Провадження № 22ц/790/3974/15 Головуючий 1-ї інст. Горпинич О.В.
Справа 645/4787/14-ц Суддя доповідач Бровченко І.О.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Афоніна К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання поруки припиненою та за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3, про визнання поруки припиненою, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулись до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 із позовом, яким просили стягнути солідарно з відповідачів суму заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 01 лютого 2008 року в розмірі 51 038,30 доларів США, що за курсом НБУ станом на 03 червня 2014 року становить 606448,22 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», що перейменовано з 21 грудня 2009 року у публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0. Відповідно до умов кредитного договору банк надав позичальнику кредит в іноземній валюті у сумі 52250 доларів США, а позичальник зобов'язався повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 01 лютого 2029 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 9 % річних.

Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, ОСОБА_5 укладено договори поруки від 01 лютого 2008 року, за якими останні зобов'язались відповідати за виконання ОСОБА_3 своїх зобов'язань по кредитному договору. Внаслідок порушення боржником умов кредитного договору утворилась заборгованість в загальному розмірі 51038,30 доларів США, що за курсом НБУ становить 606448 грн. 22 коп., яку позивач просить стягнути з відповідачів солідарно з відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 подали зустрічний позов до ПАТ «УкрСиббанк», в якому просили визнати припиненою з 06 жовтня 2010 року поруку за договором поруки № П2/0 від 01 лютого 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, та поруку за договором поруки № П1/0 від 01 лютого 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 При цьому посилались на ч. 1 ст. 559 ЦК України, відповідно до якої порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення первісного позову заперечував, посилаючись на виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору та на передчасність звернення із даним позовом. У відношенні зустрічних позовних вимог просив винести рішення відповідно до вимог законодавства.

Представник відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення первісних позовних вимог у відношенні зазначених осіб заперечував, посилаючись на припинення поруки відповідно до закону, зустрічні позовні вимоги просив задовольнити. У відношенні первісного позову до відповідача ОСОБА_3 просив винести рішення відповідно до вимог законодавства.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 50242, 52 доларів США, що на час ухвалення рішення становить 1181201 грн., 64 коп., з яких: 48460,99 доларів США, що за курсом НБУ на час ухвалення рішення становить 1139317 грн. 87 коп. - заборгованість за простроченим кредитом; 1781,53 доларів США, що на час ухвалення рішенням становить 41 883, грн. 77 коп. - заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом, та стягнуто 518 грн. 97 коп. - пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, 4452 грн. 48 коп. - пеню не несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В частині позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у повному обсязі.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3, про припинення поруки задоволено.

Визнано припиненою з 06 жовтня 2010 року поруку за договором поруки № П1/0 від 01 лютого 2008 року, укладеним між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_4

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: ОСОБА_3, про припинення поруки задоволено.

Визнано припиненою з 06 жовтня 2010 року поруку за договором поруки № П2/0 від 01 лютого 2008 року, укладеним між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_5

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення скасувати, у задоволені позову щодо стягнення з нього заборгованості відмовити.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить рішення суду в частині в частині відмови в задоволені позовних вимог та задоволення зустрічних позовів скасувати, та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги банку у повному обсязі, в задоволені зустрічних позовів відмовити.

Обґрунтовуючи скарги апелянти посилаються на неповне зясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Вислухав доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, встановивши обставини справи, перевірив зібрані по справі докази, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Ст. 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Згідно з ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що 01 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту № 0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) відповідно до п.1.1 якого банк зобов'язався надати позичальнику однією сумою, а позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 52250 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтетних платежів в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Кредит відповідно до п.1.4 договору про надання споживчого кредиту було надано на придбання двокімнатної квартири.

Відповідно до п.1.2.2 договору про надання споживчого кредиту, позичальник у будь-якому випадку зобов'язаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 01 лютого 2034 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов Розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 договору.

Згідно п.4.6 договору про надання споживчого кредиту, позичальник зобов'язується достроково повернути суму кредиту та сплатити проценти у випадках, встановлених п.п. 2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 цього договору та/або порушень істотних умов договору та застосування банком процедури щодо дострокового повернення кредиту в порядку, визначеному розділом 12 цього Договору.

Пунктом 8.1 договору про надання споживчого кредиту сторони встановили відповідальність позичальника за порушення термінів погашення будь-яких грошових зобов'язань, передбачених договором, у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, що нараховується за кожен день прострочення, починаючи з 32 календарного дня від дати порушення Позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання та включаючи день погашення заборгованості.

Відповідно до п.5.5 договору про надання споживчого кредиту, банк має право у випадку, зокрема, несплати позичальником чергового ануїтетного платежу в установлений цим Договором день сплати ануїтетного платежу більше ніж на один місяць, вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку, встановленому Розділом 12 цього договору.

Пунктами 12.1 та 12.2 Розділу 12 договору про надання споживчого кредиту сторони погодили наступний порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку: у випадку настання обставин, визначених у п.п.2.3, 4.9, 5.3, 5.5, 5.6, 5.8, 5.10, 8.4, 10.2, 10.14 цього договору та направлення банком на адресу позичальника повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту і не усунення позичальником порушень умов за цим договором протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання вищевказаного повідомлення (вимоги) від банку, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 32 (тридцять другий) календарний день з дати одержання позичальником повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку, при цьому у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) в результаті зміни позичальником адреси, без попереднього про це письмового повідомлення банку чи у разі неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку з інших підстав протягом 40 (сорока) календарних днів з дати направлення повідомлення (вимоги) банком, вважати термін повернення кредиту таким, що настав на 41 (сорок перший) календарний день з дати направлення позичальнику повідомлення (вимоги) про дострокове повернення кредиту від банку. Зазначене у п.12.1 договору повідомлення (вимога) банку направляється листом (цінний з описом та повідомленням про вручення) або доставляється кур'єром на адресу Позичальника, що вказана у розділі 13 цього Договору, а саме - 64300, Ізюм, Фрунзе, 42, кв.14.

Для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_3 за договором про надання споживчого кредиту АКІБ «УкрСиббанк» уклав договір поруки № П1/0 від 01 лютого 2008 року з ОСОБА_4 та договір поруки № П2/0 від 01 лютого 2008 року з ОСОБА_5 (далі - договори поруки). Вказані договори поруки є однотипними за змістом.

Згідно пунктів 2.1. договорів поруки від 01 лютого 2008 року, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Відповідно до п.1.3 та 1.4 договорів поруки, поручителі відповідають перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобов'язаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Відповідальність поручителів і боржника є солідарною.

Пунктом 1.3.1 договору про надання споживчого кредиту сторони погодили, що за користування кредитними коштами протягом перших 30 (тридцяти) календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, процентна ставка встановлюється у розмірі 9 % річних. Після закінчення цього строку та кожного наступного місяця кредитування розмір процентної ставки підлягає перегляду відповідно до умов договору.

Додатковою угодою № 2 від 22 червня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту сторони домовились встановити днем сплати ануїтетного платежу 25 число кожного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтетний платіж.

Пунктом 1.1 додаткової угоди № 3 від 02 жовтня 2009 року до договору про надання споживчого кредиту сторони встановили, що за користування кредитним коштами з 06 жовтня 2009 року по 05 жовтня 2010 року процентна ставка встановлюється у розмірі 9% річних. За користування кредитними коштами після 06 жовтня 2010 року процентна ставка встановлюється в розмірі 12,4% річних, якщо інша процентна ставка не буде встановлена у відповідності до умов цього договору та/або додаткових угод по договору.

У 2009 році були внесені зміни до Статуту АКІБ «УкрСиббанк», відповідно до яких нове повне найменування Банку стало: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

У звязку з неналежним виконанням зобовязань ОСОБА_3 за договором споживчого кредиту банком на адресу відповідачів по справі було направлено листи від 12 листопада 2013 року щодо погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в сумі 1067,73 доларів США боргу по тілу кредиту, 8169,56 доларів США боргу по процентам, а у випадку несплати у визначений строк - достроково повернути кредит в повному обсязі.

Також позивачем на адреси усіх відповідачів були направлені листи від 29 квітня 2014 року, в яких позивач просив від відповідачів погасити прострочену заборгованість, що виникла станом на 25 квітня 2014 року в сумі 109,04 доларів США боргу по тілу кредиту, 1479,07 доларів США боргу по процентам. У випадку неусунення порушень на 32 (тридцять другий) день з дня отримання цієї вимоги, а у випадку відсутності підтвердження отримання вимоги - з 41 календарного дня з дати відправлення повідомлення (вимоги) відповідачі мали достроково повернути кредит в повному обсязі.

З письмових заперечень ОСОБА_3 вбачається, що заявою від 29 квітня 2014 року банк повідомив його про існування заборгованості за договором (а.с. 68-70).

Згідно довідки-розрахунку заборгованості за кредитом станом на 03 червня 2014 року ОСОБА_3 має заборгованість у розмірі 51038, 30 доларів США, що за курсом НБУ становить 606448 грн. 22 коп., з яких: 48460, 99 доларів США заборгованість за простроченим кредитом; 1981, 53 доларів США- заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом; 64, 33 доларів США- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та 551, 45 доларів США- пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом.

З розрахунку вбачається, що розрахунок пені було здійснено у доларах США з визначенням гривневого еквіваленту на день складання кінцевого розрахунку.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач ОСОБА_3 неналежним чином виконує умов договору споживчого кредиту, на вимоги банку в установлений договором строк борг не погасив, що є підставою для дострокового повернення кредиту.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_4, ОСОБА_5, суд першої інстанції виходив з приписів вимог ч. 1 ст. 559 ЦК України та врахував, що при укладанні ОСОБА_3 додаткової угоди № 3 від 02 жовтня 2009 року поручителі згоду на збільшення обсягу відповідальності не надавали, умови додаткової угоди з позивачем не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованість поручителів та їх згода на збільшення розміру відповідальності.

Такі висновки рішення суду підтверджені дослідженими з додержанням вимог цивільно-процесуального закону доказами, яким судом дана належна оцінка у сукупності з обставинами справи.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «УкрСиббанк» про те, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про припинення договорів поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України є безпідставними.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, 02 жовтня 2009року між банком та ОСОБА_3 без участі поручителів укладено додаткову угоду № 3 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 01 лютого 2008 року , відповідно до якої змінилась процентна ставка за користування грошима з 9 % до 12,4%, що збільшило розмір зобов'язання позичальника.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України передбачають, що сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно пунктів 2.1. договорів поруки від 01 лютого 2008 року, кредитор не вправі без згоди поручителя змінювати умови основного договору з боржником, внаслідок чого збільшується обсяг відповідальності поручителя. Під «згодою поручителя» сторони розуміють візування поручителем змін до основного договору (шляхом поставлення підпису уповноваженої особи та печатки поручителя, якщо останній є юридичною особою) та/або отримання його письмової згоди з такими змінами та/або шляхом обміну листами, факсимільними повідомленнями та/або укладення поручителем додаткової угоди до цього договору щодо внесення відповідних змін.

Ані в суді першої інстанції, ані в суді апеляційної інстанції представником ПАТ «УкрСиббанк» не було надано доказів про повідомлення поручителів і їх згоди на збільшення відсоткової ставки за кредитним договором або укладання поручителями додаткової угоди до договору поруки.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги «УкрСиббанк» про часткове задоволення позовних про стягнення пені лише на підставі міркувань представника відповідача, то вказані доводи є безпідставними.

Ухвалюючи рішення судом першої інстанції було враховано вимоги п.8.1 договору про надання споживчого кредиту згідно якого пеня повинна нараховуватись на гривневий еквівалент простроченого платежу. При здійсненні перерахунку боргу в частині стягнення пені судом першої інстанції було враховано курс НБУ станом на день визначення кожного простроченого платежу окремо, а не станом на день складання кінцевого розрахунку та розрахунок пені було здійснено у гривні, а не в доларах США. Розрахунок пені було здійснено відповідно до п. 8.1 кредитного договору, а саме в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, що нараховується за кожен день прострочення, починаючи з 32 календарного дня від дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов'язання та включаючи день погашення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_3, що банк передчасно звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення заборгованості та не має право на дострокове повернення кредиту процесуальне рішення суду, прийняте по суті розглянутого ним питання не спростовують і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного його вирішення. З часу надходження позову до суду та направлення банком ОСОБА_3 вимоги щодо погашення простроченої заборгованості минув 41 календарний день. Факт наявності простроченої заборгованості за споживчим кредитом на час розгляду справи ОСОБА_3 не оскаржує та підтверджено його представником у судовому засіданні.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку про постановлення районним судом рішення з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, у відповідності з обставинами справи, наданими сторонами доказами та, відповідно, про відсутність підстав для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, п. 1 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 27 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -