АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Поливач Л.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Поливач Л.Д.

суддів: Побірченко Т.І., Соколової В.В.

при секретарі Бугай О.О.

за участі осіб: представника позивача Василевського О.А.

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АТТІС», ЛТД про стягнення заборгованості з поручителя;

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», поданою представником ТітаренкомОлексієм Олександровичем

на рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2014 року

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4, третя особа: ТОВ «АТТІС» ЛТД про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя. Свої вимоги мотивує тим, що 12.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та третьою особою було укладено кредитний договір №134/08, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит, що дорівнює 1400000 доларів США у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2.2 договору в редакції додаткової угоди №5 встановлено строк повернення кредиту не пізніше 11.05.2013 року.

Позивач належним чином виконав свій обов'язок шляхом надання кредитних грошових коштів в сумі 1 400 000 доларів США.

Позичальник належним чином зобов'язання за кредитним договором не виконує.

Відповідно до п.5.5 кредитного договору в редакції додаткової угоди №5 у випадку порушення позичальником термінів повернення кредиту та/або термінів сплати плати за кредит строком більш ніж на 5 календарних днів, банк має право змінити термін погашення кредиту та плати за кредит за цим договором в порядку, визначеному розділом 11 договору.

Пунктом 11.1 кредитного договору в редакції додаткової угоди №5 встановлено,що у разі настання обставин, передбачених п.5.5 кредитного договору, банк має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав. При цьому термін повернення кредиту вважається таким, що настав, а кредит обов'язковим до повернення з дати отримання позичальником відповідної письмової вимоги банку.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поуки № 811-1/134/08, відповідно до якого відповідач поручився перед позивачем за виконання зобов'язання третьою особою.

Станом на 03.07.2012 року заборгованість третьої особи за кредитним договором становить 1 462 178 ,44 долари США, з яких:

- заборгованість по кредиту - 1 226 344 доларів 26 центів США;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 111 505 доларів 62 центи США;

- заборгованість по підвищеним відсоткам за користування кредитом - 124 328 доларів 56 центів США.

В зв'язку із систематичним порушенням позичальником своїх зобов'язань щодо сплати кредиту та відсотків за його користування позивачем на адресу відповідача 24.03.2011 року була направлена вимога про погашення заборгованості по кредитному договору, яка залишилась без виконання.

Банк просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором в сумі 1 462 178,44 долари США та судовий збір в сумі 3441 грн.

В судовому засіданні представник позивача підтримував позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені у позові.

Представник відповідача з позовом не погоджувався та поясняв суду, що банк вже звертався з аналогічним позовом до відповідача, і ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 28.05.2013 року позов було залишено без розгляду. Так як строк виконання основного зобов'язання закінчився 11.05.2013 року, позивач мав право звернутися з позовом до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання, тобто до 11.11.2013 року.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 02.10.2014 року в задоволенні позову ПАТ «Універсал Банк» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Універсал Банк» просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на незаконність, безпідставність ухваленого судом рішення, порушення норм матеріального і процесуального права.

Апелянт зазначає про те, що Кредитор звернувся до ОСОБА_4 в межах строку позовної давності та в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, проте, суд першої інстанції на зазначений факт уваги не звернув, що призвело до порушення останнім норм матеріального права, а саме ст.ст. 559, 1050 Цивільного кодексу України.

В суді апеляційної інстанції представник ПАТ «Універсал Банк» Василевський О.А. підтримав подану апеляційну скаргу в повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені в ній. Представник відповідача ОСОБА_3 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість ухваленого судом рішення. Представник третьої особи ТОВ «АТТІС» ЛТД в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся у відповідності до вимог закону. Колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи за його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого судом рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Універсал Банк» на підставі ст.267 ч.4 ЦК України, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено позовну давність, оскільки позов до суду пред'явлено банком 15.11.2013 року, а строк звернення до суду сплив 12.11.2013 року. Не дивлячись на те, що банк раніше (19.07.2012 року) звертався до суду з аналогічним позовом до ОСОБА_4, суд першої інстанції вважав, що позовна давність не переривалась, оскільки ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.05.2013 року позов банку було залишено без розгляду.

Проте, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки суд невірно трактує такі поняття як «позовна давність» і «припинення поруки» та помилково і безпідставно застосовує до спірних правовідносин позовну давність, оскільки даний строк банком не пропущено.

Так, як вбачається з матеріалів справи, 12.05.2008 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є позивач, та третьою особою було укладено кредитний договір №134/08, відповідно до якого банк зобов'язався надати позичальнику, а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит, що дорівнює 1400000 доларів США у порядку та на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2.2 договору в редакції додаткової угоди №5 встановлено строк повернення кредиту не пізніше 11.05.2013 року.

Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 12.05.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки № SU-1/134/08, відповідно до якого відповідач поручився перед позивачем за виконання зобов'язання третьою особою.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання за кредитним договором шляхом надання кредитних коштів в сумі 1400000 доларів США.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 03.07.2012 року заборгованість позичальника за кредитним договором складає 1 462 178 ,44 долари США, з яких:

- заборгованість по кредиту - 1 226 344 доларів 26 центів США;

- заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 111 505 доларів 62 центи США;

- заборгованість по підвищеним відсоткам за користування кредитом - 124 328 доларів 56 центів США.

Відповідачем не надано суду доказів, які б спростовували розмір заборгованості за кредитним договором визначений банком.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Статтею 559 ч.4 передбачено, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців д дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

В зв'язку з неналежним виконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, банк скористався своїм правом вимоги дострокового повернення кредиту, пред'явивши 19.07.2012 року до суду позов про стягнення заборгованості з поручителя.

Так, суд першої інстанції зазначає, що останнім днем звернення банку до суду з заявою є 11.11.2013 року, а ухвалу про відкриття провадження у даній справі постановлено 18.11.2013 року, тобто через 7 днів, з моменту закінчення строку звернення банка до суду з позовом. Суд вказав на те, що позивачем порушено шестимісячний строк, протягом якого Банк має право звернутись до поручителя з вимогами про стягнення заборгованості.

Проте, суд першої інстанції дав невірну оцінку таким юридичним поняттям як «позовна давність» та «припинення поруки».

Як вбачається з матеріалів справи 16.07.2012 року, керуючись положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України, Банком було подано до суду заяву до ОСОБА_4 про дострокове стягнення заборгованості по Договору поруки №SU-1/134/08. Провадження у даній справі було відкрито 23.07.2012 року. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 28.05.2013 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_4; третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «АТТІС» ЛТД про стягнення заборгованості з поручителя було залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили. Але зазначені обставини не свідчать про наявність підстав для відмови банку у позові у зв'язку із пропуском позовної давності, оскільки позовна давність банком не порушена.

Так, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.12 р. «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватисяз моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

При цьому, слід зазначити, що частиною 4 ст. 559 Цивільного кодексу України встановлено із вчиненням якої дії присікається (припиняє відраховуватись) шестимісячний строк пред'явлення до поручителя вимоги - пред'явлення позовної заявита/або вимоги, про що зазначено в п. 24 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.12.12 р.

Частиною 1 ст.118 ЦПК України позов пред'являється шляхом подання позовної заяви до суду першої інстанції.

Як зазначено вище, раніше - 16.07.2012 рокуБанком було подано до суду заяву про дострокове стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором, тобто з даного моменту припинилось відрахування шестимісячного строку, протягом якого кредитор може пред'явити вимогу до поручителя. Оскільки позов було залишено без розгляду 28.05.2013 року, то саме з цієї дати розпочався новий шестимісячний строк пред'явлення вимоги до поручителя. Даний позов було пред'явлено банком до суду 15.11.2013 року (а.с.1), тобто в межах шестимісячного строку, а відповідно порука не є припиненою.

Таким чином, Кредитор звернувся до ОСОБА_4 в межах строку, встановленого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України, проте, суд першої інстанції на зазначений факт уваги не звернув, що призвело до порушення останнім норм матеріального права, а саме ст.ст. 559, 1050 Цивільного кодексу України.

Що стосується позовної давності, то даний строк позивачем не пропущено, оскільки з моменту пред'явлення банком позову до суду про дострокове стягнення з поручителя заборгованості за кредитним договором (16.07.2012 року) до звернення банку до суду з даним позовом (15.11.2013 року) не пройшло три роки - загальна позовна давність. Спеціальна позовна давність на спірні правовідносини не розповсюджується.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ПАТ «Універсал Банк» підлягає задоволенню. Суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції та ухвалює нове рішення, яким задовольняє позов ПАТ «Універсал Банк» в повному обсязі.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору (за подачу позову та апеляційних скарг) у розмірі 5268,00 грн.

Висновки колегії суддів відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі доказам.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.1 ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», подану представником ТітаренкомОлексієм Олександровичемзадовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 02 жовтня 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 (АДРЕСА_1, паспорт: серія НОМЕР_2, виданий Солом'янським РУ ГУ МВС України в м. Києві 12.07.2005 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, 54/19, Код ) заборгованість по кредитному договору у розмірі 1 462 178,44 доларів США, з яких: 1226344,26 доларів США - заборгованість по кредиту (виданому траншу), 111505,62 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 124328,56 доларів США - заборгованість по підвищеним відсоткам за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5268,00 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий:

Судді: