Вищий спеціалізований суд україни
з розгляду цивільних і кримінальних справ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Мартинюка В.І.,

Наумчука М.І., Олійник А.С.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до виконавчого комітету Московської районної ради народних депутатів м. Харкова про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 1999 року ОСОБА_3 звернулась до суду з указаним позовом, просила визнати за нею право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_5

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на підставі рішення суду ОСОБА_4 була власником Ѕ частини будинку АДРЕСА_1.

Інша частина будинку належала ОСОБА_6 на підставі договору забудови земельної ділянки від 5 квітня 1937 року. Після засудження ОСОБА_6 за вчинення злочину з конфіскацією майна, належна йому частина будинку перейшла у власність виконавчого комітету Московського району м. Харкова.

Після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 спадщину фактично прийняв її син ОСОБА_5, оскільки проживав у зазначеній частині будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5. помер

Після смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_3 фактично прийняла спадщину у вигляді Ѕ частини будинку АДРЕСА_1, але не змогла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що він за життя не оформив спадкових прав після смерті матері ОСОБА_4

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 3 березня 1999 року позов задоволено. Визнано за ОСОБА_3 право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, а також ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_7 та змінено рішення суду першої інстанції. Визнано за ОСОБА_3 право власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Залишено відкритою для спадкування ј частину житлового будинку АДРЕСА_1.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення апеляційного суду у справі, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що Ѕ частина будинку АДРЕСА_1 належала на праві власності ОСОБА_4, в якому вона проживала із сім'єю свого сина ОСОБА_5

Спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 прийняв її син ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_5 за життя не оформив права власності на спадкове майно.

Після смерті ОСОБА_5 спадщину прийняла його дружина ОСОБА_3 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Задовольняючи позов та визнавши за ОСОБА_3 право власності на Ѕ будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 свекрухи ОСОБА_4 та смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив із того, що останній був єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, який прийняв спадщину шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та визнавши за ОСОБА_3 право власності на ј частину житлового будинку АДРЕСА_1, апеляційний суд виходив із встановлених обставин про те, що спадщину після смерті ОСОБА_4, крім її сина ОСОБА_5, прийняла також дочка ОСОБА_7, яка у визначений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але не отримала свідоцтва про право на спадщину за законом.

Із висновками апеляційного суду погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК Української РСР (який був чинним на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4.) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до п. 122 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 року (яка була чинною на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4.) (далі - Інструкція) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Встановивши, що спадщину після смерті ОСОБА_4 прийняв ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та ОСОБА_7 шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України не з'ясував, чи є належним відповідачем виконавчий комітет Московської районної ради народних депутатів м. Харкова, чи підлягає задоволенню позов, ураховуючи, що ОСОБА_7, як особа, яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4, не брала участі у справі як відповідач.

Поза увагою апеляційного суду залишилось те, що пред'явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови в позові.

З огляду на допущені апеляційним судом порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин справи, рішення апеляційного суду підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 12 червня 2014 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов

Судді: Т.Л. Ізмайлова

В.І. Мартинюк

М.І. Наумчук

А.С. Олійник