Справа № 495/718/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився

від відповідача: не зявився

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»

про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню

по цивільній справі № 495/7336/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон»

про захист прав споживача та повернення коштів

В С Т А Н О В И В :

02.10.2014 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (далі по тексту відповідач) про захист прав споживача та повернення коштів (а.с.1-6).

Так, позивач просив суд:

- визнати недійсним договір фінансового лізингу № 000948 від 11.08.2014 року укладений між ТОВ «ЛК «Еталон» та ОСОБА_1;

- стягнути в примусовому порядку з ТОВ «ЛК «Еталон» на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачених коштів за договором № 000948 фінансового лізингу від 11.08.2014 року суму у розмірі 14 343 грн.;

- стягнути із ТОВ «ЛК «Еталон» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача та повернення коштів було задоволено. Визнано недійсним договір фінансового лізингу № 000948 від 11.08.2014 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» та ОСОБА_1. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (м. Київ, вулиця Кутузова,18/7, офіс 506, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Профспілкова,21, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в рахунок повернення сплачених коштів за договором фінансового лізингу № 000948 від 11.08.2014 року суму у розмірі 14 343 (чотирнадцять тисяч триста сорок три) гривні. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» (м. Київ, вулиця Кутузова,18/7, офіс 506, ) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (Одеська область, місто Білгород-Дністровський, вулиця Профспілкова,21, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) судовий збір за розгляд позовної заяви у розмірі 243 (двісті сорок три) гривні 60 (шістдесят) копійок.

03.02.2015 року представник позивача ОСОБА_2, звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа, виданого 19.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, таким, що не підлягає виконанню відповідально до вимог ст. 369 ЦПК України та відкликання даного листа з відділу Державної виконавчої служби.

Представник заявника ТОВ «ЛК «Еталон», в судове засідання не зявився, але з резолютивної частини його заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню просив провести розгляд справи без участі представника ТОВ «ЛК «Еталон».

Представник позивача ОСОБА_3, надав до суду заперечення на заяву ТОВ «ЛК «Еталон» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, та просив суд провести розгляд даної заяви за його відсутності.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2015 року позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про захист прав споживача та повернення коштів було задоволено.

19.12.2014 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було видано виконавчий лист № 495/7336/14-ц про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» на користь ОСОБА_1 суми сплачених коштів за договором № 000948 фінансового лізингу від 11.08.2014 року у розмірі 14 343 грн. та судовий збір.

Виконавчий лист по справі № 495/7336/14-ц від 19.12.2014 року було видано із додержанням вимог ч.2 ст.368 ЦПК України, а саме на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 01.12.2014 року, яке набрало законної сили.

Як вбачається із ч.4 ст.369 ЦПК України, суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Отже, виходячи з положень зазначеної норми слід дійти висновку, що суд може визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, якщо обовязок боржника, який виник на підставі рішення суду і, на підставі якого був виданий виконавчий лист, фактично виконано боржником добровільно або припинено виконання з інших причин.

Заявник не скористався своїм правом на звернення до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2015 року у встановлений законом строк, що також не є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню згідно приписів ч.4 ст.369 ЦПК України.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що 24.02.2015 року на адресу суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» надійшла апеляційна скарга на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.12.2015 року разом з заявою про поновлення процесуального строку на подання апеляційної скарги.

Відповідно до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ст.1 Цивільного процесуального кодексу України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 6 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, вищенаведеними нормами закону не передбачено зупинення за виконавчим листом чи його відкликання, а також визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав, зазначених Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон», а отже зазначена заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 209, 210, 369 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Еталон» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Мишко