ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7076/15
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Цибулюка М.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача, ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи свої вимоги тим, що 28 листопада 2014 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав, а відповідач прийняв позику у сумі 850 000 грн. з кінцевим терміном повернення суми позики до 28 січня 2015 року. У зв'язку з відсутністю у відповідача грошових коштів, необхідних ним для виконання позики у визначений сторонами строк, сторонами 23 січня 2015 року було укладено договір про внесення змін до договору позики, яким продовжено строк повернення грошових коштів за позикою до 28 липня 2015 року. Крім того 22 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким, з метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором позики, передано в іпотеку квартиру АДРЕСА_1. Однак, відповідач ОСОБА_3 не виконав взяті на себе зобов'язання за договором та не повернув позивачу суму грошей за позикою в передбачені мовами договору строки й ухиляється від їх повернення, внаслідок чого, позивач звернувся з відповідним позовом до суду та просив звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ним права власності на квартиру АДРЕСА_1 в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за договором позики, укладеним між сторонами 28 листопада 2014 року, а також стягнути з відповідача судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання у відповідності до вимог ЦПК України. 21 жовтня 2015 року подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Третя особа, ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася, причини неявки суду не відомі.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики (далі - Договір), за умовами якого позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти у розмірі 850 000 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів на умовах, визначених договором.

Передачу грошей в сумі 850 000 грн. було здійснено сторонами Договору, з чим повністю погоджується позичальник, який підписанням цього Договору підтвердив, що отримав гроші в повному обсязі і жодних претензій до позикодавця не має (а.с. 6).

Відповідно до п. 2.2. позичальник зобов'язався повернути позикодавцеві суму позики у повному обсязі не пізніше 28 січня 2015 року.

23 січня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір про внесення змін до договору позики, яким сторони погодили строк повернення суми позики в повному обсязі не пізніше 28 липня 2015 року (а.с.8).

22 липня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки, за яким Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 у якості забезпечення виконання Іпотекодавцем зобов'язань за Договором позики, укладеним сторонами 28 листопада 2014 року. Предмет іпотеки - квартира має такі характеристики: загальна площа 54, 00 кв. м, складається з 2 кімнат, житловою площею 30,10 кв.м. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Львішкіним О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18 червня 2012 року за реєстровим № 637, зареєстрованого в Державному реєстрів правочинів 18 червня 2012 року за 5058199. Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 2438110, виданого державним реєстратором Львушкіним О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 17 липня 2014 року, право власності Іпотекодавця на квартиру зареєстровано за № 6368008 (реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 00) (а.с. 10-15).

Як вбачається з матеріалів справи, 23 січня 2015 року ОСОБА_3 власноручно склав та підписав розписку, за якою зобов'язався на виконання умов договору позики не пізніше 01 березня 2015 року передати в іпотеку ОСОБА_2 належну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження 22 липня 2015 року внесено запис про іпотеку за № 10515591 та запис про обтяження № 10515367 на об'єкт нерухомого майна, квартиру АДРЕСА_1. Особа, в інтересах якої встановлено обтяження (Іпотекодержатель) - ОСОБА_2; особа майно/права якої обтяжуються (Іпотекодавець) - ОСОБА_3.

Так,всупереч взятим на себе зобов'язанням позичені грошові кошти у розмірі 850 000 грн. не повернуто, боржник ухиляється від виконання зобов'язань.

29 липня 2015 року ОСОБА_2 звертався на адресу ОСОБА_3 із письмовим листом-вимогою про усунення порушення основного зобов'язання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак відповідачем дану вимогу було проігноровано.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 546, 548, 572 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) може забезпечуватися, зокрема заставою, якщо це встановлено законом або договором; в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (застоводавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону ,,Про іпотеку" у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателю на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в п.38 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 (далі -Постанова) у випадку, якщо іпотекодержатель не реалізував способів позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки, зокрема, шляхом укладення договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачав би передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки у рахунок виконання основного зобов'язання (ст. 37 Закону України «Про іпотеку»), він має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до ст. 39 цього Закону, а не з позовом про визнання права власності на нерухоме майно.

Пунктом 39 зазначеної Постанови судам роз'яснено, що з урахуванням положень ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Так, розділом 4 договору іпотеки від 22 липня 2015 року передбачено право Іпотекодержателя задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання Іпотекодавцем Основного зобов'язання.

П. 4.5. договору іпотеки від 22 липня 2015 року передбачено, зокрема звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду.

За п. 4.6. договору іпотеки від 22 липня 2015 року у разі звернення стягнення на Предмет іпотеки на підставі рішення суду, реалізація Предмета іпотеки здійснюється у спосіб, зазначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу Предмета іпотеки Іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі продажу в порядку, встановленому ст.. 38 Закону України «Про іпотеку» (п.п.4.6.1) або шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження (п.п.4.6.2).

Із змісту ч. 1 ст. 38 та ч. 1 ст. 39 Закону України „Про іпотеку" випливає, що суд має право прийняти рішення про задоволення вимог іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому може передбачити право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, при цьому у рішенні суду має бути зазначено, зокрема: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Як вбачається із п. 1.2., п. 1.3 Договору іпотеки від 22 липня 2015 року заставна вартість Предмету іпотеки за домовленістю Сторін становить 850 000 гривень 00 копійок.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимог позивача ОСОБА_2 підлягають задоволенню, слід звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за позивачем права власності на квартируАДРЕСА_1 в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за договором позики, укладеним між сторонами 28 листопада 2014 року по поверненню позики в розмірі 850 000 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати, відповідно до суми задоволених вимог. По даній справі відповідач має сплатити позивачу судовий збір в розмірі - 3 654 грн.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 526, 546, 548, 549, 625,1046,1048 ЦК України, ст. 12, 33, 38, 39 Закону України ,,Про іпотеку" суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 28 листопада 2014 року у сумі 850 000 (вісімсот п'ятдесят тисяч) гривень 00 копійок звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання за ОСОБА_2 права власності на квартиру АДРЕСА_1, що складається з двох житлових кімнат, загальною площею 54,00 кв.м., житловою площею 30,10 кв.м., що належить ОСОБА_3 на праві власності на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Львішкіним О.Є., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 18 червня 2012 року за реєстровим № 637, зареєстрованого в Державному реєстрів правочинів 18 червня 2012 року за 5058199.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 судовий збір у справі в сумі 3 654 (три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА