Справа № 639/8208/15-ц
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
20 листопада 2015 року
Жовтневий районний суд м. Харкова у складі :
головуючого судді Рубіжного С.О.,
за участю секретаря Чубенко О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди та відшкодування моральної шкоди, -
Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили.
Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.
У зв'язку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і позивач по справі.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні ним правовідносини.
Судом встановлено, що 29.05.2015 року біля 11 годин 15 хвилин на перехресті вул. Полтавський шлях, 52-а та вул. Червона алея в м. Харкові відповідач, керуючи автомобілем НОМЕР_1, не вибрав безпечної дистанції руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_2, автомобілі отримали механічні пошкодження.
Внаслідок зіткнення автомобілю ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_2 завдано механічних пошкоджень, які зафіксовані у довідці ДАЇ, а саме : задній бампер, кришка багажника, задня панель.(а.с.8)
Речове право на автомобіль ОСОБА_4, державний номер НОМЕР_2 належить позивачу на підставі посвідчення водія на право керування транспортним засобом. (а.с.33) Власником зазначеного транспортного засобу є ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с. 33).
17 червня 2015 року Жовтневим районним судом м. Харкова було винесено постанову по адміністративній справі, якою ОСОБА_2 було визнано винним у скоєні правопорушення, передбаченого ст.ст.124 КпАП України (а.с.7)
Згідно з вимогами ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
У зв'язку з тим, що судовим рішенням встановлено, що ДТП скоєно з вини водія ОСОБА_2, який керував автомобілем марки «ВАЗ 2103», державний номер НОМЕР_3, то даний факт не потребує доказуванню при розгляді даної цивільної справи.
В силу ч.1, п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
При цьому, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. (п. 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки»)
Позивач також, просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5 000 грн.
Нормами ст. 23 ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, а моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із пошкодженням її майна; відшкодовується грішми, незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування.
Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до 2 п. 5 цієї ж постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, виходячи з принципів розумності і справедливості, вважає, що сума моральної шкоди, яка підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 складає 1000 грн., оскільки внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 було пошкоджено майно позивача, у зв'язку з чим він зазнав певних душевних страждань, неможливістю користування автомобілем під час його ремонту і необхідністю вирішувати питання щодо відшкодування шкоди у судовому порядку. Також, був змушений змінити налагоджений стан життя.
Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 974, 40 грн., який складається з суми 487,20 грн. за вимогу майнового характеру та 487,20 грн. за вимогу немайновогохарактеру, які сплачені позивачем при подачі позову (а.с. 2,3)
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 208-218 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 рахунок відшкодування матеріальної шкоди, суму в розмірі 27 592 (двадцять сім тисяч пятсот девяносто дві) гривні 30 (тридцять) копійок та в рахунок відшкодування моральної шкоди, суму в розмірі 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 - судовий збір в сумі 974 (девятсот сімдесят чотири) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя - С.О. Рубіжний