Справа № 146/148/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"19" лютого 2015 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.

з участю секретаря Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Томашпіль справу за позовом ОСОБА_1 до Жолобянської сільської ради Томашпільського району про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

6 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визнати за нею право власності на спадкове майно її баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної частки (паю) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Гагаріна с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0116428, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 4 червня 1997 року на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 24 лютого 1997 року № 36 на ім'я ОСОБА_3; сертифікат зареєстровано 9 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 62).

Даний позов ОСОБА_1 обґрунтувала наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Жолоби Томашпільського району померла баба позивачки ОСОБА_3

Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної частки (паю) площею 3,84 умовних кадастрових гектара, розташованої на території Жолобянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області.

Позивачка зазначає, що є єдиним спадкоємцем майна спадкодавця за законом. Також позивачка зазначає, що фактично спадщину прийняла протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, однак право на спадкове майно належним чином не оформила, оскільки їй не було відомо про наявність сертифікату на ім'я баби. Таким чином позивачка пропустила строк подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, в зв'язку з чим нотаріусом їй було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу за її позовом слухати у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити.

Представник відповідача Жолобянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради надіслав до суду заяву, згідно якої позов визнав, просить справу розглянути за відсутності представника.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України.

Суд, розглянувши заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

До відносин спадкування необхідно застосовувати законодавство чинне на час відкриття спадщини.

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 року в день смерті спадкодавця ОСОБА_3 В цей час діяв ЦК УРСР (1963 року). Згідно цього, зазначений нормативно-правовий акт потрібно застосувати для вирішення цих спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР (1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Момент відкриття спадщини міститься в правилі ст. 525 цього Кодексу, а саме моментом відкриття спадщини є день смерті спадкодавця.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

За змістом розділу VІІ вказаного Кодексу, прийняття спадщини -це акт, який поширюється на всі об'єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Згідно ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Ст. 5 ЗК України в редакції 1990 року визначала, що право на земельну частку може бути передано у спадщину в порядку і на умовах, передбачених цивільним законодавством щодо спадкового майна.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Жолоби Томашпільського району померла ОСОБА_3. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна частка (пай), розташована на території Жолобянської сільської ради.

Згідно довідки Жолобянської сільської ради Томашпільського району № 35 від 11.02.2015 року після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем за законом залишилася внучка ОСОБА_1

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ВН № 0116428.

Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцем підтверджується копією копіями свідоцтв про народження та про одруження.

Відповідно до ст. 550 ЦК УРСР (1963 року), якщо спадкоємець в установлений ст. 549 цього Кодексу строк вступив в управління або володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання не про продовження пропущеного строку, а про визнання права на спадкове майно (п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 24.06.1983 року (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин)).

Відповідно до п. 5 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 "Про порядок паювання земель переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" передбачена видача сертифікатів на право на земельну частку.

Згідно ст.1-2 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)", зі змінами станом на 02.10.2012 року, право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай)".

Згідно п. 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, зі змінами станом на 01.07.2014 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) є виданим державою документом, що підтверджує наявність у особи права на земельну частку (пай). Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства.

Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Маючи земельну частку (пай), її власник може вимагати виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) з видачею державного акту на право власності на землю (свідоцтва про право власності на земельну ділянку). Для виділення земельної частки (паю) в натурі потрібно, щоб її власник виявив таке бажання шляхом подання до відповідної ради заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_3 померла, не подавши заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі, а тому і не отримала державний акт на право власності на земельну ділянку.

Однак, сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_3 підтверджує право позивачки ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарів, у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім.Гагаріна, яке їй перейшло у спадок від баби.

Отже, за наявності сертифіката на право на земельну частку, виданого на ім'я ОСОБА_3, спадкоємці успадковують право на цю земельну ділянку, що є передумовою для оформлення ними в подальшому права власності на цю земельну ділянку і отримання відповідних документів про право власності.

За наведених обставин вимога ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на земельну ділянку є передчасною, проте за нею може бути визнано в порядку спадкування право на земельний пай покійної ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524-527, 548, 549 ЦК УРСР (1963 року), ст. ст. 10, 15, 57-62, 64, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Жолобянської сільської ради Томашпільського району про визнання права власності на спадкове майно задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 майнове право в порядку спадкування за законом, яке залишилося після смерті її баби ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року в с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області, що складається із земельної частки (паю) розміром 3,84 в умовних кадастрових гектарах, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Гагаріна с.Жолоби Томашпільського району Вінницької області (сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0116428, виданий Томашпільською районною державною адміністрацією 4 червня 1997 року на підставі рішення Томашпільської районної державної адміністрації від 24 лютого 1997 року № 36 на ім'я ОСОБА_3; сертифікат зареєстровано 9 червня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 62).

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Томашпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. В. Пилипчук