АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження:№ 22ц/790/1897/15 Головуючий 1 інст. - Жорняк О.М.
Справа № 619/4116/14-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: стягнення заборгованості
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Хорошевського О.М.,

Яцини В.Б.,

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за

апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми,

ВСТАНОВИЛА:

10 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики, укладеним між ними 11.11.2010 р.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 11.12.2014р. позовна заява ОСОБА_3 залишена без руху на підставі ст. 121 ЦПК України.

Ухвалою судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25.12.2014 р. позовна заява ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми визнана неподаною та повернута позивачу на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати цю ухвалу та постановити нову ухвалу про призначення справи за його позовом до розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги відповідно до вимог

ст. 303 ЦПК України, судова колегія вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи 11.12.2014 р. ухвалу про залишення без руху позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення суми, суддя виходив з того, що позивач на порушення вимог ч.5 ст. 119, ч.1 ст. 120 ЦПК України не додав до своєї позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї, та не надав документ, який підтверджує сплату судового збору. Для усунення недоліків позовної заяви та сплати судових витрат ОСОБА_3 був наданий п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали судді.

Постановляючи ухвалу від 25.12.2014 р. про повернення на підставі ч.2 ст. 121 ЦПК України позовної заяви ОСОБА_3 як неподаної, суддя виходив з того, що в установлений судом строк, недоліки позовної заяви не усунуті та не сплачено судовий збір. В описовій частині ухвали суддя зазначив про відмову ОСОБА_3 у відстроченні сплати судового збору, оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів щодо майнового стану.

Судова колегія не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають вимогам закону та матеріалам справи.

Останні свідчать про те, що при зверненні до Дергачівського районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення суми за договором позики, ОСОБА_3 надав копію цієї позовної заяви для відповідача.

Згідно п.7 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити перелік документів, що додаються до заяви. При цьому цей перелік визначається самим позивачем з урахуванням зазначених в позові спірних відносин, що будуть розглядатися в суді.

24.12. 2014р. до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла заява позивача ОСОБА_3 з зазначенням відсутності в його заяві переліку документів, що додаються до заяви, та копії цих документів. В цій заяві також містилось клопотання позивача про звільнення його від сплати судового збору.

Однак на порушення вимог ч.1 ст. 82 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про судовий збір» судом першої інстанції при розгляді зазначеного клопотання ОСОБА_3 зроблений висновок про відмову у відстроченні сплати судового збору ( хоча заява про відстрочення сплати цих судових витрат ОСОБА_3 не надавалася) та не вирішено питання щодо звільнення його від сплати судового збору або відмови в задоволенні цього клопотання з наступним наданням позивачу нового строку для здійснення оплати цих витрат, та у зв'язку з чим передчасно постановлена ухвала про повернення позовної заяви як неподаної.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини кожна держава - учасниця Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, реалізуючи п.1 ст. 6 цієї Конвенції щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Разом з тим Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. (Рішення Суду у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції від 16.12.1992 р. (judgement of ECHR of 16 December 1992 De Geouffre de la Pradelle v. France // Series AN 253-B).

Оскільки оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, судова колегія відповідно до п.2 ч.2 ст. 312 ЦПК України скасовує цю ухвалу та направляє справу до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково .

Ухвалу судді Дергачівського районного суду Харківської області від 25 грудня 2014 року скасувати та направити справу до цього ж суду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: