Справа № 521/4917/15-ц
Провадження №2-о/521/171/15
УХВАЛА

про залишення заяви без руху

"31" березня 2015 р. суддя Малиновського районного суду м. Одеси Гранін В.Л. розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності документа, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту належності їй заповіту від 13.03.1992 року від імені ОСОБА_2, який є її дідусем на імя ОСОБА_3.

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.ст. 119, 120 ЦПК України, а саме:

- заявником вказано в заяві, що вона проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, однак в доданій копії паспорта реєстрації за цією адресою немає. Тому необхідно надати довідку з місця проживання заявника, це має значення для вирішення питання про територіальну підсудність справи;

- заінтересованою особою вказана нотаріальна контора і не вказано який інтерес у нотаріальної контори відносно цього факту. Так як в залежності від мети встановлення цього факту вказується і заінтересована в цьому особа, а саме які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи (п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 1995 року). Якщо факт необхідний для оформлення спадкових прав, заінтересованими особи по таким справам є інші спадкоємці, які прийняли спадщини, а якщо таких немає, то територіальні громади за місцем знаходження спадщини.

У ч. 1 ст. 256 ЦПК України, йдеться про умови, за яких можливе встановлення юридичних фактів. До таких умов віднесено: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; коли законом не визначено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ, що посвідчує юридичний факт; встановлення факту не посвідчується з наступним вирішенням спору про право;

- заявником не указано, з яких причин неможливо одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право власності, до заяви не додано постанови нотаріуса про відмову видати свідоцтво про право власності заявнику.

Так в Постанові Пленуму Верховного суду України від 1995 року, зі змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення в п. 3 указано, що вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст. 137 ЦПК, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст. 274 ЦПК. Якщо в заяві не зазначено з яких причин неможливо одержати або відновити документ, що посвідчує даний факт, якими доказами цей факт підтверджується або

до заяви не приєднано довідки про неможливість одержання чи відновлення необхідних документів, суддя відповідно до ст. 139 ЦПК, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху і надає заявникові строк для виправлення недоліків. У разі невиконання цих вказівок заява вважається неподаною і повертається заявникові, про що суддя постановляє мотивовану ухвалу. В п. 12 цієї Постанови також указано, що при розгляді справи про встановлення, відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК, факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення (надати відмову нотаріуса саме з підстав невідповідності написання прізвища і відсутності необхідних актових записів, а не з інших підстав - пропуску строку та ін.).

Не можливо без відповіді нотаріальної контори вирішити питання про те, посвідчується з наступним вирішенням спору про право встановлення цього факту чи ні (при тому, що зацікавлена особа може не зявитись до суду і не надати свої доводи).

Також заявником не зазначено в повному обсязі якими доказами підтверджується те, що вона є онучкою ОСОБА_2. При тому не зазначено чому в заповіті прізвище ОСОБА_3, а вона Ріжко, її мати згідно свідоцтва про народження ОСОБА_2, а в її свідоцтві Ріжко, а після одруження Муренко. Де свідоцтво про одруження з Ріжко, чи дані про відсутність актового запису. Не розяснено чому заявником не робились запити до органів РАЦСу для отримання необхідних свідоцтв, чи актових записів.

Ці питання не розяснені заявником, як обставини в обґрунтування своїх вимог, у звязку з чим суддя не може вирішити питання про відкритті провадження у справі, як і не може вирішити питання є чи ні спор про право на спадщину, так як про це заявником також нічого не указано.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, викладених у статтях 119-121 ЦПК України або не сплачено судовий збір, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту належності документа - без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки на протязі пяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Розяснити, що інакше заява буде вважатись неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя