Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В., суддів: Гордійчук С.О., Буцяка З.І.,

секретар судового засідання - Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» на рішення Сарненського районного суду від 26 листопада 2014 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів по договору банківського вкладу,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Сарненського районного суду від 26 листопада 2014 року позов задоволено частково: стягнуто з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» (далі - ПАТ «КБ «Промекономбанк») на користь ОСОБА_1 313400 грн. грошового вкладу за договором банківського вкладу від 17 січня 2014 року.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто ПАТ «КБ «Промекономбанк» 3134 грн. судового збору.

У поданій на вказане рішення суду апеляційній скарзі представник ПАТ «КБ «Промекономбанк» покликався на його незаконність та необгрунтованість через порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вказував, що судом не враховано, що постановою правління Національного банку України від 05.09.2014 року №86 відкликано банківську ліцензію ПАТ «КБ «Промекономбанк», а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.09.2014 року №86 розпочато процедуру ліквідації.

Доводив, що суд не застосував норми спеціального ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», що регулює відносини, які виникають у зв'язку з виведенням неплатоспроможних банків з ринку та їх ліквідації.

Стверджував, що судом не враховано договір №1, за умовами якого неплатоспроможний ПАТ «КБ «Промекономбанк» передав, а ПАТ «Фідобанк» прийняв на себе зобов'язання щодо повернення грошових коштів, залучених неплатоспроможним банком, і процентів за договорами банківського вкладу, перелік яких визначено у Реєстрі договорів з кредиторами, в тому числі і за договором банківського рахунку №14436/840 від 17.01.2014 року, укладеним з ОСОБА_1 , а тому боржником є саме ПАТ «Фідобанк».

Зазначив, що розрахунок по вимогам вкладників-фізичних осіб у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом, здійснюється у четверту чергу задоволення вимог кредиторів після повного задоволення вимог попередньої черги.

Просив рішення Сарненського районного суду від 26 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник ПАТ «КБ «Промекономбанк» та ОСОБА_1 в у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не з'явилися і причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

___________________________________________________________________________________________________

Справа №572/3064/14-ц Головуючий в суді І інст. - Болотвіна Л.О.

Провадження № 22-ц /787/323/2015р. Суддя-доповідач - Боймиструк С.В.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позов та стягуючи з банку на користь позивача суму грошового вкладу, суд першої інстанції виходив з того, що банк не виконав умов договору вкладу та не повернув позивачу кошти на його вимогу.

Такий висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Як випливає з ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором (ч. 2 ст. 1060 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 1075 ЦК України, договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 17 січня 2014 року між сторонами укладено договір банківського вкладу № 14436/840 ( а.с. 3-4 ).

Відповідно до умов договору банківського рахунку (3.4.1) банк зобов'язувався суму на рахунку та нараховані відсотки виплатити за першою вимогою клієнта.

Такі вимоги директору Київської філії банку ОСОБА_1 подав 22 січня, 6 лютого, 18 березня, 4 квітня 2014 року ( а.с. 9-12 ).

Однак, Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Промекономбанк» ОСОБА_1 було відмовлено у поверненні банківського вкладу в зв`язку з кризовими явищами в політичному і фінансовому секторі України та економічною ситуацією ( а.с.8, 13 ).

2 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, провадження за яким було відкрите 3 липня 2014 ( а.с. 1-2, 23).

На час здійснення провадження в даній справі, постановою Правління Національного банку України від 9 вересня 2014 року №86 ухвалено відкликати банківську ліцензію та ліквідувати ПАТ «Комерційний банк «Промекономбанк» з 8 вересня 2014 року (а.с.66).

Рішенням №86 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08 вересня 2014 року вирішено розпочати процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до плану врегулювання з 08 вересня 2014 року ( а.с. 67 ).

Згідно п.8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Тобто, відповідно до ст.1 згаданого Закону та правовідносин, що виникли між сторонами спору, підлягають до застосування норми саме цього Закону, оскільки вони є спеціальними та направлені на захист прав і законних інтересів вкладників банків.

Отже, відповідно до ст. 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Таким чином, позивач набув право на відшкодування коштів за рахунок коштів зазначеного Фонду, виплата яких проводиться у порядку, передбаченому ст.ст. 27, 28 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якого ОСОБА_1 фактично не дотримався.

22 серпня 2014 року між ПАТ КБ «Промекономбанк» та приймаючим банком ПУАТ „ Фідобанк" було укладено договір №1 про передачу активів і зобов'язань неплатоспроможного банку (а.с.59-63).

Відповідно до акту приймання-передавання активів та зобов'язань від 22 серпня 2014 року ПАТ КБ «Промекономбанк» передав, а ПУАТ „ Фідобанк" прийняв на себе зобов'язання щодо повернення грошових коштів за договорами банківських рахунків, перелік, який визначено в реєстрі, зокрема і ОСОБА_1 17049,57 доларів США (а.с.64-65).

Як вбачається з матеріалів справи, 22 вересня 2014 року ОСОБА_1 звертався до уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з заявою про включення його до переліку кредиторів банку на суму 4683 долари США, тобто на різницю між взятими зобов'язаннями ПУАТ „ Фідобанк" та сумою за договором банківського рахунку. Вимоги про стягнення пені та моральної шкоди до уповноваженої особи Фонду не заявлялись (а.с.69).

Отже, на час ухвалення місцевим судом оскаржуваного рішення від 26 листопада 2014 року у відповідача в даній справі була відсутня ліцензія та розпочата процедура його ліквідації і ОСОБА_1 було відомо про передачу зобов'язань за його договором банківського рахунку від ПАТ КБ «Промекономбанк» до ПУАТ „ Фідобанк".

Тобто, боржником за згаданим договором став ПУАТ „ Фідобанк", однак клопотання про залучення до справи належного відповідача чи в якості співвідповідача позивач суду не заявив та відповідно вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб чи ПУАТ „ Фідобанк".

На даній стадії процесу в колегії суддів відсутня можливість усунути порушення допущене місцевим судом роз'яснивши позивачу відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України наслідки не вчинення процесуальної дії щодо незалучення належного відповідача та відповідно залучити до участі в справі належного відповідача.

Отже, вимоги позивача до ПАТ КБ «Промекономбанк» задоволені місцевим судом безпідставно.

У відповідності до положень п.п. 17, 19 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 та Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Промекономбанк» звільнені від сплати судового збору, а відтак, судові витрати компенсуються за рахунок держави за положеннями ч. 4 ст. 88 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий суд порушив норми матеріального та процесуального права, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи, його висновки не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в позові.

Керуючись ст.ст. 303, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 324-325 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» задовольнити.

Рішення Сарненського районного суду від 26 листопада 2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Промекономбанк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення коштів по договору банківського вкладу - відмовити.

Рішення Апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді: