Провадження №2/521/804/15
10 вересня 2015 року місто Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Плавича І.В.,
при секретарі Мазинській І.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою згідно з частками,
В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою згідно з частками.
Обґрунтовуючи заявлені вимоги та пояснюючи підстави звернення до суду сторона позивачів посилалась на ті обставини, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві приватної спільної часткової власності в рівних частках.
В процесі спільного користування нерухомістю між сторонами виникли непорозуміння. Через неможливість врегулювання виниклих питань мирним шляхом, завдяки зокрема договору між співвласниками про порядок володіння та користування, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись з позовом до суду, в якому, неодноразово уточнивши заявлені вимоги, остаточно просили суд визначити порядок користування квартирою №57 в будинку №3 по провулку Дорстроя в місті Одесі виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату, площею 13,5кв.м., веранду, приведеною площею 2,4кв.м., санвузол, площею 2,3кв.м., кухню, площею 5,0кв.м., всього загальною площею виділеної частини квартири 23,2кв.м., в тому числі житловою площею 13,5кв.м.; а також стягнути в якості компенсації з ОСОБА_3, ОСОБА_4 відповідно 3060,00 доларів США та 2400 доларів США.
Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 у відкрите судове засідання не зявились, але від позивачів надійшла заява про підтримання заявлених вимог з клопотанням про розгляд справи за відсутності сторони в порядку ст. 158 ч.2 ЦПК України.
Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 у відкрите судове засідання не зявились, повідомлялись судом про розгляд даної цивільної справи, причини неявки суду не відомі.
Згідно ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
З огляду на неявку відповідача по даній цивільній справі, врахувавши позицію сторони позивача, суд зважав можливим розглядати справу в заочному порядку.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, прийнявши до уваги пояснення сторони позивачів, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд приходить до висновку про задоволення заявленого позову виходячи з наступного.
Під час розгляду справи судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 21 вересня 1998 року, виданого Одеською залізницею на підставі розпорядження органу приватизації №697 від 21 вересня 1998 року, зареєстрованого і записаного в реєстрову книгу за №Ж-915, власниками квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, ОСОБА_1 (після укладення шлюбу ОСОБА_2) О.М., ОСОБА_3, ОСОБА_4 в рівних частках, що становить відповідно по 1/4 ідеальній частці на кожного співвласника.
З метою зясування, зокрема, існуючого порядку користування садибою сторонами, фактичного складу належних сторонам ідеальних часток та можливих варіантів порядку користування спільним майном судом призначалась будівельно-технічну експертиза та отримано висновок №6 від 24 листопада 2014 року, складений судовим експертом ОСОБА_6 (ПП «Відкриття») (надалі Висновок).
Згідно ст. 355 ч.ч.1,2 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). При цьому, майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.
Як вказує ст. 356 ч.1 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
В процесі розгляду справи суд зясував, що в теперішній час у фактичному користуванні ОСОБА_1, ОСОБА_2 знаходиться житлова кімната, площею 16,6кв.м. та спільні підсобні приміщення квартири.
Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно.
Як регламентує ст. 364 ч.ч.1-3 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
У звязку із виниклим спором суд встановив, що питання про можливе припинення права власності одних співвласників на користь інших із виплатою компенсації сторонами не вирішено, згоди щодо порядку користування сторони не досягли.
В силу ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Враховуючи той фактом, що позасудовим шляхом між сторонами питання щодо спільного користування нерухомим майном вирішено не було, суд вбачає обґрунтованим встановити сторонам порядок користування спільним майном за першим варіантом, запропонованим судовим експертом ОСОБА_6 (ПП «Відкриття») і наведеним в додатку №3 висновок №6 від 24 листопада 2014 року, згідно якого пропонується виконання низки внутрішніх будівельних робіт та обладнання окремого входу до спільної квартири із сплатою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 грошової компенсації у звязку із зменшенням фактичної загальної частки осіб у такому випадку з 1/2 (50/100) до 35/100.
Згідно ст. 88 ч.ч.1,2 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Таким чином суд вважає обґрунтованим стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму оплаченого судового збору в розмірі 243,60 гривень.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 60, 61, 79, 88, 208, 209, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд, ВИРІШИВ:
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування квартирою згідно з частками задовольнити.
Визначити порядок користування квартирою №57 в будинку №3 по провулку Дорстроя в місті Одесі, виділивши ОСОБА_1 та ОСОБА_2 житлову кімнату, площею 13,5кв.м., веранду, приведеною площею 2,4кв.м., санвузол, площею 2,3кв.м., кухню, площею 5,0кв.м., всього загальною площею виділеної частини квартири 23,2кв.м., в тому числі житловою площею 13,5кв.м.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках суму грошової компенсації в розмірі 3060,00 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних частках суму грошової компенсації в розмірі 2400,00 доларів США.
Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму оплаченого судового збору в розмірі 243,60 гривень.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 294 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.