У х в а л а

23 лютого 2015 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Лесько А.О.,

Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним; за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним; за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що між ними та товариством з обмеженою відповідальністю фірма «Консоль ЛТД» (далі - ТОВ фірма «Консоль ЛТД») окремо укладені договори пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру «Сіті-Центр» по АДРЕСА_1, з метою здійснення спільної діяльності без утворення юридичної особи на підставі об'єднання своїх пайових внесків для досягнення спільної мети - будівництва зазначеного нерухомого майна. Після завершення будівництва кожен із пайових учасників будівництва мав отримати у власність в натурі частину такого нерухомого майна у вигляді індивідуально визначеного договором приміщення. На виконання умов таких договорів пайової участі вони сплатили встановлені цими договорами паї, тим самим разом із ТОВ фірма «Консоль ЛТД» стали співвласниками грошових та майнових внесків, а також майна, використаного при будівництві об'єкту нерухомості. У подальшому вони дізнались про те, що 13 березня 2008 року між ТОВ фірма «Консоль ЛТД», товариством з обмеженою відповідальністю «Люкс», акціонерним товариством «Укрексімбанк» було укладено договір іпотеки, предметом якої був об'єкт незавершеного будівництва - багатофункціональний торгівельно-офісний центр «Сіті-Центр», а також право оренди трьох земельних ділянок, на яких здійснюється будівництво вказаного нерухомого майна. Згоду на укладення вказаного договору іпотеки інші учасники будівництва об'єкту нерухомості, як співвласники, не давали. Також зазначали, що оспорюваний договір є недійним, оскільки відсутня державна реєстрація права власності на об'єкт незавершеного будівництва.

Ураховуючи наведене, позивачі просили визнати договір іпотеки від 13 березня 2008 року, укладений між ТОВ фірмою «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та АТ «Укрексімбанк» недійсним.

У листопаді 2013 року з аналогічним позовом до суду звернулась ОСОБА_6, а у січні 2014 року - ОСОБА_7, посилаючись на вказане вище обставини та просили визнати договір іпотеки від 13 березня 2008 року, укладений між ТОВ фірмою «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та АТ «Укрексімбанк» недійсним.

Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року визнано недійсним іпотечний договір, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірмою «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та АТ «Укрексімбанк» в частині передачі в іпотеку права оренди трьох земельних ділянок, загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, а також в частині передачі в іпотеку об'єктів обтяження відповідно до договорів пайової участі у фінансуванні будівництва багатофункціонального торгівельно-офісного центру від 12 січня 2006 року, договору пайової участі у фінансуванні будівництва від 27 квітня 2007 року, договору пайової участі у будівництві від 26 листопада 2007 року, а саме: приміщення буд. НОМЕР_4 у вісях А-В:5-6 на третьому поверсі, загальною проектною площею 51,8 кв. м; приміщення під кафетерій буд. НОМЕР_3 у вісях В-Е:3-4 на четвертому поверсі, загальною проектною площею 77,33 кв. м; приміщення

буд. НОМЕР_1 у вісях А-В:1-2 на восьмому поверсі, загальною проектною площею 73,1 кв. м; приміщення буд. НОМЕР_2 на сьомому поверсі, загальною проекційною площею 69,3 кв. м, у складі об'єкта незавершеного будівництва - багатофункціонального торгівельно-офісного центру «Сіті-Центр», що будується за адресою: АДРЕСА_1. Скасовано обтяження предмета іпотеки.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня

2014 року рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 травня 2014 року змінено в частині визнання недійсним іпотечного договору та скасовано в частині скасування обтяження предмета іпотеки.

Визнано недійсним іпотечний договір, укладений 13 березня 2008 року між ТОВ фірмою «Консоль ЛТД», ТОВ «Люкс» та АТ «Укрексімбанк», посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за реєстровим № 901, предметом якого є права оренди трьох земельних ділянок, загальною площею 0,2242 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та об'єкт незавершеного торгівельно-офісного центру «Сіті-Центр».

Відмовлено ОСОБА_7 у задоволенні позовних вимог про скасування обтяження предмета іпотеки.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2014 року залишено без змін.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява АТ «Укрексімбанк» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року з підстав неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, а саме ст. ст. 15, 331, 355,

578 ЦК України та ст. ст. 6, 16 Закону України «Про іпотеку», що потягло, на думку заявника, ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана виключно з підстав: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Як приклад неоднакового застосування судами касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що потягло ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах, заявник наводить ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від

23 жовтня 2013 року, постанову Вищого господарського суду України від 5 жовтня 2010 року та постанову Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року.

У п. 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про судову практику застосування статей 353-360 Цивільного процесуального кодексу України» роз'яснено, що судовими рішеннями, на які заявник посилається на підтвердження підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України, можуть бути, зокрема, рішення судової палати у цивільних справах Верховного Суду України, ухвалені як судом касаційної інстанції.

Оскільки постанову Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року прийнято Верховним Судом України не як судом касаційної інстанції, тому на неї не може здійснюватися посилання на підтвердження підстави, встановленої

п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України.

Із доданих до заяви ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 23 жовтня 2013 року та постанови Вищого господарського суду України від 5 жовтня 2010 року випливає різне визначення предмета регулювання правових норм, різні підстави та зміст позовних вимог й різні фактичні обставини у порівнянні з судовим рішенням, яке оскаржується.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску справи за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним; за позовом ОСОБА_6 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним; за позовом ОСОБА_7 до товариства з обмеженою відповідальністю фірми «Консоль ЛТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс», публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», треті особи: Дніпропетровська міська рада, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5, про визнання договору іпотеки недійсним за заявою публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2014 року до провадження Верховного Суду України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко