Справа № 333/8791/14-ц
Пр.№2/333/250/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.03.2015р. м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Любієві О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської Ради, третя особа: Житлово-будівельний кооператив № 262 « Комунальник-13» про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

В листопаді 2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. померла ОСОБА_2, яка залишила заповіт, за яким заповідала позивачці квартиру, що знаходиться за адресом: АДРЕСА_1. Спадкоємців першої черги на спадщину, що залишилася після смерті ОСОБА_2 не має, утриманців у неї також не було. З 1981 р. ОСОБА_2 була членом ЖБК № 262 «Комунальник-13» та в січні 1992 р. повністю виплатила пай за квартиру АДРЕСА_2. У встановлений законом шестимісячний строк позивачка ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що залишилася після смерті ОСОБА_2, проте, отримала постанову державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 про відмову у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ОСОБА_2 з тих підстав, що позивачкою - спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2, не надано правовстановлюючих документів щодо належності квартири спадкодацю ОСОБА_2 Позивачка просить визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_3 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.

Відповідач - представник Запорізької міська Рада позов визнав, не заперечував проти його задоволення.

Третя особа - Голова ЖБК № 262 « Комунальник-13» Ткач В.П. не заперечувала проти задоволення позову, пояснила суду, що ОСОБА_2 за життя була членом ЖБК № 262 « Комунальник-13» та повністю в січні 1992 р. виплатила пай за квартиру АДРЕСА_3 в сумі 5936 рублів. В спірній квартирі ОСОБА_2 проживала одна з 15 січня 1983 р. по день смерті, близьких родичів померла не мала. На теперішній час в квартирі ніхто не проживає.

Вислухавши пояснення сторін, третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

ІНФОРМАЦІЯ_4. померла ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останньої, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 29.04.2014 р., актовий запис № 2697.

Відповідно до заповіту, посвідченому 07.04.2014р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вартановою О.С., р.№ 1537, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті все належне їй на час смерті майно, у тому числі і квартиру АДРЕСА_2 заповідпла ОСОБА_1.

Відповідно до копії спадкової справи Шостої Запорізької державної нотаріальної контори № 432, позивачка ОСОБА_1 28.04. 2014 р. звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2, а 30.10.2014 р. звернулась до Шостої Запорізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 р. ОСОБА_2

Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Фоміною Т.В. від 30.10.2014 р. позивачці відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на квартиру, що належала померлій на час смерті з тих підстав, що ОСОБА_1 не надано правовстановлюючих документів на підтвердження належності вищезазначеної квартири спадкодавцю ОСОБА_2

Виконавчим комітетом Запорізької міської ради 20.10.1982 р. члену ЖБК «Комунальник-13» ОСОБА_2 був виданий ордер № 994 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 на підставі рішення міського виконавчого комітету від 23.04.1981 р. № 147.

Відповідно до довідки ЖБК № 262 «Комунальник -13» від 04.11. 2014 року № 188 ОСОБА_2 з 15.01.1983 р. по день смерті проживала в АДРЕСА_1. Інших мешканців за адресою квартири не зареєстровано.

Відповідно до довідки ЖБК № 262 «Комунальник -13» від 04.11. 2014 року № 189 ОСОБА_2 була членом ЖБК та повністю в січні 1992 р. виплатила пай за квартиру АДРЕСА_3 в сумі 5936 рублів.

Відповідно відповіді ТОВ «ЗМБТІ» на запит Шостої Запорізької державної нотаріальної контори від 29.10.2014 р. інвентаризація спірної квартири не проводилась, право власності не реєструвалось, а відповідно до висновку ТОВ «ЗМБТІ» будинок АДРЕСА_1 м. Запоріжжя зареєстрований 18.07.1983 року за ЖБК «Комунальник - 13».

Після набуття чинності ЗУ «Про власність» ОСОБА_2 стала власником зазначеної квартири, однак так і не оформила правовстановлюючий документ на вказану квартиру у вигляді свідоцтва про право власності на житло, яке видається за фактом сплати паєнагромадження за кооперативну квартиру.

Згідно з п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7, у разі смерті члена житлово - будівельного, дачно - будівельного, гаражно - будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були повністю внесені пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж. Частка пайового внеску, що належала померлому, входить до складу спадщини на загальних підставах. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

З набуттям чинності ЗУ «Про власність», який діяв на той час, ОСОБА_2 набула право приватної власності на вказану квартиру. Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про власність» член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Пунктом 3 абз. 3 Постанови Верховної Ради України від 26 березня 1991 року «Про введення в дію Закону України «Про власність» передбачено, що положення статті 15 зазначеного Закону застосовуються до правовідносин, що виникли як до, так і після 15 квітня 1991 року.

Згідно з ч. 3 ст. 384 ЦК України, у разі викупу квартири член житлово - будівельного (житлового) кооперативу стає її власником.

Те, що право власності на квартиру не було зареєстровано, не може бути підставою для відмови в позові, оскільки відповідно до інформаційного листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, з якого вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає з моменту видачі свідоцтва про право власності, тобто право власності на вказану квартиру виникло з моменту сплати ОСОБА_2 паєнагромадження в січні 1992 року, відповідно до довідки ЖБК «Комунальник -13» від 04.11.2014 року, так як на той час не діяв ЦК 2004 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Крім того, суд враховує, що в Постанові №5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» в п. 5 указано, що вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України). Якщо права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації, то право власності у набувача виникає з дня такої реєстрації відповідно до закону (стаття 334 ЦК України) та з урахуванням положення про дію закону в часі на момент виникнення спірних правовідносин (стаття 5 ЦК України).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За таких обставин, суд вважає, що ОСОБА_2, виплативши пай за кооперативну квартиру АДРЕСА_2, набула право власності на вказане майно, а тому право власності на останнє необхідно визнати за позивачкою ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 384, 1222, 1233, 1234, 1269 ЦК України, 212-214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_4 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А.І.Боровікова