Справа № 458/1474/14-ц 2/458/13/2015
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2015 року Турківський районний суд Львівської області в складі: головуючої, судді Строни Т.Г., при секретарі Сисан С.І., розглянувши в м.Турці в режимі відеоконференції із Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області позовну заяву Турківської районної державної адміністрації Львівської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, треті особи: ОСОБА_1, ОСОБА_6, Служба у справах дітей Турківської районної державної адміністрації Львівської області, Самбірське міжміське бюро технічної інвентаризації Львівської області, про визнання незаконним, скасування рішення виконавчого комітету і свідоцтва про право власності на житловий будинок та скасування державної реєстрації і визнання права власності у порядку спадкування,

встановив:

13.11.2014 року до суду із даним позовом звернувся голова Турківської РДА Львівської області в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Посилається на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8, батьки ОСОБА_1 та відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно. Після їх смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами за АДРЕСА_1.

14.02.2002 року виконавчий комітет Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області оформив право власності на ОСОБА_2, не врахувавши інтереси чотирьох малолітніх дітей, а 10.04.2002 року видав йому свідоцтво про право власності на спадкове майно.

Просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області № 9 від 14.03.2002 року та свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, серія КММ № 015147 від 10.04.2002 року, зареєстрованого Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації від 10.04.2002 року та записаного в реєстрову книгу 1 за реєстровим номером 17;

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в частці - 1/2 на житловий будинок та господарські споруди, що знаходяться на АДРЕСА_1, в порядку спадкування, а другу половину залишити у власності ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 відмовляються від частки у спадковому майні.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав і надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

В судовому засіданні представник Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області позов визнав і пояснив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8, батьки ОСОБА_1 та відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_5, померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно. Після їх смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами за АДРЕСА_1.

14.02.2002 року виконавчий комітет Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області оформив право власності на ОСОБА_2, не врахувавши інтереси чотирьох малолітніх дітей: ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_1, а 10.04.2002 року видав йому свідоцтво про право власності на спадкове майно.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив, що після смерті батьків, коли постало питання про оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок, в якому вони із братами і сестрами проживали, йому в сільській раді порадили звернутися в сільраду, яка і видала відповідні документи на будинок.

Відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилися, просять розглянути справу у їх відсутності, вважають, що вони теж як спадкоємці після смерті своїх батьків, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, мають раво на частку у спадщині.

В судове засідання представник Самбірського МБТІ не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно та належним чином. 12.12.2014 року начальник Самбірського МБТІ подав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

В судове засідання представник Служби у справах дітей Турківської РДА не з'явився, про час розгляду справи повідомлявся завчасно і належним чином.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представниця, ОСОБА_6, позов підтримали. ОСОБА_1 пояснила, що вона має двох сестер і двох братів. На даний час один брат помер. На час смерті батьків всі вони проживали в батьківському будинку в с.Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області.

Вислухавши сторони, третіх осіб, дослідивши обставини справи, всі наявні документи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8, батьки ОСОБА_1 та відповідачів, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5, померли ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно. Після їх смерті залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за АДРЕСА_1

Правовстановлюючі документи на житловий будинок відсутні, Верхньовисоцька сільська рада Турківського району Львівської області, як власник земельної ділянки, на якій побудований цей будинок, підтверджує, що будинок належав померлим батькам відповідачів, а також не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 права власності на частину спадщини після смерті батьків.

14.02.2002 року виконавчий комітет Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області незаконно оформив право власності на ОСОБА_2, не врахувавши інтереси чотирьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_9 та ОСОБА_5, а 10.04.2002 року видав свідоцтво про право власності на спадкове майно лише ОСОБА_2. Це рішення виконкому є незаконним і підлягає скасуванню.

На час смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 всі їхні діти: ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_1 та ОСОБА_5, постійно проживали в батьківському будинку разом із батьками.

Відповідач, ОСОБА_5, помер ІНФОРМАЦІЯ_6, спадкоємцями після його смерті є його сестри і брат: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Наведені вище обставини підтверджуються такими доказами: свідоцтвом про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1; довідкою про склад сім'ї № 1943, виданою 07.10.2014 року Верхньовисоцькою сільською радою Турківського району Львівської області; свідоцтвами про смерть ОСОБА_7 та ОСОБА_8 серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 відповідно; технічним паспортом на житловий будинок АДРЕСА_1, складеним 18.03.2002 року; свідоцтвом про право власності на житловий будинок, виданим 14.03.2002 року виконкомом Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області; копією рішення № 153 від 20.05.1999 року виконкому Дрогобицької міської ради про призначення ОСОБА_1 опікуна; копією довідки виконкому Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області № 103 від 22.09.2014 року; копією рішення виконкому Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області № 9 від 14.03.2002 року; копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 від 03.11.2014 року; запереченнями на позовну заяву ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 15.12.2014 року; копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_11 та ОСОБА_9 серії НОМЕР_5 від 19.07.2008 року, копією рішення Турківського районного суду Львівської області від 10.10.2012 року про розірвання шлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_2.

Не довіряти даним доказам у суду підстав немає.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Відповідно до ст.ст. 1258, 1261,1262 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, в тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважаються такими, що прийняли спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, вони не заявили про відмову від спадщини.

Враховуючи наведені вище встановлені судом обставини справи та вимоги закону, ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_5 є такими, що прийняли спадщину після смерті батьків.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 і спадкоємцями після його смерті є ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, відповідно ОСОБА_1 має право лише на 1/4 частку спадщини після смерті батьків із урахуванням частки померлого ОСОБА_5, який спадкоємців окрім рідних братів та сестер не має.

Враховуючи наведені вище обставини справи та вимоги закону, суд вважає можливим визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку та господарських будівель і споруд після смерті батьків, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які померли в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно, оскільки інші передбачені законом можливості для оформлення свого права на спадщину у неї відсутні.

Оскільки даний спір із приводу спадщини виник саме із вини Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області, виконком якої постановив незаконне рішення, порушивши права неповнолітніх дітей, суд вважає необхідним саме із неї стягнути судовий збір, звільнивши відповідно від його сплати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

На підставі наведеного вище та керуючись ст.ст. 4,10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст. 328,392,393,1235,1258,1261,1262,1268,1270 ЦК України, суд

вирішив:

позов задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області № 9 від 14.03.2002 року та свідоцтво про право власності на житловий будинок АДРЕСА_1, серії КММ № 015147 від 10.04.2002 року, яке зареєстроване Самбірським міжміським бюро технічної інвентаризації Львівської області від 10.04.2002 року та записане в реєстрову книгу 1 за реєстровим номером 17.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою села Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, право власності на 1/4 частку житлового будинку (літ. А-1) та господарських будівель і споруд: стодоли (літ. Б), стайні (літ. В), стайні (літ. Г), стодоли (літ. Д), погріба (літ. Пг), криниці (літ. Кр.), що розташовані на АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які померли в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно.

Залишити у власності ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області, 1/4 частку житлового будинку (літ. А-1) та господарських будівель і споруд: стодоли (літ. Б), стайні (літ. В), стайні (літ. Г), стодоли (літ. Д), погріба (літ. Пг), криниці (літ. Кр.), що розташовані на АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті батьків: ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які померли в с. Верхнє Висоцьке Турківського району Львівської області ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_5 відповідно.

Стягнути із Верхньовисоцької сільської ради Турківського району Львівської області судовий збір в сумі 243 гривні 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Львівської області через Турківський районний суд Львівської області протягом 10 днів із дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів із дня отримання копії даного рішення.

Головуюча-