Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 369/5673/15-ц
Провадження №2/369/2599/15
09.07.2015 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Рябець А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і зняття з реєстраційного обліку,
У травні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, і зняття з реєстраційного обліку, посилаючись на те, що 03 жовтня 2014 року він купив квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_2, що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 03 жовтня 2014 року, посвідченим ОСОБА_4, приватним нотаріусом ОСОБА_3 районного нотаріального округу Київської області, зареєстрованим в реєстрі за № 2970. Право власності на вказану квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що вбачається з витягу серії РАХ № 810754 від 03 жовтня 2014 року.
Відповідно до умов п. 7 договору купівлі-продажу квартири продавець зобов»язується виписатись (знятись з реєстраційного обліку), звільнити квартиру, вилучити ключі від відчужуваної квартири в осіб, які їх мали, і передати квартиру покупцеві не пізніше 17 жовтня 2014 року, а він, як покупець, дав згоду на звільнення відчужуваної квартири і на проживання продавця у зазначеній квартирі до цього терміну.
ОСОБА_2 частину зобов»язань виконав, а саме 17 жовтня 2014 року звільнив квартиру, забрав свої речі, передав йому ключі від квартири, однак знятися з реєстраційного обліку до цього часу не бажає. Викладені факти підтверджуються актом депутата Боярської міської ради Київської області від 19 травня 2015 року, довідкою Боярського ГВ УЖКГ № 599 від 16 травня 2015 року.
Однак, його права, як власника квартири АДРЕСА_1, порушені наявністю в ній реєстрації відповідача ОСОБА_2, внаслідок чого він позбавлений можливості здійснювати право власності, закріплене в ст. 319 ЦК України.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_1Є, просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1, що є наслідком припинення права власності на вказану квартиру, зобов»язати ОСОБА_3 районний відділ ДМС України в Київській області зняти з реєстраційного обліку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_2.
У судове засідання позивач і представник позивача не з»явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином, від представника позивача ОСОБА_1 суду надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу у її відсутності, в поданій суду заяві представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити.
У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Представник відповідача ОСОБА_3 районного відділу Управління Державної міграційної служби України в Київській області в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Суд, зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що за Договором купівлі-продажу квартири від 03 жовтня 2014 року ОСОБА_2 передав квартиру № 4, що знаходиться в м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області по вул. Молодіжна у будинку № 74, у власність покупцеві, а покупець прийняв відчужувану квартиру і зобов»язався сплатити за неї грошову суму, визначену цим договором. Вказана квартира складається із трьох житлових кімнат загальною площею 69,1 кв.м., житловою площею 40,8 кв.м..
Відповідно до умов п. 3 вказаного Договору купівлі-продажу квартири за домовленістю сторін цей продаж вчинено за 149 000 грн.. Вказану суму грошей продавець одержав від покупця повністю особисто готівкою до посвідчення даного договору. Сторони вважали, що зазначена у цьому договорі ціна є вигідною для них, її розмір не пов»язаний зі збігом якихось тяжких для них обставин і вони не мають один до одного жодних претензій щодо проведення розрахунків.
Згідно умов п. 7 Договору купівлі-продажу квартири від 03 жовтня 2014 року ОСОБА_2 зобов»язався виписатися (знятися з реєстраційного обліку), звільнити квартиру, вилучити ключі від відчужуваної квартири в осіб, які їх мали, і передати квартиру покупцеві не пізніше 17 жовтня 2014 року, а він, покупець ОСОБА_1, дав згоду на звільнення відчужуваної квартири та на проживання продавця у зазначеній квартирі до цього терміну. Упродовж цього терміну, тобто до 17 жовтня 2014 року, продавець зобов»язаний передати, а покупець прийняти відчужувану квартиру з її приналежностями та документами (технічний паспорт на квартиру, квитанції про сплату комунальних послуг тощо), що стосуються квартири та підлягають переданню разом із зазначеною квартирою. Обов»язок продавця передати квартиру покупцеві вважається виконаним у момент передачі покупцеві ключів від відчужуваної квартири. До передачі відчужуваної квартири продавець повинен не погіршувати її технічний стан порівняно з існуючим на момент укладення даного договору, не демонтувати (замінювати на інше) сантехнічне, електричне та інше обладнання, двері та вікна. Ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження квартири переходить до покупця з моменту передання йому зазначеної квартири.
Відповідно до умов п. 8 вказаного договору продавець і покупець стверджують, що даний договір спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, відповідає їхній справжній волі, вчинений на вигідних для них умовах, без будь-яких погроз, без застосування фізичного та психічного тиску, у тому числі з боку інших осіб, не приховує іншого правочину, а також даний договір не укладався під впливом тяжкої для будь-якої із сторін обставини.
Згідно умов п. 9 вказаного договору право власності на відчужувану квартиру виникає у покупця з моменту державної реєстрації цього права.
Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 жовтня 2014 року проведено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_3.
Згідно наданої суду довідки КП «БГВУ ЖКГ» від 16 травня 2015 року № 599, в квартирі АДРЕСА_3 зареєстровані ОСОБА_1 з 10 жовтня 2014 року і ОСОБА_2 з 23 грудня 2009 року.
Відповідно до складених Актів депутата Боярської міської ради 6 скликання 2010-2015 р.р. Києво-Святошинського району Київської області від 19 травня 2015 року, від 30 червня 2015 року квартира АДРЕСА_4 належить ОСОБА_1 по праву власності, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 03 жовтня 2014 року, і ОСОБА_2, попередній власник квартири, 17 жовтня 2014 року звільнив квартиру, забрав свої речі, передав ОСОБА_1 ключі від квартири, однак до цього часу знятися з реєстрації в квартирі АДРЕСА_5 не бажає, з 17 жовтня 2014 року в квартирі не проживає, житловою площею не цікавиться, ніяких витрат по оплаті комунальних та інших виплат не несе.
Згідно вимог п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна, припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі.
Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно роз»яснень Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, даних у постанові «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07 лютого 2014 року, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_6 та підлягає зняттю з реєстраційного обліку у вказаній вище квартирі, а тому позов підлягає задоволенню.
Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. ст. 346, 391 ЦК України, ст. ст. 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд-
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі АДРЕСА_7.
Зобовязати ОСОБА_3 районний відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 у квартирі № 4 жилого будинку № 74 по вул. Молодіжній у м. Боярка, Києво-Святошинського району, Київської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.