Справа № 489/3102/15-ц
Номер провадження 2/489/1757/15
РІШЕННЯ

Іменем України

06 липня 2015 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дружини,

встановив

У травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, щомісячно в розмірі 500 грн. до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на утриманні позивача повністю знаходиться дитина, батьком якої є відповідач. Позивач не працює, оскільки доглядає за дитиною, і влаштуватися на роботу не може з тієї ж причини. Просить позов задовольнити та стягнути аліменти.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, наполягала на задоволенні позову.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФП № 199672 позивач і відповідач мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Як зазначає позивач у своєму позові, на теперішній час між ними припинені будь-які відносини, шлюб між позивачем та відповідачем розірваний на підставі рішення суду від 12.12.2014, донька проживає разом із нею, що підтверджується довідкою ЖКП ММР Південь від 12.05.2015 за № 2515. Зазначає, що відповідач неофіційно працює автомалярем та має змогу надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Суд бере до уваги, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, що є підставою для стягнення аліментів в примусовому порядку. До судового розгляду відповідач не подав доказів щодо неможливості надавати таку матеріальну допомогу.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є офіційно непрацюючим, а у позивача на утриманні перебуває малолітня донька, і вважає, що стягнення аліментів в розмірі 400 грн. з відповідача на утримання позивачки, як колишньої дружини, буде відповідати інтересам самого позивача та можливості платника аліментів сплачувати їх.

Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, відтак з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дружини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, 30.11.1986 р. н., ідент. номер НОМЕР_1, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання щомісячно в розмірі 400 грн., починаючи з 14 травня 2015 року до досягнення донькою ОСОБА_3, 11.12.2013 р. н. трирічного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 243,6 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв