Справа № 367/3621/13 Головуючий у І інстанції Чернов Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/214/15 Доповідач у 2 інстанції Даценко
Категорія 1 12.02.2015
УХВАЛА

Іменем України

12 лютого 2015 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс-сіті», реєстраційна служба Ірпінського міського управління юстиції Київської області, Міністерства Внутрішніх справ України про визнання права власності та зобов»язання вчинити певні дії,

встановила:

У травні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, який обґрунтовувала тим, що 21 лютого 2012 року між позивачкою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" та ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого вона набула права вимоги до TOB «Аверс-Сіті» майнових прав на об'єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_1 з моменту укладання цього договору.

Згідно п. 1 вказаного договору права вимоги, що відступаються за цим договором, належать ОСОБА_3, як набувачу прав, за договором купівлі-продажу майнових прав №С145, укладеного між ним та ТОВ "Аверс-Сіті" 17 вересня 2010 року (далі основний договір). За цим договором до позивачки перейшли права ОСОБА_3 у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору. На момент укладання цього договору ОСОБА_3 згідно з п. 4.2 та 4.3 основного договору сплачено боржникові вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в повному обсязі у сумі 89121,68 грн.

Право вимоги, що відступається позивачці, засвідчується основним договором та довідкою за підписом директора та головного бухгалтера боржника про повну оплату ОСОБА_3 вартості майнових прав на об'єкт нерухомості, оригінали яких передаються останнім позивачці в момент підписання сторонами цього договору.

За умовами даного договору відступлення права вимоги, п. п. 1, 2, 3 та 4 договору купівлі-продажу майнових прав № С145 від 17 вересня 2010 року та додаткової угоди до даного договору від 3 березня 2011 року позивачка набуває майнові права на об'єкт нерухомості спірну квартиру №145 шляхом підписання акту, який підписується сторонами не пізніше 120 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини об'єкту капітального будівництва, складовою на невід'ємною частиною якої є спірна квартира, в експлуатацію та здійснення розрахунків. Право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання акту.

Факт відсутності заборгованості по сплаті вартості майнових прав на квартиру підтверджується довідкою про відсутність заборгованості ОСОБА_3 за договором купівлі-продажу майнових прав №С145 від 17 вересня 2010 року, виданої відповідачем 21 лютого 2012 року.

16 вересня 2011 року будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, введено в експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22 вересня 2011 року №270 доручено КП «Ірпінське БТІ» оформити та видати TOB «Аверс-Сіті» поквартирно свідоцтва про право власності на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою АДРЕСА_1

Вказувала, що неодноразово зверталась до ТОВ «Аверс-Сіті» із вимогою передачі документів на квартиру та виконання умов договору, однак відповіді не отримала.

Тому просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1 Зобов»язати реєстраційну службу Ірпінського міського управління юстиції Київської області зареєструвати за нею право власності на вказану квартиру, визнати незаконною постанову заступника начальника ГСУ МВС України ОСОБА_4 від 28.09.2011 року в частині накладення арешту на нерухоме майно та зняти арешт з нерухомого майна.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року позов задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на спірну квартиру №145, зобов»язано реєстраційну службу Ірпінського МУЮ Київської області зареєструвати за ОСОБА_2 право власності на вказане нерухоме майно. Стягнуто з ТОВ «Аверс-Сіті» на користь ОСОБА_2 судові витрати. В іншій частині відмовлено в позові.

На зазначене рішення суду відповідач ТОВ «Аверс-Сіті» подав апеляційну скаргу, яка згідно ухвали апеляційного суду Київської області від 2 жовтня 2013 року відхилена, а рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року залишено без змін.

У листопаді 2014 року ОСОБА_1, особа, яка не брала участі у справі, подав на зазначене рішення суду апеляційну скаргу, в якій посилається на те, що 26 липня 2007 року ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" придбало за договором купівлі-продажу іменні безпроцентні цільові облігації ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", які 31.07.2008 року були зараховані на рахунок ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна", а 4.08.2008 року останнє здійснило розрахунок за вказаним договором.

03.08.2007 року між ТОВ "Регіональні будівні інвестиції" та ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" укладено договір бронювання об'єкта нерухомості, тобто спірної квартири № 145, за змістом якого емітент облігацій ТОВ "Регіональні будівні інвестиції" є замовником будівництва житлового комплексу "Коцюбинський" за адресою АДРЕСА_1, яке від свого імені випустило (емітувало) облігації та зобов'язалося виконувати обов'язки, що випливають з Інформації про їх випуск.

Станом на 18 вересня 2008 року ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" виконало свої зобов'язання за договорами купівлі-продажу цінних паперів та бронювання об'єкта нерухомості, оплатило вартість облігацій та перерахувало облігації для погашення емітенту, отже отримало право після введення новозбудованого будинку в експлуатацію отримати право власності на спірну квартиру № 145.

Однак, забудовник та емітент облігацій ТОВ "Регіональні будівні інвестиції" своїх зобов'язань щодо введення в експлуатацію об'єкта нерухомості та передачі ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" спірної квартири не виконав.

Станом на середину 2009 року ТОВ "Регіональні будівні інвестиції" припинило будівельні роботи, будь-якої інформації про подальший хід будівельних робіт чи про виконання механізмів гарантування внесків інвесторів в будівництво не надавало. З кінця 2009 року функції забудовника (замовника будівництва) житлового комплексу "Коцюбинський", куди входить і 454-квартирний житловий будинок АДРЕСА_1, стало виконувати ТОВ "Аверс-Сіті".

Рішенням господарського суду Київської області від 30.06.2009 року за ЗАТ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Наші інвестиції", що діє в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду "Житло та інвестиції" недиверсифікованого виду закритого типу, визнано право власності на всі необоротні та оборотні активи ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", що обліковуються на балансі останнього станом на 23.06.2009 року, в частині та на суму, що дорівнює вартості частини майна ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", пропорційної частці ЗАТ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Наші інвестиції" розміром 99,92903 відсотки у статутному капіталі ТОВ "Регіональні будівні інвестиції".

В подальшому рішенням господарського суду Київської області від 17.08.2009 року визнано за ТОВ "Аверс-Сіті" право власності на частину активів Пайового венчурного інвестиційного фонду "Житло та інвестиції" недиверсифікованого виду закритого типу ЗАТ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Наші інвестиції", що отримані за актом розрахунку з останнім від 17 липня 2009 року.

Актом звіряння договірних зобов'язань від 30 червня 2010 року, підписаним між ТОВ "Аверс-Сіті" та ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", сторони засвідчили та гарантували, що об»єкти, які увійшли до акту та переліку, у тому числі й спірна квартира № 145, придбана ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна", не можуть бути предметом іншого договору купівлі-продажу, не можуть бути використані як внесок до статутного фонду юридичних осіб, передані, відчужені в інший спосіб, не можуть бути використані сторонами, як юридична адреса, тощо, а договори купівлі-продажу цінних паперів та попередні договори є підставою для отримання права власності на ці об»єкти.

Отже, з моменту введення збудованого об'єкту нерухомості в експлуатацію з 16.09.2011 року ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" отримало право оформити право власності на спірну квартиру АДРЕСА_1 5 вересня 2014 року ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" передало свої права вимоги щодо спірної квартири ОСОБА_1

Оскільки ні ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" ні ОСОБА_1 не відступали ОСОБА_2 свої права щодо об'єкту інвестування квартири АДРЕСА_1 то остання жодним чином не могла набути майнових прав на спірну квартиру.

Таким чином, оскільки ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» проінвестувало будівництво в тому числі спірної квартири, а потім відступило свої права ОСОБА_1, який у спосіб не заборонений законом набув право вимоги, тому він має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до діючого законодавства.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Визнаючи за позивачкою право власності на спірну квартиру, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки тим, що оскільки ОСОБА_2 проінвестувала будівництво відповідно до ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» і об»єкт нерухомості зданий в експлуатацію, то на підставі договору відступлення права вимоги має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до законодавчих актів України, тобто об'єкти та результати інвестицій є власністю інвестора.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч. 1 ст. 292 УЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За правилами ст. 318 ЦПК України якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку з пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвалу апеляційного суду.

Встановлено, що 21 лютого 2012 року між позивачкою, Товариством з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" та ОСОБА_3 укладено договір відступлення права вимоги, за умовами якого вона набула права вимоги до TOB «Аверс-Сіті» майнових прав на об'єкт нерухомості у вигляді квартири АДРЕСА_1 з моменту укладання цього договору.

Згідно умов п. 1 вказаного договору права вимоги, що відступаються за цим договором, належать ОСОБА_3, як набувачу прав, за договором купівлі-продажу майнових прав №С145, укладеного між ним та ТОВ "Аверс-Сіті" 17 вересня 2011 року (далі основний договір). За цим договором до позивачки перейшли права ОСОБА_3 у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існують на момент укладення цього договору. На момент укладання цього договору ОСОБА_3 згідно з п. 4.2 та 4.3 основного договору сплачено боржникові вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в повному обсязі у сумі 89121,68 грн.

Право вимоги, що відступається позивачці, засвідчується основним договором та довідкою за підписом директора та головного бухгалтера боржника про повну оплату ОСОБА_3 вартості майнових прав на об'єкт нерухомості, оригінали яких передаються останнім позивачці в момент підписання сторонами цього договору.

Встановлено, що за умовами даного договору відступлення права вимоги та п. п. 1, 2, 3, 4 договору купівлі-продажу майнових прав № С145 від 17 вересня 2010 року та додаткової угоди до даного договору від 3 березня 2011 року позивачка набуває майнові права на об'єкт нерухомості спірну квартиру №145 шляхом підписання акту, який підписується сторонами не пізніше 120 робочих днів з дати настання останньої з таких подій: здійснення покупцем оплати 100% вартості майнових прав, введення відповідної частини об'єкту капітального будівництва, складовою та невід'ємною частиною якої є спірна квартира, в експлуатацію та здійснення розрахунків. Право власності на майнові права переходить від продавця до покупця після підписання акту.

Факт відсутності заборгованості по сплаті вартості майнових прав на квартиру підтверджується довідкою про відсутність заборгованості ОСОБА_3 за договором відступлення права вимоги від 2 березня 2011 року та за договором купівлі-продажу майнових прав №С145 від 17 вересня 2010 року, виданої відповідачем 21 лютого 2012 року. (а. с. 20)

Встановлено, що 16 вересня 2011 року будинок, складовою частиною якого є спірна квартира, введено в експлуатацію. Рішенням виконавчого комітету Коцюбинської селищної ради Київської області від 22 вересня 2011 року №270 доручено КП «Ірпінське БТІ» оформити та видати TOB «Аверс-Сіті» поквартирно свідоцтва про право власності на квартири введеного в експлуатацію будинку за адресою АДРЕСА_1

Встановлено, що позивачка набула права вимоги майнових прав на об'єкт нерухомості спірну квартиру №145, оскільки вона та ОСОБА_3 виконали взяті на себе зобов'язання за договором відступлення права вимоги від 21 лютого 2012 року, договором купівлі-продажу майнових прав № С145 від 17 вересня 2010 року та додаткової угоди до даного договору від 3 березня 2011 року, сплативши ТОВ "Аверс-Сіті" вартість майнових прав на об'єкт нерухомості в повному обсязі у сумі 89121,68 грн.

Однак, відповідач ТОВ "Аверс-Сіті" всупереч вимогам п. 3 договору купівлі-продажу майнових прав № С145 від 17 вересня 2010 року та додаткової угоди до даного договору від 3 березня 2011 року не виконав взятих на себе зобов'язань щодо підписання акту про передачу майнових прав на об'єкт нерухомості та надання позивачці вичерпного пакету документів, необхідних їй для оформлення прав власності на об'єкт нерухомості, тобто відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо передачі майнових прав.

З урахуванням наведеного, визнаючи за позивачкою право власності на спірну квартиру з підстав, передбачених ст. 392 ЦК України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 виконала у повному обсязі умови договору купівлі-продажу майнових прав, а відповідач ТОВ "Аверс-Сіті" у порушення умов даного договору не виконав своїх зобов'язань щодо передачі позивачу майнових прав на спірну квартиру та права власності на неї.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Як убачається з апеляційної скарги, ОСОБА_6, особа, яка не брала участі в справі, вважає, що суд вирішив питання про його права та обов'язки, оскільки ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" відповідно до вимог ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність» проінвестувало будівництво спірної квартири, а потім 5 вересня 2014 року відступило йому свої права вимоги, у зв'язку з чим він у спосіб, не заборонений законом, набув право вимоги, тому має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій відповідно до діючого законодавства.

Однак, такі доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки апелянт не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, за яким правочином станом на 5 вересня 2014 року у ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" виникло право передання ним своїх прав ОСОБА_6 на спірну квартиру, тобто відступлення права вимоги.

Долучений до апеляційної скарги акт звіряння договірних зобов'язань від 30 червня 2010 року, який підписаний між ТОВ "Аверс-Сіті" та ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", не може бути взятий судом до уваги, оскільки даний доказ не є правочином, за умовами якого у ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" 5 вересня 2014 року виникло право передання ним своїх прав на спірну квартиру ОСОБА_6

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження того, що станом на 5 вересня 2014 року у ТОВ "Мьолі-Інвест-Україна" виникло право передання ним своїх прав ОСОБА_6 на спірну квартиру № 145, останній суду не надав.

Крім того, як убачається з апеляційної скарги, апелянт посилається на те, що рішенням господарського суду Київської області від 30.06.2009 року за ЗАТ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Наші інвестиції", що діє в інтересах та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду "Житло та інвестиції" недиверсифікованого виду закритого типу, визнано право власності на всі необоротні та оборотні активи ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", що обліковуються на балансі останнього станом на 23.06.2009 року, в частині та на суму, що дорівнює вартості частини майна ТОВ "Регіональні будівні інвестиції", пропорційної частці ЗАТ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Наші інвестиції" розміром 99,92903 відсотки у статутному капіталі ТОВ "Регіональні будівні інвестиції".

В подальшому рішенням господарського суду Київської області від 17.08.2009 року визнано за ТОВ "Аверс-Сіті" право власності на частину активів Пайового венчурного інвестиційного фонду "Житло та інвестиції" недиверсифікованого виду закритого типу ЗАТ "Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів "Наші інвестиції", що отримані за актом розрахунку з останнім від 17 липня 2009 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не містить доводів, які б спростовували законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасовано з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді