Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Неганової Н. В. ,

при секретарі - Савіцькому Я. Ю., Заславець О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 30.10.1999 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу подружжя мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Рішенням шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року шлюб між позивачкою та ОСОБА_2 було розірвано. З 2013 року сімейні відносини з відповідачем припинені. Відповідач допомогу на утримання дитини надає нерегулярно або взагалі не надає. Самостійно утримувати і забезпечувати доньку ОСОБА_1 можливості не має. Позивачка вважає, що відповідач, який є приватним підприємцем, отримував дохід приблизно у розмірі 10 000 гривень, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів щомісячно до досягнення дитиною повноліття, або в частці, визначеній судом.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала з тих же підстав, просила позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів доходів. Також позивачка пояснила, що не згодна з розміром матеріальної допомоги на дитину, яку відповідач нерегулярно надає.

Відповідач та його представник в судовому засіданні з позовом не погодилися, пояснили, що відповідач надає щомісячно допомогу на дитину, а також сплачує витрати за довузівську підготовку, а тому вважають позовні вимоги не обґрунтованими, просили в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, з 30.10.1999 року сторони перебували у шлюбі (а.с.6 - копія свідоцтва про шлюб).

Від спільного життя сторони мають неповнолітню доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 - копія свідоцтва про народження).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.8 - копія рішення суду).

Позивачка в судовому засіданні пояснила, що донька проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає, але вона не згодна з її розміром, тому бажає отримувати аліменти з доходів відповідача.

ОСОБА_1 працює в Центральній стоматологічній поліклініці, її середньомісячний дохід, як вбачається з довідки від 27.04.2015 року за №60 (а.с.90), становить 2 460 гривень. Інших утриманців позивачка не має.

Відповідач в судовому засіданні зазначив, що інших осіб у нього на утриманні немає, він має задовільний стан здоров'я, є приватним підприємцем, на теперішній час дохід отримує невеликий, самостійно надає матеріальну допомогу на утримання доньки та несе витрати по сплаті за навчання.

Оскільки відповідач надає позивачці грошову допомогу на утримання дочки визначаючи розмір на власний розсуд, з чим не погоджується позивачка, суд вважає, що має місце спір, який підлягає розгляду в суді.

З довідки ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 17.06.2015 року за №7706/9/26-59-11-06-08 (а.с.108) вбачається, що дохід ОСОБА_2 за 2014 рік та перший квартал 2015 року становить 105 107 гривень, що в середньому в місяць становить 7 007 гривень 13 копійок.

Відповідач надав суду копії квитанцій про сплату позивачці аліментів в розмірі 400 гривень за період з листопада 2014 року по червень 2015 року, а також копії платіжних доручень про сплату за навчання доньки в ліцеї в розмірі 450 гривень за період з січня 2014 року по квітень 2015 року та за довузівську підготовку - в середньому розмірі 600 гривень за період з жовтня 2014 року по квітень 2015 року (а.с.54-74, 86-88).

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідач сплачує позивачці аліменти в розмірі 400 гривень щомісячно, а також несе витрати на навчання доньки.

Позивачка в суді зазначила, що також несе витрати на доньку, оплачуючи навчання з англійської мови, сплачуючи житлово-комунальні послуги, обіди в ліцеї, книжки для навчання. З розміром аліментів у 400 гривень щомісячно ОСОБА_1 не згодна.

Середньомісячний дохід позивача становить 2 460 гривень, а відповідача - 7 007 гривень 13 копійок.

В разі сплати відповідачем аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх доходів його середньомісячний дохід буде становити 5 255 гривень 35 копійок (7 007,13 грн. - ( 7 007,13 грн. : 4 ) = 5 255,35 грн.).

Середньомісячний дохід в сім»ї позивачки становить 1 230 гривень на одну особу (2 460 грн. : 2 = 1 230 грн.). З урахуванням аліментів в розмірі 1/4 частини на дитину, середньомісячний дохід в сім»ї позивачки становитиме на одну особу 2 105 гривень 89 копійок ( (2 460 грн. + 1 751,78 грн.) : 2 = 2 105, 89 грн.).

Отже, відповідач в разі сплати аліментів на дитину в розмірі 1/4 частини доходів матиме грошову суму на власні потреби вдвічі більшу ніж кожен з сім»ї позивачки.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки на користь позивачки в розмірі 1/4 частини доходів, оскільки він зобов'язаний брати участь в утриманні дитини, а доказів щодо неспроможності надавати таке утримання він суду не надав.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що позов в судовому засіданні доведений, а тому підлягає задоволенню.

Стягненню з відповідача підлягає також судовий збір.

На підставі наведеного, ст. ст. 180 - 183, 191 СК України, керуючись ст.ст. 10, 88, 209, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,

суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м. Києва, приватного підприємця, що мешкає в м. Києві на АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, на утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.11.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 486 гривень 14 копійок (чотириста вісімдесят шість гривень чотирнадцять копійок).

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Н. В. Неганова