АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1231/15 Головуючий 1 інст. -
Справа № 2-5356/11 Цвіра Д.М.
Категорія: право власності Доповідач - Яцина В.Б.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Харків

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року по цивільній справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_6, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради, адміністрація Дзержинського району Харківської міської ради, служба у справах дітей Дзержинського району управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, служба громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб Дзержинського PB ХМУ ГУМВС України в Харківській області, державний нотаріус Шостої харківської державної нотаріальної контори Вєтрова Лариса Олександрівна про захист порушеного права, скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, виселення і зняття з реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до Харківської міської ради, ОСОБА_6, яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_7, треті особи : служба у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про визнання добросовісним набувачем та зняття з реєстрації, -

ВСТАНОВИЛА:

Справа слухалася судами неодноразово.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року позов Харківської міської ради до ОСОБА_6 про захист порушеного права, скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності на житло, визнання недійсним договору купівлі-продажу, виселення і зняття з реєстрації - задоволено частково.

Захищено порушене право Харківської міської ради на квартиру АДРЕСА_1 шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення. Скасовано розпорядження відділу приватизації державного житлового фонду управління комунального майна та приватизації від 19.12.2008 року №7456, яким задоволено заяву ОСОБА_6 про передачу квартири АДРЕСА_1 у спільну сумісну власність. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право власності на житло від 19.12.2008 року № 1-08-292228, видане відділом приватизації державного житлового фонду ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Визнано недійсним договір купівлі-продажу реєстровий № 1-143, посвідчений державним нотаріусом Шостої ХДНК Ветровою Л.О., укладений між ОСОБА_6, яка діяла від себе та неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_4 Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4 грн. 25 коп., з кожного, та витрати по сплаті інформаційно-технічного забезпечення розгляду справи у розмірі 15 грн., з кожного. В іншій частині позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до Харківської міської ради, ОСОБА_6 - відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просить його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити, посилаючись на те, що суд неповно з?ясував обставини справи і порушив норми матеріального права, а саме:

- суд не взяв до уваги, що рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2008 року було визнано за ОСОБА_6 та малолітнім ОСОБА_7. ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 жилою площею 35, 48 м.кв. в будинку АДРЕСА_1. Зобов'язано виконавчий комітет Дзержинської районної в м. Харкові ради укласти договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 На підставі вказаного рішення виконавчий комітет Дзержинської районної у м. Харкові ради 02.12.2008 року прийняв рішення про визнання ОСОБА_6 наймачем зазначеної квартири та зобов'язав КП «Жилкомсервіс» укласти з ОСОБА_6 договір найму на вказану квартиру. 10.12.2008 року ОСОБА_6 та її неповнолітній син ОСОБА_7 зареєстрували своє місце мешкання у квартирі АДРЕСА_1. Вказаним рішенням районного суду було встановлено, що ОСОБА_6 фактично проживає у спірній квартирі з 2000 року.;

- суд не з'ясував, що процедура приватизації спірної квартири ОСОБА_6 відбулася з дотриманням чинного на той час законодавства, а при укладенні договору купівлі-продажу з ОСОБА_4 також були дотримані всі вимоги законну, внаслідок чого він є добросовісним її набувачем;

- після скасування у касаційному порядку попередніх рішень судів по цій справі про задоволення позову Харківської міської ради, ніякі обставини не змінилися, що свідчить про повторення допущених судом першої інстанції помилок.

У своїх запереченнях проти скарги представник Харківської міської ради вважає, що рішення районного суду є законним і обґрунтованим, а доводи скарги - безпідставні. Вказав, що право користування спірною квартирою ОСОБА_6 набула на підставі рішення суду від 30.10.2008 року, яке було ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що було встановлено рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.03.2011 року, яким було встановлено незаконність набуття нею права користування спірною квартирою та що ОСОБА_6 вселилася до неї разом з дитиною самовільно, тобто право користування, а отже і право власності в результаті приватизації виникло у неї з порушенням існуючого порядку, що правильно встановив суд першої інстанції. При цьому всі зазначені в ухвалі касаційного суду недоліки при новому розгляду справі були усунуті.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явились у судове засідання, відповідно до ст. 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, обговоривши їх доводи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2008 р. ОСОБА_6 та її неповнолітній син ОСОБА_7 зареєстрували своє місце мешкання в квартирі АДРЕСА_1. На підставі розпорядження від 19.12.2008 року №7456, видано свідоцтво про право власності на житло від 19.12.2008 року №1-08-292258, яке посвідчує, що ОСОБА_6 та члени її сім'ї ОСОБА_7 дійсно мають на праві спільної власності квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» (том 2 а.с. 171).

Квартира АДРЕСА_1 зареєстрована у міському бюро технічної інвентаризації на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло за ОСОБА_6, ОСОБА_7 та записана у реєстрову книгу за № П-1-48399 від 29.12.2008 р.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 26.01.2009 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої харківської державної нотаріальної контори Ветровою Л.О., зареєстрований в реєстрі за № 1-143, ОСОБА_6 передала, а ОСОБА_4 прийняв у власність квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 28.03.2011 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2008 року змінено. Рішення в частині визнання за ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, права користування двокімнатною квартирою АДРЕСА_1 і зобов'язання Адміністрації Дзержинського району Харківської міської ради (виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради) укласти договір найму двокімнатної квартири АДРЕСА_1 з ОСОБА_6 - скасовано і в задоволенні позову ОСОБА_6 яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітнього сина ОСОБА_7 - відмовлено. В іншій частині рішення - залишено без змін.

З рішення виконавчого комітету Харківської міської ради №534 від 03.08.2011 року про розгляд протесту прокурора м. Харкова вбачається, що протест прокурора м. Харкова № 04-34-2522вих4 від 01.08.2011 р. на рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради «Про укладення договору житлового найму і визнання гр. ОСОБА_6 наймачем» від 02.12.2008 р. № 436/7 задоволено. Рішення виконавчого комітету Дзержинської районної в м. Харкові ради «Про укладення договору житлового найму і визнання гр. ОСОБА_6 наймачем» від 02.12.2008 року №436/7 скасовано.

Відповідно до копії відповіді від 18.04.2011 р. № 4385 житловий будинок по АДРЕСА_1 є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, згідно з рішення 12 сесії Харківської міської ради Народних депутатів 1 скликання від 28.09.1992 року «Про комунальну власність міста» та відображається на балансі комунального підприємства «Жилкомсервіс» відповідно до договору передачі майна в господарське відання № 1288 від 28.02.2007 р. (а.с. 18 т. 1).

Відповідно до довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані з 10.12.2008 року основний наймач ОСОБА_6 та її син ОСОБА_7 (а.с. 8 т. 1).

Однак право користування спірною квартирою ОСОБА_6 та її малолітній син ОСОБА_7 набули незаконно, а тому правових підстав на відчуження цієї квартири не мали.

Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української PCP на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який єєдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Статтею 327 ЦК України встановлено, що управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування. Орган, який управляє майном територіальної громади м. Харкова є Харківська міська рада.

ОСОБА_6 не надано доказів прийняття рішення про надання її квартири АДРЕСА_1 органами місцевого самоврядування м. Харкова, також не надано доказів правомірності вселення до спірної квартири. Оскільки, житловий будинок АДРЕСА_1 є об'єктом комунальної власності територіальної громади м. Харкова, ОСОБА_6 вселилась в квартиру АДРЕСА_1 самоправно, що в свою чергу дозволило приватизувати їй цю квартиру на підставі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.10.2008 р., яке в подальшому було скасовано, тобто це майно вийшло із власності територіальної громади поза її волею.

Зазначені обставини встановлені районним судом відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України про законність і обґрунтованість рішення суду та відповідають наявним в матеріалах справи доказам та вищевказаним нормам матеріального права, а доводи скарги цього висновку не спростовують.

На підставі вищевикладеного, судова колегія погоджується з висновками районного суду про необхідність задоволення позову Харківської міської ради, який є обґрунтований, відповідає матеріалам справи та положенням ст. 15, 16, 3231, 327, 386 ЦК України.

Що стосується вимог про визнання добросовісним набувачем, то такий юридичний факт сам по собі, без наступного визнання права власності, про що по справі не було заявлено, ніяких цивільно-правових наслідків не надає.

Крім того, згідно до правової позиції, яка викладена у п. 24 постанови № 5 від 07.02.2014 р. авторитетного органу касаційного суду - Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист прав власності та інших речових прав»: пред'явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (ст. 16 ЦК України), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна.

Таким чином, районний суд не помилився у відмові у задоволенні позовної заяви про визнання ОСОБА_4 добросовісним набувачем спірної квартири.

Колегія суддів також відхиляє доводи скарги про те, що при новому розгляді справи суд не усунув недоліки, зазначені в ухвалі колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 квітня 2013 року (а.с. 334-336, т.1). Згідно вказаній ухвалі касаційного суду при новому розгляді суду необхідно додатково встановити орган, повноважний з приводу управління спірною квартирою, наявність у нього вільного волевиявлення на приватизацію квартири, і чи відбулася ця приватизація згідно із законом.

Районний суд правильно встановив, що саме Харківська міська рада відповідно до її рішення 12 сесії 1 скликання від 28.09.1992 року «Про комунальну власність міста», реалізує передбачені ст. 26 Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження від імені власника комунального майна - територіальної громади міста Харкова, де відсутні районні ради. Оскільки укладення з ОСОБА_6 договору найму та наступна приватизація відбулися на підставі обов'язкового для виконання рішення районного суду, яке після цього було скасовано і втратило свою чинність, а вселення ОСОБА_6 до спірної квартири було самовільним, - то необхідно вважати, що вільного волевиявлення власника комунального майна на її приватизацію у даному випадку не було.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції ухвалив своє рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги цього висновку не спростовують, то з підстав, передбачених ч. 1 ст. 308 ЦПК України, судова колегія відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 20 листопада 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: