Номер провадження 2/754/993/15
РІШЕННЯ

Іменем України

13.02.2015 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Клочко І.В.

за участю секретаря Щедріковій В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в :

Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення надмірно виплачених коштів в розмірі 826,62 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що позивачем при інвентаризації пенсійних справ в Управлінні було виявлено відсутність рішення апеляційної інстанції в справах, по яким здійснено перерахунок пенсії на підставі рішення суду про зобов'язання управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст. 40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». На підставі викладеного позивач вимушений звернутися до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідача на користь Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва суму надміру виплачені кошти в розмірі.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на викладене.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, вважає їх незаконними та необґрунтованими, оскільки позивач не надає жодного належного доказу для підтвердження обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме про недобросовісність відповідачем набуття грошових сум.

Дослідивши письмові матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування".

Управлінням пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відповідачу були виплачені надлишково кошти у розмірі 826,62 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу був надісланий лист-претензія від 04.11.2014 з вимогою добровільної сплати суми надмірно сплачених коштів у розмірі.

Відповідно до ст. 50 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", ч.1 якої передбачає, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України №6-4 від 21.03.2003року та зареєстрований в Міністерстві юстиції України №374/7695 від 15.05.2003 року.

Разом з тим відповідно до ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Згідно з п.27 Постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Виходячи із аналізу ст. 1215 ЦК України, безпідставно набуте майно не підлягає поверненню за відсутності рахункової помилки при виплаті коштів, а також добросовісності з боку набувача. Обов'язок довести недобросовісність набувача грошових сум, зазначених у ч.1 вказаної статті, покладається на сторону, яка вимагає повернення цих коштів.

Як встановлено в судовому засіданні, Управлінням Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було здійснено перерахунок пенсії згідно з Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2011р. про зобов'язання Управління провести перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника заробітної плати в середньому на одну особу в цілому по Україні за календарний рік, що визначався згідно зі ст.ст.40, 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування».

Представником позивача у встановленому законом порядку не доведено рахункову помилку, яка відбулася з причин відсутності постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2013р., якою на підставі апеляційної скарги, саме Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва постанова Деснянського районного суду м. Києва від 25.10.2011р. скасована, внаслідок чого відповідачу було надміру виплачено кошти.

Крім того, судом встановлено, що постанова Київського апеляційного адміністративного суду відповідачем отримана не була, однак саме позивачем - УПФ Деснянського району була направлена апеляційна скарга на рішення суду, тому вини відповідача в ненаданні копії ухвали не має.

Судом встановлено, що виплати ОСОБА_1 проводилися до набрання рішенням законної сили.

Також, правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014року у справі № 6-151цс13, де Верховний Суд України зробив висновок, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат встановлених абзацом 2 частини 1 ст. 1215 ЦК (зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Таким чином, сумлінність поведінки одержувача коштів ОСОБА_1 презумуються, та у зв'язку з тим, що позивачем не доведено, що перерахування пенсії сталося з причин, пов'язаних з технічною помилкою або що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера, і тому існують правові підстави для відмови в задоволенні позову про стягнення з відповідача переплаченої пенсії в розмірі 826,62 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 30, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позовної заяви Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва до ОСОБА_1 про стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий