Справа № 667/2249/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого - судді Спічак О.Б.

при секретарі - Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,

встановив:

27.03.2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 16.05.2007 року помер її батько ОСОБА_3. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1. Спадщину прийняла та отримала свідоцтво про право на спадщину від 11.02.2009 року спадкоємець другої черги його рідна сестра ОСОБА_4, яка 18.08.2013 року померла. Після смерті останньої спадщину у вигляді вищезазначеної квартири прийняла її донька ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право власності. Позивач для оформлення спадщини звернулася до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини батька, однак їй було відмовлено у звязку з пропуском строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом термін вона спадщину не прийняла, оскільки про смерть батька дізналась лише в вересні 2014 року, ніхто з родичів їй не повідомив про це та вона не була присутня на похоронах. З батьком вона з 2007 року не спілкувалась, оскільки була на нього ображена, з сім»єю батька також не підтримувала відносин. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк в два місяці для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 11.02.2009 року на ім.»я ОСОБА_4 та свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 20.02.2014 року ОСОБА_2 недійсними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_5 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представники відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, просили відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування зазначили, що доводи позивача не відповідають дійсності, оскільки її одразу було повідомлено про смерть батька, а тому їй нічого не заважало у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та із матеріалів справи вбачається, що 16 травня 2007 року помер батько позивача - ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з квартири АДРЕСА_2, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло № 13110 від 29.01.2003 року. Заповіту на випадок смерті ОСОБА_3 не залишав.

Спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до вимог ст..1261 ЦК України є позивачка та її рідний брат /діти померлого/.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини /ч.1 ст.1269 ЦК України/.

У встановлений законом шестимісячний строк до Третьої Херсонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини спадкоємці першої черги не звернулись, а звернулася спадкоємець другої черги сестра померлого ОСОБА_4.

На підставі її заяви заведено спадкову справу № 899/2007 р. та на її ім.»я 11.02.2009 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом .

18.08.2013 року ОСОБА_4 померла та після її смерті спадщину прийняла її донька ОСОБА_2 та 20.02.2014 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на вищезазначену квартиру.

З наданої Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою довідки від 06.12.2014 року вбачається, що позивачці було повідомлено про пропуск нею строку для прийняття спадщини після померлого 16.05.2007 року ОСОБА_3

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця , який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Пленум Верховного суду України в п.24 Постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз»яснив, щовирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Враховуючи викладене, положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщинита якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Як вбачається з пояснень позивачки строк для прийняття спадщини вона пропустила, оскільки про те, що батько помер їй стало відомо лише у вересні 2014 року, коли вона приїхала його провідати. З 2007 року вона не підтримувала з батьком ніякі стосунки, оскільки була ображена на нього, через те, що він не приїхав на її весілля. Про те, що батько помер, ніхто з родичів, які проживали в м. Херсоні їй не повідомив, тому вона не була присутня при його похованні. Однак, в судовому засіданні позивачка пояснила, що на похоронах була присутня її мати, ОСОБА_6, яка приховала від неї відомості про смерть батька. Додатково пояснила, що з матірю вона перебуває у нормальних стосунках.

Позивачка з моменту смерті батька, а саме з 16.05.2007 року, постійно проживала на території України та мала змогу протягом останніх 7 років підтримувати стосунки з батьком на його родичами.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 пояснили, що при похованні ОСОБА_3 були присутні його колишня дружина ОСОБА_6 разом із їх сином, позивачки на похоронах не було.

Свідок ОСОБА_6 показала, що вона дійсно була присутня на похоронах колишнього чоловіка, але факт смерті від позивачки скрила, щоб не травмувати її. Суд критично відноситься до цих показів, так як мати та донька проживали в одній місцевості, разом працювали.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених особами вимог і на підставі представлених сторонами доказів, а ст.ст. 10, 60 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Зазначені позивачкою причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані судом поважними та такими, що обєктивно повязані з непереборними та істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк, у звязку з чим суд відмовляє в задоволені позову за необґрунтованістю..

Що стосується вимоги позивача про визнання свідоцтв про право на спадщину за законом недійсними, згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у звязку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

З наданих суду доказів вбачається, що свідоцтво про право на спадщину за законом від 11.02.2009 року та від 20.02.2014 року, видані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 з дотриманням вимог Закону України «Про нотаріат» та «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Факту порушення при видачі свідоцтв про право на спадщину за законом в судовому засіданні не встановлено, тому підстав для визнання зазначених свідоцтв недійсними немає і вимоги позивача щодо визнання їх недійсними не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України, на підставі ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись Постановою Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд -

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину відмовити за необґрунтованістю.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя О.Б.Спічак