Справа № 573/1944/15-ц
Номер провадження 2/573/564/15
РІШЕННЯ

іменем України

23 вересня 2015 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді: Кліщ О.В.

при секретарі: Терещенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, третіх осіб: Білопільської районної державної нотаріальної контори, Відділу Державного земельного агенства у Білопільському районі Сумської області, - про визнання права власності у порядку спадкування за законом,-

В С ТА Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання права власності у порядку спадкування за законом, мотивуючи позовні вимоги тим, що він, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин України, зареєстрований в ІНФОРМАЦІЯ_2.

Батьки позивача, нині покійні: ОСОБА_2 та ОСОБА_3, на підтвердження чого позивач приєднав копію свідоцтва про своє народження.

Вказуючи, що батько позивача помер 09.12.2013 року, позивач зазначає, що після його смерті відкрилася спадщина на його майно. Та він своєчасно прийняв спадщину шляхом подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

А 23 вересня 2014 року позивач частково оформив спадщину батька, зокрема земельні ділянки площею 2,8405 га. та 1,4271 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Воронівської сільської ради Білопілььского району Сумської області, про що Білопільської районною державною нотаріальною конторою позивачу 23 вересня 2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАЕ № 305121 та НАЕ 305122, зареєстровані в реєстрі під №№ 1095 і 1097 та видано витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі відповідно № 38445480 та № 38445521. Одночасно нотаріус видала позивачу ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки, відповідно, № 27182222 та 27183571 від 23.09.2014 року.

07 липня 2015 року позивач оформив на себе спадщину батька в частині житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами під № 6 (шість) по вул. Південна села Янченки Білопільського району, про що Білопільською районною державною нотаріальною конторою позивачу 07 липня 2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАН № 608253, зареєстроване в реєстрі за № 769 та виданий Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38445480. Одночасно нотаріус видала позивачу ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок № 40181139 від 07.07.2015 року.

Позивач вказує, що до дня смерті його батька, ОСОБА_3, до 28 жовтня 2001 року, житловий будинок за адресою: с.Янченки, вул. Південна,6,Білопільського району, в якому проживали його батьки, був зареєстрований на його бабусю- Янченко ОСОБА_5, після смерті якої батько позивача успадкував даний будинок, а також земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29 га., посвідчені державним актом серії 111-СМ № 007242, про що 07 жовтня 2011 року нотаріус в порядку статті 126 Земельного кодексу України, ( в редакції, що діяла на той час), видав позивачу свідоцтво про спадщину за законом на вказані земельні ділянки.

Одночасно нотаріус в порядку статті 126 Земельного кодексу України, ( в редакції, що діяла на той час), на державному акті про право власності на земельну ділянку зробила відмітку про перехід права власності на земельні ділянки із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід.

Після смерті бабусі позивача стан здоровя батька позивача погіршився і він, на підставі виданого йому свідоцтва про спадщину за законом, не зміг своєчасно дооформити перехід права власності на земельні ділянки.

При зверненні до відділу Держземагенства у Білопільському районі батьку позивача повідомляли, що не дійшла черга на реєстрацію вказаних земельних ділянок.

На даний час позивачу стало відомо, що відділ Держземагенства у Білопільському районі відповідно до пункту 13-5 «Порядку ведення Поземельної книги», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 року №1021 зобовязаний був на протязі 14 днів з дати подачі батьком позивача заяв та документів на земельні ділянки здійснити реєстрацію вказаних земельних ділянок, на підтвердження чого видати або нові державні акти на землю, або здійснити відповідні відмітки на наявних державних актах. Причини, по яким відділ Держземагенства у Білопільському районі не здійснив вказані дії по поданих заявах та документах позивачу невідомі.

Таким чином, зволікаючи з реєстрацією земельних ділянок: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29 га, посвідчених державним актом серії 111-СМ № 007242 і не зареєструвавши їх до смерті батька позивача, відділ Держземагенства у Білопільському районі фактично позбавив батька позивача правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки.

Зазначені вище обставини стали підставою для відмови позивачу державним нотаріусом в оформленні спадщини батька в частині: земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га, на якій розташований житловий будинок, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29га., посвідчені державним актом серії 111-СМ № 007242, оскільки в батька позивача були відсутні правовстановлюючі документи на вказані земельні ділянки (державні акти на землю).

Вказуючи на норми ст. 120 Земельного кодексу України, відповідно до якої у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення,- позивач просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29га., посвідчених державним актом серії 111-СМ № 007242, виданим на підставі рішення 3 сесії 23 скликання Воронівської сільської ради від 03.11.1998 року, зареєстрованих в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 295.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, ОСОБА_6І, не зявилися, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача - Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області до суду не зявився, надав суду заяву від 08.09.2015 року № 697/02-17 про розгляд справи без участі представника сільської ради та визнання позову.

Представник третьої особи- Білопільської районної державної нотаріальної контори до суду не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника та копію спадкової справи після ОСОБА_3, померлого 09.12.2013 року, яка заведена за № 72/2014 та видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2014 року за №№ 1095,1097 та від 07.07.2015 року за № 769.

Представник третьої особи - Відділу Держземагенства у Білопільському районі Сумської області в заяві, адресованій суду, не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив розглянути справу без участі представника.

Суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України : « У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється».

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1, народився 18 грудня 1965 року в с.Янченки, Білопільського району, Сумської області. Його батьки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії У11-УР № 0742608, актовий запис № 2 ( а.с.6).

Батько позивача, ОСОБА_3, помер 09.12.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП № 207086 ( а.с.7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на його майно.

Позивач своєчасно прийняв спадщину батька шляхом подання заяви до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи після ОСОБА_3, померлого 09.12.2013 року, яка заведена за № 72/2014 Білопільською районною державною нотаріальною конторою та видані свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2014 року за №№ 1095,1097 та від 07.07.2015 року за № 769. Тобто на земельні ділянки площею 2,8405 га. та 1,4271 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Воронівської сільської ради Білопілььского району Сумської області, про що Білопільською районною державною нотаріальною конторою позивачу 23 вересня 2014 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАЕ № 305121 та НАЕ 305122, зареєстровано в реєстрі під №№ 1095 і 1097 та видано витяги про реєстрацію в спадковому реєстрі відповідно № 38445480 та № 38445521. Одночасно нотаріус видала позивачу ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки, відповідно, № 27182222 та 27183571 від 23.09.2014 року.

07 липня 2015 року позивач оформив на себе спадщину батька в частині житлового будинку з прибудовами та господарськими будівлями і спорудами під № 6 (шість) по вул. Південна села Янченки Білопільського району, про що Білопільською районною державною нотаріальною конторою позивачу 07 липня 2015 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НАН № 608253, зареєстроване в реєстрі за № 769 та виданий Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38445480. Одночасно нотаріус видала позивачу ОСОБА_4 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на вказаний житловий будинок № 40181139 від 07.07.2015 року( а.с. 9-17).

Після смерті 28 жовтня 2001 року бабусі позивача, ОСОБА_7, батько позивача, ОСОБА_3, успадкував житловий будинок, що розташований за адресою : с.Янченки, вул. Південна,6, а також земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29 га., посвідчені державним актом серії 111-СМ № 007242, про що 07 жовтня 2011 року нотаріус в порядку статті 126 Земельного кодексу України, ( в редакції, що діяла на той час), видав батьку позивача свідоцтво про спадщину за законом на вказані земельні ділянки, вказавши загальну площу 0,34 га. ( а.с.22).

Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці обєкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №№ 1077/01 від 19.08.2015 року та № 1077 від 19.08.2015 року земельні ділянки : 1) для ведення особистого підсобного (селянського) господарства, площею 0,2900га, та 2) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд площею 0,05 га, - обидві розташовані в с.Янченки, вул. Південна, 6,Білопільського району, Сумської області,- належали власнику, - ОСОБА_7, -бабусі позивача.( а.с.24,25).

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобовязаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини першої статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Враховуючи, що ні відповідач, ні треті особи, не заперечували обставин справи, - суд вважає правомірним визнати за позивачем право власності на спадкове майно.

Відповідно ст.81 Земельного Кодексу України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі, в тому числі, прийняття спадщини.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може предявити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/.

За ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п.1 ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації, а тому спадкодавець мав право власності на земельну ділянку в межах згідно з планом, право на яку посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай).

Позивач, відповідно до ст.ст. 1268-1270 ЦК України своєчасно прийняв спадщину за законом, що підтверджується копіями свідоцтв про право на спадщину за законом: 1) від 23.09.2014 року серії НАЕ № 305121, 2) від 23.09.2014 року серії НАЕ № 305122 та 3) від 07 липня 2015 року серії НАН № 608253 ( а.с.9,12,15).

Також позивач, подавши вчасно заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини батька, прийняв і спадщину бабусі,ОСОБА_7, яку в свій час успадкував його батько, ОСОБА_3, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,34 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с.Янченки, Воронівської сільської ради, Білопільського району, Сумської області від 07 жовтня 2011 року серії ВРН № 438950, зареєстровано в реєстрі за № 1549 ( а.с.22).

Відповідач та 3-ті особи протягом розгляду судової справи не висловили своїх заперечень з приводу заявленого позову.

Судом встановлено, що майнові права на спадкове майно у звязку зі смертю фізичної особи-спадкодавця, не припиняються, а переходять в порядку правонаступництва /спадкування/. Момент переходу прав в порядку спадкування за законом визначається як час відкриття спадщини. З цього моменту права та обовязки спадкодавця належать спадкоємцеві /ч.5 ст.1268 ЦК/.

Таким чином, судом встановлено, що сукупність прав та обовязків, /спадщина/, після смерті батька позивача, ОСОБА_3, який помер 09.12.2013 року, та який який прийняв спадщину після матері ОСОБА_7, яка померла 28.10.2001 року, перейшли в порядку спадкування за законом позивачу, згідно своєчасного прийняття спадщини позивачем тому він є спадкоємцем і власником спадкових прав, а саме власником права на спадкове майно:

- земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29га., посвідчених державним актом серії 111-СМ № 007242, виданим на підставі рішення 3 сесії 23 скликання Воронівської сільської ради від 03.11.1998 року, зареєстрованих в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 295.

Таким чином, за вищевказаних обставин, суд вважає за можливе позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 8, 10, 11, 27, 60,61,88, 209, 213, 215,294 ЦПК України, ст. ст.3, 182,328,392, 1216,1225,1261,1266,1268,1270,1278 ЦК України, ст.81 ЗК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за законом після смерті батька, ОСОБА_3, який помер 09.12.2013 року право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка) площею 0,05 га., на якій розташований житловий будинок, та на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства (під городом) площею 0,29га., посвідчених державним актом серії 111-СМ № 007242, виданим на підставі рішення 3 сесії 23 скликання Воронівської сільської ради від 03.11.1998 року, зареєстрованих в Книзі записів Державних актів на право приватної власності на землю за № 295.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: