Справа № 211/6751/15-ц
Провадження № 2/211/2512/15
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 грудня 2015 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого -судді Ткаченко С.В.

при секретарі Жуковій А.С.

за відсутності : позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Криворізької міської ради,

, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Криворізька міська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, суд,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача, про визнання права власності на земельну ділянку, вказавши, що він є спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_3, що померла 07.03.2015 року. До спадщини входить житловий будинок за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, буд. 18 та земельна ділянка під будинком за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18. Після смерті матері він подав до нотаріуса вчасно заяву про прийняття спадщини. Його сестра , відповідач по справі відмовилася він своєї 1 / 2 частини спадщини та надала нотаріусу про це відповідну заяву. 15.09.2015 року позивачеві нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, що померла 07.03.2015 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, буд. 18 та вніс відомості про реєстрацію права власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно.

Разом з тим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, оскільки позивачем не надано акт про право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця. Надати такий акт позивач не може оскільки на земельну ділянку за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18 Державний акт Серії ДП, на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 139/1 від 12.03.1997 року про право власності був наданий батьку позивача ОСОБА_4, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2644 . Батько позивача помер 23.10.2004 року. Мати після смерті батька отримала свідоцтво про право на спадщину на будинок та земельну ділянку , але Державний акт на своє ім"я не переоформила. За таких умов позивач не може оформити документи на спадщину, зокрема на земельну ділянку, тому змушений звернутися до суду для вирішення даного питання та просить суд визнати за ним ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0, 0610 га, за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, що померла 07.03.2015 року.

Позивач , звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з"явилася, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення .

Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про слухання справи повідомлені. Надали письмові пояснення відповідно до яких проти задоволення позову не заперечують , просять розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином та спадкоємцем першої черги після смерті своєї матері ОСОБА_3, що померла 07.03.2015 року. (а.с. 7 свідоцтво про народження, а.с. 9- свідоцтво про смерть ).

До спадщини входить житловий будинок за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, буд. 18 та земельна ділянка під будинком за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18. (а.с. 11).

Після смерті матері позивач подав до нотаріуса вчасно заяву про прийняття спадщини. Його сестра , відповідач по справі , відмовилася він своєї 1 / 2 частини спадщини та надала нотаріусу про це відповідну заяву. 15.09.2015 року позивачеві нотаріусом було видано свідоцтво про право на спадщину після смерті ОСОБА_3, що померла 07.03.2015 року на житловий будинок, що знаходиться за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, буд. 18 та вніс відомості про реєстрацію права власності в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. (а.с. 12- витяг).

Разом з тим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння, оскільки позивачем не надано акт про право власності на земельну ділянку на імя спадкодавця. (а.с. 13 постанова).

Надати такий акт позивач не може оскільки на земельну ділянку за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18 Державний акт Серії ДП, на підставі рішення виконкому Криворізької міської ради народних депутатів № 139/1 від 12.03.1997 року про право власності був наданий батьку позивача ОСОБА_4, та зареєстрований в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 2644 . Батько позивача помер 23.10.2004 року. Мати після смерті батька отримала свідоцтво про право на спадщину на будинок та земельну ділянку , але державний акт на своє ім"я не переоформила. (а.с. 15 свідоцтво про прийняття спадщини).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

В п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Відповідно до ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст.15та ст.16 ЦК України, зазначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права та інтересу та одним із способів захисту прав та інтересів є зокрема визнання права.

Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України зазначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцю з моменту відкриття спадку.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України в редакції 2001 року, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права на землю.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися та розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Взявши до уваги все вищевикладене, та те, що померла ОСОБА_3 прийняла спадщину у вигляді земельної ділянки площею 0, 0610 га, за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18 в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, що помер 23.10.2004 року, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись та статтями 328, 1268, 1225, 1218, 1223, 1216, 1296 ЦК України, 78, 152 ЗК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", ст.3,10,11,25, 182, 209,212,214-215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Криворізька міська рада про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0, 0610 га, за адресою : м. Кривий Ріг, вул. Веселопільська, 18 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, що померла 07.03.2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: ОСОБА_5