РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3503/14-ц

пр. № 2/759/145/15

03 квітня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Кривов'яза А.П.

при секретарі - Тищенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 стягнення грошового боргу, посилаючись на те, що 21.06.2008 року відповідачка отримала від позивача по розписці 20 000,00 євро, строком до 21.10.2008 року. Крім того, 12.01.2011 року, відповідачка отримала від позивача по розписці 12 000,00 євро, та зобов'язалась повернути грошові кошти в сумі 5 000,00 євро до 10.07.2011 року, грошові кошти в сумі 7 000,00 євро до 12.01.2012 року, проте у вказаний строк відповідачка грошові кошти не повернула, крім 2000,00 євро в рахунок погашення боргу відповідно до розписки від 21.06.2008 року, тому позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в сумі 30 000,00 грн., а також судові витрати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні стосовно задоволення позову заперечували, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, а також на ту обставину, що кошти, отримані нею у позивача, вона передавала у подальшому своїй знайомій ОСОБА_3, яка і повинна була розрахуватися із ОСОБА_4

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 21.06.2008 року відповідачка отримала від позивача ОСОБА_1 20 000,00 євро, строком до 21.10.2008 року, що підтверджується відповідною розпискою.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 12.01.2011 року, ОСОБА_2 отримала від позивача по розписці 12 000,00 євро, та зобов'язалась повернути грошові кошти в сумі 5 000,00 євро до 10.07.2011 року, та грошові кошти в сумі 7 000,00 євро до 12.01.2012 року.

Позивач у судовому засіданні зазначив і дана обставина відповідачем не заперечувалась, що ОСОБА_2 в 2011 році повернула йому 2000,00 євро. Та ці грошові кошти за їх домовленістю були повернуті в рахунок заборгованості відповідно до розписки від 21.06.2008 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі) у строк та в порядку, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму.

В матеріалах справи містяться письмові заперечення на позовну заяву, в яких ОСОБА_2 просить застосувати строки позовної давності.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Таким чином, враховуючи, що розписка на суму 20 000,00 євро, заборгованість по якій є предметом спору, була складена 21.06.2008 року, а її часткове виконання відповідачем було здійснено влітку 2011 року в сумі 2 000,00 євро, строк позовної давності перервався влітку 2011 року.

Зважаючи на те, що строк позовної давності становить три роки, починаючи з 2011 року він закінчується у червні 2014 року. Позовна заява була подана у березні 2014 року, тобто у межах строку позовної давності, у зв'язку з чим доводи та клопотання відповідача щодо застосування строку позовної давності є безпідставним.

Станом на 04.04.2015 року зобов'язання відповідачки по поверненню грошових коштів відповідно до боргових розписок від 21.06.2008 року, та від 12.01.2011 року не виконано, та утворилась заборгованість в сумі 30 000,00 євро, що на момент винесення рішення відповідно до курсу НБУ становить 763 800,00 грн., сума основного боргу.

За таких обставин, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки суми боргу підлягають задоволенню.

Окрім цього відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачки необхідно стягнути також судовий збір на користь позивача в сумі 3 654,00 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 212-215, 226, 228 ЦПК України, ст.ст. 264, 1046, 1047, 1049, 1050, ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_2 суму боргу в розмірі 30 000,00 євро, що відповідно до курсу НБУ становить 763 800 (сімсот шістдесят три тисячі вісімсот) грн. 00 коп., та суму сплаченого судового збору в розмірі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :