Провадження № 22ц/790/250/15 Головуючий 1-ї інстанції - Бібік О.В.
Справа № 621/1666/14-ц Доповідач - Бровченко І.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченка І.О.,

суддів колегії - Тичкової О.Ю., Швецової Л.А.,

при секретарі - Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу «Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго» про скасування рішення комісії по трудових спорах та наказу про накладення дисциплінарного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А :

13 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про скасування рішення комісії по трудових спорах ПАТ «Центренерго» в особі відокремленого підрозділу «Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго» від 17 березня 2014 року та наказу №100 від 24 лютого 2014 року директора відокремленого підрозділу «Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго».

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона має хронічне захворювання (гайморит) і саме з причини цієї хвороби була переведена на легку працю в загін відомчої воєнізованої охорони. Начальник загону відомчої воєнізованої охорони зазнаючи про її захворювання, при настанні морозів, постійно вимагав від неї знаходитися на посту № 10, який знаходиться на вулиці.

29 січня 2014 року вона захворіла та продовжувала хворіти до 19 лютого 2014 року.

Вона погано себе почувала та не мала телефону сповістити керівництво підприємства про хворобу, однак її мати, яка є також працівником Зміївської ТЕС, за її проханням сповістила колег про хворобу доньки.

22 лютого 2014 року передала в відділ кадрів лікарняний лист та довідку про хворобу. Підприємство прийняло та оплатило вказаний листок непрацездатності. Однак, 24 лютого 2014 року, без можливості надати будь - які пояснення вона була притягнута до дисциплінарної відповідальності за те, що не сповістила підприємство про свою хворобу.

24 лютого 2014 року на Зміївській ТЕС ПАТ «ДЕК«Центренерго» було видано наказ № 100 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани.

На її прохання надати копію наказу, отримала відмову.

28 лютого 2014 року не маючи на руках копії наказу написала заяву в комісію з трудових спорів Зміївської ТЕС про оскарження наказу № 100 від 24 лютого 2014 року.

Засідання комісії з трудових спорів відбулося 17 березня 2014 року, однак тільки 23 травня 2014 року їй надали рішення з трудових спорів, в якому була відмова в задоволені заяви про оскарження наказу.

Вважає неправомірним притягнення її до дисциплінарної відповідальності, так як не була на роботі через хворобу і даний факт підтверджено належним доказом - листком непрацездатності.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити в повному обсязі з підстав викладених у позові.

Представники відокремленого підрозділу «Зміївська ТЕС ПАТ «Центренерго», проти позову заперечували. В своїх запереченнях представник відповідача звернув увагу суду на те, що відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, позивач отримала рішення комісії по трудових спорах 23 травня 2014 року, а до суду з позовною заявою звернулася лише 13 червня 2014 року, чим порушила вимоги статті 228 КЗпП України. Так як до позовної заяви не надано доказів поважної причини пропуску строку, вважають, що позивачем пропущено встановлений законом строк для оскарження рішення комісії по трудовим спорам Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 17 березня 2014 року.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року у задоволені позову відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи скаргу посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними у матеріалах справи доказами, що ОСОБА_3 працює на Зміївській ТЕС ПАТ «ДЕК«Центренерго» на посаді охоронника 3 розряду загону відомчої воєнізованої охорони.

З доповідної записки від 29 січня 2014 року, акту № 1 від 29 січня 2014 року, акту № 2 від 30 січня 2014 року, акту № 3 від 31 січня 2014 року, акту № 4 від 31січня 2014 року, службової записки від 03 лютого 2014 року, акту № 5 від 02 лютого 2014 року, акту №6 від 02 лютого 2014 року, акту № 7 від 06 лютого 2014 року, акту № 8 від 06 лютого 2014 року, службової записки від 07 лютого 2014 року, акту №9 від 07 лютого 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 була відсутня на роботі, причини невиходу на роботу керівництву підприємства не повідомила (а.с.35-46).

Повідомленням Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 24 лютого 2014 року ОСОБА_3 було запропоновано до 25 лютого 2014 року надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці з 29 січня 2014 року по 21 лютого 2014 року (а.с. 50). Копію відповідного повідомлення було отримано ОСОБА_3 25 лютого 2014 року, що підтверджується відповідною довідкою відділу зв'язку.

З акту Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» б/н від 24 лютого 2014 року вбачається, що ОСОБА_3 відмовилась надавати письмові пояснення (а.с. 51).

З копії табелю використання робочого часу за лютий 2014 року вбачається, що 24 лютого 2014 року у ОСОБА_3 був вихідним.

Відповідно до наказу № 100 від 24 лютого 2014 року директора Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» охоронника 3 р. загону відомчої воєнізованої охорони ОСОБА_3 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у виді догани за те, що 29 січня 2014 року, 30 січня 2014 року, 02 лютого 2014 року, 06 лютого 2014 року, 07 лютого 2014 року вона була відсутня на роботі протягом всього робочого дня, при цьому не повідомила жодним чином про це безпосереднє керівництво та проігнорувала надати пояснення про причини відсутності на роботі, які надсилалися їй у письмовій формі за допомогою поштового зв'язку, а також у телефонному режимі, чим завдала суттєвих труднощів в організації безперервного несення караульної служби особовим складом своєї зміни відповідно до встановленого графіку (а.с. 10-11)

Своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_3 порушила норми діючого законодавства, а також організаційно-розпорядчі документі підприємства, зокрема, ч. 1 ст. 21, 139 КЗпП України, п. 4.12 Посадової інструкції, п. 3.13, 4.1.2, 4.1.8, 4.1.9 Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 3.3 Колективного договору (а.с.10).

Згідно листа непрацездатності серії АГР № 148780 від 07 лютого 2014 року, виданого комунальним закладом охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні за загальним захворюванням у вказаному закладі з 29 січня 2014 року по 07 лютого 2014 року (а.с. 54).

В судовому засіданні представники відповідача пояснили, що за листком непрацездатності серії АГР № 148780 від 07 лютого 2014 року дні коли ОСОБА_3 була на лікарняному оплачені у повному обсязі.

28 лютого 2014 року ОСОБА_3 на ім'я директора Зміївської ТЕС надано пояснення щодо причин відсутності на робочому місці (а.с. 161-163).

Як вбачається з Правил внутрішнього трудового розпорядку Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» п. 3.13 «при безперервних роботах працівнику забороняється залишати роботу до приходу працівника, який його змінює. У випадку неявки працівника, який змінює, працівник повідомляє про це безпосередньо керівника, який зобов'язаний терміново застосовувати заходи по заміні працівників, який змінюється, іншим працівником»; п. 4.1.8 «приймати заходи для термінового усунення причин та умов, які перешкоджають або затрудняють нормальне виробництво (простої, аварії) та терміново повідомляти про випадки адміністрацію...», п. 4.1.9 «своєчасно, до початку зміни, прибути на робоче місце та приготуватися до виконання трудових обов'язків».

Згідно до пункту 4.12 Посадової інструкції охоронника 3 розряду загону відомчої воєнізованої охорони Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго», обов'язком охоронника З р. загону відомчої воєнізованої охорони є відповідно з графіком, заступити на службу по охороні електростанції у складі варти.

Із вказаними обов'язками ОСОБА_3 ознайомлена особисто, про що свідчить її підпис (а.с.59-65)

Рішенням комісії по трудових спорах ПАТ «Центренерго» Зміївська ТЕС № 4 від 17 березня 2014 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 28 лютого 2014 року про визнання незаконним наказу № 100 від 24 лютого 2014 року про притягнення її до дисциплінарної відповідальності.

Відмовляючи в задоволені заяви ОСОБА_3, члени комісії по трудовим спорам виходили з того, що заявниця не повідомила керівника свого підрозділу або табельника про причини своєї відсутності на роботі (а.с. 7).

05 травня 2014 року ОСОБА_3 на адресу відповідача було направлено заяву про отримання рішення комісії по трудових спорах, яка отримана ПАТ «Центренерго» Зміївська ТЕС 07 травня 2014 року (а.с. 167-168).

Рішення комісії по трудових спорах отримано ОСОБА_3 23 травня 2014 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою поштового відділення (ас. 91, 239).

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3, працюючи охоронником 3 розряду загону відомчої воєнізованої охорони допустила порушення свої трудових обов'язків за яке передбачена дисциплінарна відповідальність, у зв'язку з чим на неї було накладено дисциплінарне стягнення у вигляді догани. Порушень процедури притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності судом не встановлено. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про визнання рішення комісії по трудовим спорам від 17 березня 2014 року незаконним суд першої інстанції виходив із того, що вказані вимоги були подані до суду за межами строку оскарження рішення комісії по трудових спорах.

Однак такий висновок не ґрунтується на повно та всебічно з'ясованих обставин справи.

Статтею 228 КЗпП України передбачено, що у разі незгоди з рішенням комісії по трудових спорах працівник чи власник або уповноважений ним орган можуть оскаржити її рішення до суду в десятиденний строк з дня вручення їм виписки з протоколу засідання комісії чи його копії. Пропуск вказаного строку не є підставою відмови у прийнятті заяви. Визнавши причини пропуску поважними, суд може поновити цей строк і розглянути спір по суті. В разі коли пропущений строк не буде поновлено, заява не розглядається, і залишається в силі рішення комісії по трудових спорах.

Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 6 листопада 1992 року N 9 встановлені ст. ст. 228, 233 КЗпП України строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк.

З матеріалів справи вбачається, що з позовом про скасування рішення комісії по трудових спорах та наказу про накладення дисциплінарного стягнення ОСОБА_3 звернулась 13 червня 2014 року, тобто з пропуском десятиденного строку.

Судова колегія, обговорюючи причини пропуску строку на звернення до суду, визнає їх поважними.

Так, з матеріалів справи вбачається, що 30 квітня 2014 року ОСОБА_3 на ім'я директора Зміївської ТЕС було направлено заяву про надання наказів про притягнення її до відповідальності (а.с. 169). Відомості підтверджуючі, що відповідно до заяви ОСОБА_3. від 30 квітня 2014 року їй було направлено копії відповідних наказів матеріали справи не містять.

Рішення комісії по трудових спорах від 17 березня 2014 року було отримано ОСОБА_3 лише 23 травня 2014 року.

З 21 травня 2014 року по 31 травня 2014 року ОСОБА_3 передувала на лікарняному, що підтверджується листком непрацездатності (а.с. 90).

03 червня 2014 року ОСОБА_3 звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з заявою про забезпечення доказів.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 10 червня 2014 року заяву ОСОБА_3 задоволено. Витребувано із Зміївської ТЕС ПАТ «ДЕК Центренерго» належним чином завірені копії наказу № 100 від 24 лютого 2014 року, № 39 від 28 січня 2014 року по Зміївській ТЕС ПАТ «ДЕК «Центренерго» про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності, розпорядження № 20 від 28 лютого 2014 року начальника загону відомчої воєнізованої охорони на Зміївській ТЕС ПАТ «ДЕК Центренерго» про позбавлення ОСОБА_3 100% премії за квітень 2014 року за невиконання посадової інструкції. На виконання ухвали Зміївського районного суду Луганської області від 10 червня 2014 року ПАТ «Центренерго» надано відповідні документи до суду 12 червня 2014 року.

Після отримання копії наказу № 100 від 24 лютого 2014 року ОСОБА_3 до суду звернулась 13 червня 2014 року.

Враховуючи, що строк на оскарження було пропущено ОСОБА_3 з поважних причин, він підлягає поновленню та спір підлягає розгляду по суті.

Статтею 139 ЦПК України передбачено, що працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно зі ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівникові під розписку.

Судова колегія враховує, що факт відсутності працівника на робочому протягом робочого дня має бути належним чином зафіксований власником або уповноваженим ним органом задля того аби унеможливити порушення трудових прав працівника та його безпідставне притягнення до дисциплінарної відповідальності. З огляду на предмет позову, обов'язок доведення вини працівника у порушенні трудової дисципліни на підприємстві покладено на роботодавця.

Таким чином, крім встановлення самого факту відсутності працівника на роботі протягом робочого дня, визначальним фактором для вирішення питання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності є з'ясування поважності причин його відсутності.

Вирішуючи питання про поважність причин відсутності на роботі працівника, суд повинен виходити з конкретних обставин і враховувати докази, передбачені ст. 57 ЦПК України.

Вважати, що відповідач була відсутній на робочому місці 29 січня 2014 року, 30 січня 2014 року, 02 лютого 2014 року, 06 лютого 2014 року, 07 лютого 2014 року без поважних причин, не можна, оскільки згідно листа непрацездатності серії АГР № 148780 від 07 лютого 2014 року, виданого комунальним закладом охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному лікуванні за загальним захворюванням у вказаному закладі з 29 січня 2014 року по 07 лютого 2014 року (а.с. 54).

Отже, вважати, що позивач була відсутня на робочому місці 29 січня 2014 року, 30 січня 2014 року, 02 лютого 2014 року, 06 лютого 2014 року, 07 лютого 2014 року без поважних причин не можна.

Посилання суду першої інстанції, що лист непрацездатності серії АГР № 148780 від 07 лютого 2014 року, виданий комунальним закладом охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф», є неналежний доказ по справі, оскільки отриманий на думку суду з порушенням встановленого порядку, та такий, що не підтверджує поважність відсутності позивачки на робочому місці, є безпідставними.

З листа непрацездатності серії № 149780 від 07 лютого 2014 року та повідомлення комунального закладу охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» № 01/7948 від 05 листопада 2014 року вбачається, що з 29 січня 2014 року по 07 лютого 2014 року ОСОБА_3 знаходилась на стаціонарному лікуванні в отоларингологічному відділенні КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК». 29 січня 2014 року ОСОБА_3 була направлена ургентному порядку з поліклінічного відділення КЗОЗ «ОКЛ-ЦЕМД та МК» до отоларингологічного відділення на стаціонарне лікування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» (далі Закон), заклад охорони здоров'я провадить свою діяльність на підставі статуту (положення), що затверджується власником закладу (уповноваженим ним органом). В Статуті лікарні та в Положенні про комунальний заклад охорони здоров'я «Обласна клінічна лікарня - центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» зазначено, що КЗОЗ «ОКЛ_ЦЕМД та МК» є багатопрофільним лікувально-профілактичним закладом, що забезпечує надання висококваліфікованої спеціалізованої стаціонарної, консультативної поліклінічної, планової консультативної та екстреної медичної допомоги, допоміжних послуг населенню області. Згідно зі ст. 37 Закону, медичні працівники зобов'язані невідкладно надавати необхідну медичну допомогу у разі виникнення невідкладного стану людини. Ст. 52 Закону передбачено, що медичні працівники зобов'язані надавати медичну допомогу у повному обсязі хворому, який знаходиться у критичному для життя стані. Також, відповідно до ст. 38 Закону, кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір лікаря, якщо останній може запропонувати свої послуги, та вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій. Кожний пацієнт має право, коли це виправдано його станом, бути прийнятим у будь-якому закладі охорони здоров'я за своїм вибором, якщо цей заклад має можливість забезпечити відповідне лікування (а.с. 54, 156).

З матеріалів справи не вбачається що листок непрацездатності серії АГР № 148780 виданий з порушеннями порядку та Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, у зв'язку з чим приймається судовою колегією до уваги як допустимий доказ по справі та належний, оскільки він містить інформацію щодо предмета доказування.

Також судова колегія враховує, що з п. 4.12 Посадової інструкції, п. 3.13, 4.1.2, 4.1.8, 4.1.9 Правил внутрішнього трудового розпорядку, п. 3.3. Колективного договору не вбачається яким чином та у який проміжок часу робітник повинен повідомити адміністрацію підприємства про свою хворобу.

Акт Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» б/н від 24 лютого 2014 року про відмову ОСОБА_3 від дачі пояснень (а.с. 51) не є підставою для притягнення останньої до дисциплінарної відповідальності виходячи з наступного.

З наказу № 100 від 24 лютого 2014 року директора Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» вбачається, що ОСОБА_3 проігнорувала надати пояснення про причини відсутності на роботі, які надсилалися їй у письмовій формі за допомогою поштового зв'язку.

З матеріалів справи вбачається, що повідомленням Зміївської ТЕС ПАТ «Центренерго» від 24 лютого 2014 року ОСОБА_3 було запропоновано до 25 лютого 2014 року надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці з 29 січня 2014 року по 21 лютого 2014 року (а.с. 50). Копію відповідного повідомлення було отримано ОСОБА_3 лише 25 лютого 2014 року, що підтверджується відповідною довідкою відділу зв'язку (а.с.160).

З копії табелю використання робочого часу за лютий 2014 року вбачається, що 24 лютого 2014 року у ОСОБА_3 був вихідним, та в цей день позивач зверталась за медичною допомогою у КЗОЗ «Обласна стоматологічна поліклініка», яка знаходиться у м. Харкові (а.с. 194).

Пояснення на ім'я директора були подані ОСОБА_3 28 лютого 2014 року.

Доказів підтверджуючих, що внаслідок дій ОСОБА_3 підприємству було завдано суттєвих труднощів в організації безперервного несення караульної служби особовим складом своєї зміни відповідно до встановленого графіку, матеріли справи не містять.

Разом з тим, позовні вимоги в частині скасування рішення комісії по трудовим спорах ПАТ «Центренерго» ВСП Зміївська ТЕС від 17 травня 2014 року не підлягають задоволенню, оскільки трудове законодавство не передбачає скасування судом рішення комісії з трудових спорів. У суді трудовий спір розглядається знову.

Приймаючи до уваги викладене, оцінив всі обставин справи та надані докази як окремо, так і в сукупності, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити частково.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія судової палати, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 22 жовтня 2014 року скасувати, ухвалити нове.

Позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати наказ № 100 від 24 лютого 2014 року по Зміївський ТЕС Публічного акціонерного товариства «ДЕК «Центренерго» про притягнення ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий -

Судді: