Справа№592/3611/15-ц
Провадження №2/592/1332/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2015 року м.Суми

Ковпаківський райсуд м. Суми у складі:

головуючої - судді Труханової Л.М.,

при секретарі - Мечик Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" про стягнення суми вкладу -

ВСТАНОВИВ:

16 квітня 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ПАТ „Банк „Фінанси та кредит", в якому просить стягнути з останнього суму вкладу.

Свої вимоги мотивує тим, що 21.01.2013 р. між нею та ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" був укладений договір № 3425/370-13 банківського вкладу «Стандарт» на суму 80000 грн. 00 коп. з виплатою 20,60 відсотків річних (протягом строку дії договору - 26.01.2014 р.). Зазначений договір був укладений між позивачем та відповідачем на строк з 21.01.2013 р. по 26.01.2014 р. з можливістю пролонгації вкладу по закінченню кожного наступного строку від дати укладення договору (п. 4.1.). Після закінчення чергового терміну пролонгації банк повинен повернути вкладнику за його заявою, тобто 26.01.2014 p., суму вкладу та проценти в повному обсязі, згідно з квитанцією №2033-7 від 21.01.2013 р. про залучення коштів на вклад. Але відповідно до абзацу 2 пункту 4.1. депозитного договору останній продовжив свою дію на тих же умовах до 26.01.2015 року, так як позивач не подала до ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" заяв щодо повернення депозиту.

21.02.2014 року позивач ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 та взяла прізвище ОСОБА_3.

На письмову заяву позивача з вимогою повернути вклад від 14.04.2015 р., відповідач відповіді не надав.

Тому позивач просить суд стягнути з відповідача суму вкладу за строковим договором банківського вкладу № 3425/370-13 від 21.01.2013 р., а саме суму основного неповернутого банківського вкладу - 80000 грн. 00 коп.

Позивач в судове засідання не з'явилась, представник позивача ОСОБА_4, яка діє на підставі довіреності, надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та з проханям розглядати справу за її відсутності і не заперечує щодо розгляду в заочному порядку.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін при наявності доказів, що є у справі.

Зі згоди позивача, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України, суд ухвалює рішення в заочному порядку.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю.

Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України, - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін; докази подаються сторонами; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 207 ЦК України, - правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах.

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Судом встановлено, що 21.01.2013 р. між ОСОБА_1 та ПАТ „Банк „Фінанси та кредит" був укладений договір № 3425/370-13 банківського вкладу «Стандарт» на суму 80000 грн. 00 коп. з виплатою 20,60 відсотків річних(протягом строку дії договору - 26.01.2014 р.) . Зазначений договір був укладений між позивачем та відповідачем на строк з 21.01.2013 р. по 26.01.2014 р. з можливістю пролонгації вкладу по закінченню кожного наступного строку від дати укладення договору (п. 4.1). Після закінчення чергового терміну пролонгації банк повинен повернути вкладнику за його заявою, тобто 26.01.2014 p., суму вкладу та проценти в повному обсязі, згідно з квитанцією №2033-7 від 21.01.2013 р. про залучення коштів на вклад. (а.с. 9, 12), але відповідно до абзацу 2 пункту 4.1. депозитного договору останній продовжив свою дію на тих же умовах до 26.01.2015 року, та відповідно до 26.01.2016 року, так як позивач не подала до банку заяв щодо повернення депозиту.

Таким чином, відповідач повинен був повернути позивачу вклад 26.01.2015 року.

21.02.2014 року позивач ОСОБА_2 уклала шлюб з ОСОБА_3 та взяла прізвище ОСОБА_3, що підтверджується витягом з актового запису про шлюб( а.с.18).

На письмову заяву позивача з вимогою повернути вклад від 14.04.2015 р., відповідач відповіді не надав (а.с. 23).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, - зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Згідно з частиною першою ст. 1058 ЦК України, - за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка.

Відповідно до ст. 1060 ЦК України, - договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Враховуючи, що відповідач порушив взяте на себе за договором грошове зобов'язання, останній повинен нести передбачену ст. 625 ЦК України відповідальність щодо сплатити суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми, про що заявлено позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України, - за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Відповідно до ч. 5 ст. 1061 ЦК України, - у разі повернення вкладу банк зобов'язаний виплатити вкладникові усі нараховані до цього моменту проценти.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача суми вкладу за договором 3425/370-13 від 21.01.2013 р., а саме суму основного неповернутого банківського вкладу в сумі 80000 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 22, 525, 526, 625, 629, 1058, 1060, 1061 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 64, 84, 209, 212-215, 218,224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" про про стягнення суми вкладу задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства „Банк „Фінанси та кредит" на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 80 000 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до Ковпаківського районного суду м. Суми протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський райсуд м. Суми.

Суддя Л.М. Труханова