомобіля ОСОБА_2 не оплатив вартості виконаних робіт згідно заказ-наряду від 29.12.2012 року, як того вимагає чинне законодавство України, а сплатив кошти за ремонт автомобіля громадянину ОСОБА_6, помилково вважаючи його основним виконавцем робіт.

Відповідно до статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Згідно п. 8 «Правил надання послуг з технічного обслуговування і ремонту автомобільних транспортних засобів», в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин, послуги з технічного обслуговування і ремонту ДТЗ чи його складових частин надаються Замовникові за письмовим договором чи за усною угодою відповідно до статті 43 Цивільного кодексу Української РСР.

Відповідно до ст. 25 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» договір про технічне обслуговування і ремонт транспортного засобу укладають відповідно до вимог цивільного законодавства між замовником і виконавцем (договір, наряд-замовлення, накладна, квитанція тощо).

Сторони домовилися про істотні умови договору про ремонт транспортного засобу Fiat Doblo 2004 року випуску, д/н НОМЕР_2, який власник передав на виконання договору СТО ФОП ОСОБА_3. Ремонтні роботи були виконані в обумовлений сторонами строк. На виконання договору про ремонт транспортного засобу складений заказ-наряд на виконані роботи в сумі 6850 грн., який частково оплачений на суму 1000 грн.

На підставі наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що оскільки зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання апеляційної скарги на те, що міський суд не встановив чи був ОСОБА_2 допущений до перевірки якості виконаних робіт, що йому невідомий технічний стан автомобіля не спростовують висновки суду першої інстанції. Відповідні вимоги в захист порушених прав ОСОБА_2 не заявлялися.

Доводи апелянта про те, що суд не встановив в яких правових відносинах перебували ОСОБА_3 та ОСОБА_6 правового значення для справи не мають.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бершадського районного суду Вінницької області від 26 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

«З оригіналом вірно»

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.