Справа № 357/5398/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2015 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Рябченко Л. А. ,

при секретарі Кривенко О. С.,

з участю адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду № 1 цивільну справу за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_3,

Третя особа: ОСОБА_4,

про зобовязання усунення перешкод у користуванні квартирою,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, уточнивши позовні вимоги, просить зобовязати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні квартирою № 119 по вул.Курсовій, 37 у м.Білій Церкві Київської області, надати доступ до квартири їй та працівникам інвентарбюро для оформлення технічного паспорта та належного оформлення спадщини за законом.

Вимоги обґрунтувала тим, що позивач та третя особа по справі є спадкоємцями за законом 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_5, про що свідчать свідоцтва про право на спадщину від 13.10.2014. Проте, вони не можуть належним чином оформити документи, зокрема технічний паспорт на квартиру із зазначенням всіх співвласників, оскільки відповідач перешкоджає входу до квартири їм та працівникам інвентарбюро, 17.10.2014, 20.10.2014, 22.10.2014 відповідач відмовилася відкривати двері, залучалися працівники правоохоронних органів, про що були складені відповідні акти. Внаслідок неправомірних дій відповідачки позивач позбавлена можливості отримати необхідні їй документи.

В судовому засіданні позивач підтримала вимоги. Додатково пояснила, що на даний час спадкоємці не визначилися щодо порядку користування чи то розпорядження спадковим майном, оскільки відсутнє порозуміння з відповідачкою.

Відповідач, представник відповідача позов не визнали. Відповідач пояснила, що вона дійсно не впускала позивачку, її сестру, представників інвентарбюро та міліції у квартиру, оскільки боїться дочок спадкодавця, не бажає, щоб вони заходили у житло та проживали там. Пропонувала дочкам померлого продати квартиру та отримати кошти за частку кожного, на що вони не погоджуються. Відповідач не давала згоду на проведення інвентаризації, має технічний паспорт, тому заперечує проти входу до квартири працівників інвентарбюро.

Представник відповідача вважає, що спадкоємці дочки померлого не мають права на користування квартирою, оскільки неможливо виділити їхні частки в натурі та забезпечити доступ до них.

Третя особа в судове засідання не зявилася, повідомлена про розгляд справи.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача. В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 є співвласниками 1/2 частки квартири АДРЕСА_2 в порядку спадкування за законом після померлого 8.08.2012 ОСОБА_5. Свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частку зазначеної частки квартири видані ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 13.10.2014, що підтверджується копіями відповідних свідоцтв. Таким чином, спадкоємці стали співвласниками частини квартири та успадкували по 1/6 частці кожен.

Відповідно до ч.1 ст.1216 ЦК України:

«Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).»

Крім того, ОСОБА_3 є власником 1/2 частки квартири АДРЕСА_2, згідно із свідоцтвом про право власності № 7186 від 11.01.1994.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.358 ЦК України:

«Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.»

Проте, співвласники квартири не досягли згоди щодо порядку володіння та користування майном.

Так, позивачем було здійснене замовлення до КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» № 6362 від 2014 року на проведення інвентаризації нерухомого майна з метою виготовлення технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, проте доступ до квартири відповідачем ОСОБА_3 наданий не був, двері остання не відчинила, в звязку з чим вихід по замовленню був перенесений з 17.10.2014 на 20.10.2014, та повторно на 22.10.2014, про що свідчать складені на місці акти та довідка № 1422 від 8.07.2015 КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації». Зазначені факти відповідач визнала, пояснивши свої дії тим, що не бажає щоб дочки померлого ОСОБА_2, ОСОБА_4 заходили до квартири, турбували її, та категорично заперечила проти можливості їх проживання у спадковій квартирі, згоди на проведення технічної інвентаризації не давала, оскільки технічний паспорт на квартиру є.

До суду відповідач надала копію технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1, виданого КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» 15.10.2013 без зазначення власників житла.

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України:

«Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.»

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.317 ЦК України:

«Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.»

Відповідно до ч.1. ч.2 ст.319 ЦК України:

«Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.»

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України:

«Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.»

Як встановлено судом, позивач є співвласником спадкового майна та звертається до суду із вимогою щодо захисту права користування майном, що перебуває у спільній частковій власності позивача, відповідача та третьої особи на стороні позивача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Способом захисту права зазначає забезпечення вільного доступу її та працівників інвентарбюро до квартири з метою оформлення технічної документації за власним замовленням.

«Інструкція про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», яка затверджена Наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, передбачає, що:

«Технічна інвентаризація проводиться у таких випадках:

перед проведенням державної реєстрації права власності на

об'єкт нерухомого майна, що утворився в результаті поділу,

об'єднання об'єкта нерухомого майна або виділення частки з об'єкта

нерухомого майна…

В інших випадках технічна інвентаризація проводиться за

бажанням замовника.»

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.386 ЦК України:

«Держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.»

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України:

«Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.»

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача щодо захисту його права користування майном у спосіб, який зазначає позивач.

Згідно зі ст.88 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем, підлягають до стягнення з відповідача.

На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 356, 358, 386, 391, 1216 ЦК України, «Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів нерухомого майна», затвердженої Наказом Держбуду України 24.05.2001 № 127, керуючись ст.ст. 3-13, 79, 84, 88, 208, 212-215, 218, 222, 294 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Задовольнити позов.

Зобовязати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 перешкод у користуванні квартирою № 119 по вул.Курсовій, 37 у м.Білій Церкві Київської області шляхом зобовязання надати вільний доступ до квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 з метою проведення працівниками КП КОР «Південне бюро технічної інвентаризації» інвентаризації нерухомого майна та оформлення технічної документації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 243грн. 60коп..

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення. а особами. які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_6