Справа 431/3599/14-ц
Провадження 2/431/171/15
29 січня 2015 року Старобільський районний суд
у складі: головуючого - судді Озерова В.О.,
при секретарі Дубініній О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільську цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Імперіал ЛТД» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків,
Кредитна спілка «Імперіал ЛТД» (далі КС) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків, у якому просить суд стягнути з відповідачів солідарно шкоду, завдану працівником під час неналежного (недбалого) виконання трудових обов'язків в розмірі 267 723 грн. 73 коп., судовий збір в сумі 2 677 грн. 24 коп., а також витрати, пов'язані з викликом відповідачів у пресі в розмірі 630 грн.
В обґрунтування свого позову КС посилається на те, що з 21 квітня 2011 року відповідач ОСОБА_1 працював на посаді виконавчого директора Новопсковської філії КС «Імперіал ЛТД».
21 квітня 2011 року між позивачем КС «Імперіал ЛТД» і відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про повну матеріальну відповідальність.
З 02 вересня 2013 року відповідач ОСОБА_2 працював бухгалтером у Новопсковській філії КС «Імперіал ЛТД».
02 вересня 2013 року між позивачем і відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про повну матеріальну відповідальність.
01 вересня 2014 року позивачем відповідно наказу № 11 відповідача ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади за згодою сторін.
19 вересня 2014 року працівниками позивача здійснено виїзд до смт. Новопсков з метою здійснення комплексної перевірки діяльності Новопсковської філії КС «Імперіал ЛТД» та було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 відсутній на робочому місці, чим допустив порушення трудової дисципліни. Ключі від приміщення офісу були передані відповідачем ОСОБА_3 сторонній особі, який повідомив про факт відсутності працівника філії 19 вересня 2014 року. При спробі зв`язатися з ним по мобільному телефону виявилося, що зв`язок відсутній. При виїзді до місця його проживання за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що ОСОБА_1 вдома відсутній. Документів, підтверджуючих поважні причини відсутності на робочому місці позивачу не надано. 22 вересня 2014 року позивачем відповідно наказу № 14 відповідача ОСОБА_1 звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин.
Комісією у складі: голови комісії ОСОБА_4, членів комісії: юрисконсульт ОСОБА_10., головний юрист Пересадько В.О., головний бухгалтер ОСОБА_6, головний фахівець з фінансово - економічної безпеки ОСОБА_7 проведено перевірку діяльності Новопсковської філії КС «Імперіал ЛТД» та виявлено:
- при здійсненні інвентаризації наявних коштів у касі, виявлено нестачу в сумі 49 540 грн. 65 коп.
- при здійсненні інвентаризації кредитних та депозитних договорів, виявлено порушення, які завдали збитки на загальну суму 211 463 грн. 08 коп.
- при перевірці ведення касової книги та касових документів, виявлено порушення, які завдали збитки на суму 6 720 грн.
Всі виявлені порушення були допущені відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період діяльності філії починаючи з початку 2013 року та по теперішній час.
Таким чином, у період роботи в філії КС, відповідачі шляхом не повернення у касу позивача коштів, незаконних зловживань при здійсненні оформлення кредитних і депозитних договорів, в результаті службової недбалості ведення касових документів філії заподіяли позивачу матеріальних збитків на загальну суму 267 723 грн. 73 коп.
З відповідачами, з метою врегулювання правовідносин між ними як працівниками та позивачем як працедавцем, було укладено договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність як з працівником, що займає посаду безпосередньо пов'язану з збереженням матеріальних цінностей, згідно якого відповідачі прийняли на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених їм цінностей.
Згідно умов такого договору відповідачі, взявши на себе відповідальність за збереження ввірених їм позивачем матеріальних цінностей, зобов'язувалися:
- дбайливо ставитись до переданих їм для збереження або інших цілей матеріальних цінностей і вживати заходів до запобігання збитків;
- своєчасно повідомляти кредитну спілку про всі обставини, які загрожують забезпеченню зберігання довірених матеріальних цінностей;
- вести облік і подавати у встановленому порядку грошові та інші звіти про рух і залишки довірених матеріальних цінностей;
- брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.
Згідно п. 3 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей, відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.
Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Позивач вважає, що відповідачі заподіяли шкоду за попередньою змовою між собою.
Беззаперечним фактом є те, що відповідачі перебувають у родинних стосунках (ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2.). Також вважає, що відповідно до наданих відповідачу ОСОБА_1 повноважень, останній безпосередньо повинен був як виконавчий директор філії здійснювати належний контроль за діяльністю бухгалтера філії відповідача ОСОБА_2, натомість не вжив заходів, які привели до порушень і завдали значні збитки позивачу та вважає, що дані порушення були допущені відповідачами навмисно, з метою особистої вигоди і саме за безпосереднім керівництвом відповідача ОСОБА_1
Ст. 135-1 КЗпП України встановлює, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.
Згідно такого Переліку посад і робіт затверджених постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР по праці і соціальних питаннях, Секретаріату Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 28 грудня 1977 року № 447/24, займані відповідачами посади входять до вказаного Переліку посад та робіт, за якими відповідно до діючого законодавства України можуть укладатись письмові договори про повну матеріальну відповідальність.
Разом з тим, до завдань та обов'язків відповідачів згідно Посадових інструкції входила утримуватися від дій, що можуть зашкодити діловій репутації Спілки; у межах своєї компетенції забезпечувати відповідність документів та/або рішень, прийнятих окремою посадовою особою або органом управління, до складу якого входить посадова особа, внутрішнім документам Спілки та інші завдання та обов'язки.
Окрім цього, згідно п. 4 «Відповідальність» Посадової інструкції, відповідачі несуть матеріальну відповідальність за збереження матеріальних цінностей.
Представник позивача Пересадько В.О. в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, позов підтримав у повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились. Про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином, через оголошення у пресі. Своїх заперечень суду не надали. Від них не надійшла заява про відкладення розгляду справи і про причини неявки до суду.
Справа розглянута у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів.
За згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав.
Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
21 квітня 2011 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено трудовий договір, шляхом видання позивачем наказу про прийняття на роботу на посаду виконавчого директора Новопсковської філії позивача з окладом 0,5 ставки згідно штатного розпису. Того ж дня, між позивачем та відповідачем ОСОБА_1, було укладено договір про повну матеріальну відповідальність як з керівником структурного підрозділу.
02 вересня 2013 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 було укладено трудовий договір, шляхом видання позивачем наказу № 19 про прийняття на роботу на посаду бухгалтера. Того ж дня, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2, було укладено договір про повну матеріальну відповідальність як з бухгалтером підприємства.
01 вересня 2014 року позивачем, відповідно наказу № 11, відповідача ОСОБА_2 було звільнено з займаної посади за згодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України).
22 вересня 2014 року позивачем, відповідно наказу № 14, відповідача ОСОБА_1 було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин (п. 5 ст. 40 КЗпП України).
Відповідно до акту від 10 жовтня 2014 року комісією у складі: голови комісії ОСОБА_4, членів комісії: юрисконсульт ОСОБА_5, головний юрист Пересадько В.О., головний бухгалтер ОСОБА_6, головний фахівець з фінансово - економічної безпеки ОСОБА_7 проведено перевірку діяльності Новопсковської філії КС «Імперіал ЛТД» та виявлено:
- при здійсненні інвентаризації наявних коштів у касі, виявлено нестачу в сумі 49 540 грн. 65 коп.
- при здійсненні інвентаризації кредитних та депозитних договорів, виявлено порушення, які завдали збитки на загальну суму 211 463 грн. 08 коп.
- при перевірці ведення касової книги та касових документів, виявлено порушення, які завдали збитки на суму 6 720 грн.
Всі виявлені порушення були допущені відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у період діяльності філії починаючи з початку 2013 року та по теперішній час.
Загальна сума збитків склала 267 723 грн. 73 коп.
Згідно умов договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідачі, взявши на себе відповідальність за збереження ввірених їм позивачем матеріальних цінностей зобов'язувалися:
· дбайливо ставитись до переданих їм для збереження або інших цілей матеріальних цінностей і вживати заходів до запобігання збитків;
· своєчасно повідомляти кредитну спілку про всі обставини, які загрожують забезпеченню зберігання довірених матеріальних цінностей;
· вести облік і подавати у встановленому порядку грошові та інші звіти про рух і залишки довірених матеріальних цінностей;
· брати участь в інвентаризації довірених йому матеріальних цінностей.
Згідно п. 3 вказаних договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність у випадку незабезпечення з вини працівника збереження довірених йому матеріальних цінностей відшкодування проводиться згідно з чинним законодавством України.
Згідно ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків.
Відповідно до ст. 132 КЗпП України за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації при виконанні трудових обов'язків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку. Матеріальна відповідальність понад середній місячний заробіток допускається лише у випадках, зазначених у законодавстві.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України встановлено, що працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадку, коли між працівником і підприємством, установою, організацією, відповідно до ст. 1351 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Відповідно до роз'яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками»: У відповідності зі ст. 130 КЗпП України відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації. За шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов'язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.
У п. 8 постанови Пленуму роз'яснено, що розглядаючи справи про матеріальну відповідальність на підставі письмового договору, укладеного працівником з підприємством, установою, організацією, про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей (недостача, зіпсування), переданих йому для зберігання або інших цілей (п. 1 ст. 134 КЗпП України), суд зобов'язаний перевірити, чи належить відповідач до категорії працівників, з якими згідно зі ст. 135-1 КЗпП України може бути укладено такий договір, та чи був він укладений.
У п. 16. цієї ж постанови Пленуму роз'яснено, що солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб.
Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести у встановлений цим Кодексом спосіб, свої вимоги або заперечення.
Суд вважає, що факт завдання збитків позивачу відповідачами, та їх розмір є доведеним на підставі акта від 10 жовтня 2014 року.
Обираючи спосіб відшкодування завданої матеріальної шкоди, суд виходить з того, що відповідачі є близькими родичами, інші матеріально уповноважені особи в Новопсковській філії позивача в період завдання шкоди не працювали, а у відповідності до їх посадових обов'язків, відповідачі мали право та були зобов'язані вести оперативний контроль за розподілом та обліком грошових коштів.
З урахування наведеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача до відповідачів шляхом солідарного стягнення.
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути солідарно на користь позивача судовий збір у розмірі 2 677 грн. 24 коп. та витрати, пов'язані з викликом відповідачів через оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» в розмірі 630 грн.
На підставі викладеного, ч. 1 ст. 130, п. 1,3 ч. 1 ст. 134, ст. 135-1, ч. 3 ст. 136, п. 4 ч. 1 ст. 232 КЗпП України, ст. ст. 22, 1172 ЦК України, керуючись ст. ст. 10-11, 88, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої працівником під час виконання трудових обов'язків - задовольнити в повному обсязі.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, відповідач може оскаржити в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Старобільський районний суд шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя В.О. Озеров