Справа № 465/1313/14 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Ю.С.
Провадження № 22-ц/783/1621/15 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року частково задоволено заяву представника позивача ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про забезпечення позову. Вирішено: накласти арешт на 1/4 частки квартири, за адресою: АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на підставі свідоцтва про право власності № 217847 від 21.06.2000 року. В решті заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвалу суду оскаржено в апеляційному порядку відповідачем ОСОБА_2. Посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу про вжиття заходів забезпечення позову скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" про забезпечення позову. В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не було виконано вимог ст. 151 ЦПК України, а саме: в заяві про забезпечення позову не було зазначено жодних причин у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а також обгрунтування необхідності застосування того чи іншого виду забезпечення позову. Вважає, що суд з порушенням норм процесуального права, не посилаючись на жодні докази та обставини, якими він обгрунтовував вжиття заходів до забезпечення позову, постановив відповідну ухвалу, яка не відповідає вимогам закону, зокрема ст. ст. 151, 152, 153, 154 ЦПК України. Крім того, судом не було враховано абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 року № 9, яким передбачено, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Зазначає, що ні позивачем у своїй заяві, ні судом у оскаржуваній ухвалі , не зазначено яким чином невжиття заходів забезпечення позову може вплинути на утруднення чи унеможливлення його виконання.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, ніхто із осіб , які беруть участь у справі не з"явився в судове засідання. Від Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника банку.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних мотивів.

У заяві про забезпечення позову ( а.с. 168-169) заявником зазначено причини, у зв"язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме: велика сума заборгованості по кредитному договору та невиконання відповідачами зобов"язань по кредитному договору, що спростовує доводи апеляційної скарги про не зазначення позивачем причин для вжиття заходів забезпечення позову. З урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, та заяву від 03 вересня 2014 року про уточнення позовних вимог, з якої випливає, що за час , який минув після звернення з позовом, ціна позову була збільшена із 231092 ,11 грн до 408168,27 грн , колегія суддів вважає, що у суду першої інстанції були підстави, достатні для висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, внаслідок чого законні права позивача не будуть захищені.

У відповідності до п.1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд : відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги законності і обґрунтованості оскарженої ухвали не спростовують, тому апеляційну скаргу належить відхилити , оскаржену ухвалу - залишити без змін.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 307, п.1 ч. 1 ст. 312, п. 4 ч. 1 ст. 314, ч. ч. 1, 2 ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 12 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

.

Головуючий: _______________ Тропак О.В.

Судді: ________________ Приколота Т.І.

_______________ Федоришин А.В.