РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2015 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Рогозіна С.В.

при секретарі Якимчук І.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, співвідповідача ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та виділ частки в натурі, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, співвідповідача ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та виділ частки в натурі. В позовній заяві вказує, що він з ОСОБА_3, перебував у шлюбі, який був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 50 від 25.01.2001 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Під час перебування в шлюбі, його покійний батько ОСОБА_7, формально, без належним чином оформлення договору дарування, виявив бажання, подарувати йому свою квартиру за адресою: АДРЕСА_1 Після чого квартира була приватизована. Після розлучення відносини між ним та Відповідачкою погіршились, враховуючи агресивне ставлення до нього, він не може проживати з ними в одній квартирі. Вказує, що вищевказана квартира є об'єктом права спільної сімейної власності.

Як на правову підставу позовних вимог посилається на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 355 Цивільного Кодексу України та на ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України.

Вказує, що він постійного місця проживання не має, проживає в малосімейці з громадянською дружиною - ОСОБА_8 та з її мамою. Має малолітню дитину - ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач та представник позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позовній заяві та просять поділити в натурі нерухоме майно, яке є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_10, а саме: квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач та представник відповідача, в судових засіданнях позовні вимоги позивача заперечили повністю та пояснили, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 не є спільною власністю подружжя, оскільки дана квартира перейшла у власність ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в порядку приватизації.

Оскільки спірна квартира не є спільною власністю подружжя, вона не може бути поділена між подружжям, яке розлучилося. Просять відмовити у задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, представника відповідача, всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_10, перебували у шлюбі, який був розірваний, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Рівненського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 50 від 25.01.2001 року. Від шлюбу мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній сумісній власності ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6. З дослідженого в судовому засіданні свідоцтва про право власності на житло від 27 грудня 1999 року, судом встановлено, що дана квартира перейшла у власність ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в порядку приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

На правову підставу позовних вимог позивач посилається на ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 355 Цивільного Кодексу України та на ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України.

Статті 60, 70 Сімейного кодексу України встановлюють можливість поділу в натурі майна спільно нажитого подружжям.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи те, що квартира АДРЕСА_1 набута у власність ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_6, в порядку приватизації згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», суд вважає, що вона не може бути спільною власністю подружжя і тому дане майно не підлягає поділу в натурі між подружжям на підставі ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України.

Враховуючи підставу позовних вимог, суд, у відповідності до ст. 11 ЦПК України, зобов'язаний розглядати справу у межах заявлених позовних вимог і не має права самостійно вийти за межі позовних вимог.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3, співвідповідача ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та виділ частки в натурі, суд вважає недоведеними та безпідставними.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 321, 355 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 60, 70 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212, 214, 215, 224, 225, 226, 233 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, співвідповідача ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя та виділ частки в натурі - відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Рогозін