У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2015 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Кадєтової О.В., Мартинюка В.І., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Житлового управління фірми «Ренесанс ЛТД-92» про стягнення матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири через течію в системі центрального опалення, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У -

''

'--

лютому 2011 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, остаточно уточнивши який, просила стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Житлового управління фірми «Ренесанс ЛТД-92» (далі ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92») матеріальну шкоду в сумі 12 017 грн і моральну шкоду в сумі 25 000 грн, заподіяну внаслідок залиття квартири, а також судові витрати. На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. У грудні 2010 року приміщення суміжних кімнат її квартири, яка розташована на другому поверсі в указаному будинку, було затоплено відповідачами, які проживають на третьому поверсі безпосередньо над пошкодженими приміщеннями. За фактом затоплення вона викликала аварійну службу, якою було зясовано, що причиною є теча в системі центрального опалення, як результат механічного пошкодження магістралі центрального опалення в квартирі АДРЕСА_2. Теча була зумовлена халатним користуванням відповідачами та членами їх сімї сантехнічними приладами, а також самовільним несанкціонованим ремонтом труб. Вартість витрат на ремонтно-відновлювальні роботи з урахуванням вартості будівельних матеріалів складає 12 017 грн. Окрім матеріальних збитків, їй нанесені моральні страждання, які вона оцінила в сумі 25 000 грн, та вони полягають у душевних стражданнях, повязаних з руйнуванням її житла мешканцями квартири АДРЕСА_2 протягом тривалого часу, що призводить до суттєвого погіршення умов проживання для її родини (а. с. 34, 60, 130, т. 1, а. с. 1011, т. 2). <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2014_04_10/pravo1/T041875.html?pravo=1>Рішенн <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844293/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>ям Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 12 017 грн.

Стягнуто моральну шкоду на користь ОСОБА_1 із ОСОБА_2 в сумі 1 000 грн, із ОСОБА_3 в сумі 1 000 грн, з ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» в сумі 2 000 грн. Вирішено питання про стягнення судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2015 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 06 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про скасування оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 згідно з договорами купівлі-продажу, посвідченими державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори від 09 лютого 1996 року за реєстровими № № 8-254, 8-251, 8-257, є власником квартири АДРЕСА_1 (а. с. 5-10, т. 1).

Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 30 січня 2001 року ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_5 на праві спільної часткової власності в рівних частках належить 714/1000 частини квартири АДРЕСА_2 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844269/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>

'

-

'

'(а. с. 32).Відповідно до договору дарування, посвідченого державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори від 27 листопада 2001 року № 5-2178, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в рівних частках належить 286/1000 частини квартири АДРЕСА_2 (а. с. 83).Будинок АДРЕСА_2 знаходиться на балансі КП ЖКС «Порто-Франківський» та обслуговується ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92».Згідно з листом КП «Аварійна служба Приморського району» № 136, на імя ОСОБА_8, 20 грудня 2010 року о 20 год. 05 хв. до них надійшло повідомлення про наявність течі центрального опалення над квартирою АДРЕСА_1. Після виїзду на місце встановлено, що протікання системи центрального опалення усунене шляхом перекриття засувок в елеваторному вузлі будинку (а. с. 14, т. 1).Згідно з висновком будівельно-технічного експертного дослідження від 28 грудня 2010 року № 012/2010 вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно провести з усунення пошкоджень в приміщеннях квартири АДРЕСА_1, становить 12 017 грн (а. с. 1520).Відповідно до акта залиття від 17 січня 2011 року, складеного комісією ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» виходом на місце за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що залиття сталося через міжповерхове деревяне перекриття з вищерозташованої квартири АДРЕСА_2. Внаслідок залиття були виявлені сліди замокання стелі біля 2,5 кв. м та на шпалерах біля 1,3 м/п, частково відстала шпаклівка (а. с. 61).Згідно з актом залиття від 17 січня 2011 року, складеним комісією ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» за виходом на місце за адресою: АДРЕСА_1, встановлено, що залиття сталося через міжповерхове деревяне перекриття з вищерозташованої комунальної квартири АДРЕСА_2, де мешкає ОСОБА_4 Внаслідок залиття були виявлені сліди замокання стелі біля 5,5 кв. м та на шпалерах біля 3,3 м/п, частково відстала шпаклівка, виявлені мокрі розводи на паркетній підлозі. Причиною залиття стало порушення цілісності труби центрального опалення під хомутом, встановленим мешканцями квартири АДРЕСА_2 на трубі, що йде від стояка центрального опалення, розташованого в кімнаті, що належить ОСОБА_4, в сусідню кімнату, що належить ОСОБА_2 Порушення цілісності вказан <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844269/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>ої дільниці труби могло статися ті <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844270/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>льки внаслідок механічного (фізичного) впливу на трубу. Воно могло бути здійснено в процесі ремонтних робіт, які проводилися на той момент в сусідній кімнаті, що належить ОСОБА_2 (а. с. 143, т. 1).

Відповідно до довідки (витягу з будинкової книги про склад сім'ї та прописку) від 06 червня 2012 року в комунальній квартирі АДРЕСА_2, в кімнаті площею 18,98 кв. м зареєстровані чотири особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3 - колишній чоловік та дві неповнолітні доньки: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_1853/ed_2014_10_30/pravo1/T041618.html?pravo=1>. (а. с. 148, т. 1).

Згідно з актом від 06 серпня 2001 року, складеним представником КП «Одеські теплові мережі», на комунальній кухні квартири АДРЕСА_2 проведено демонтаж опалення (а. с. 73, т. 1).

Відповідно до акта, складеного комісією ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» в кімнаті площею 21 кв. м комунальної квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2, система опалення ТЕЦ відсутня, стояки в кімнаті не проходять (а. с. 49, т. 1).

Згідно з листом КП «Теплопостачання м. Одеси» від 12 травня 2014 року в квартирі АДРЕСА_2 обліковувалися два особових рахунки, один з яких був оформлений на ОСОБА_4, другий - на ім'я ОСОБА_2 Після передачі вищезазначених рахунків від ПАТ «Одеська ТЕЦ» нарахування за даними житлового приміщення за послуги КП «Теплопостачання м. Одеси» не здійснювались, у зв'язку з відсутністю системи централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відключення було здійснене до передачі абонентської бази від ПАТ «Одеська ТЕЦ» до КП «Теплопостачання м. Одеси».

Згідно з листом КП «Теплопостачання м. Одеси» від <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843054/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>17 лютого 2012 <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_843364/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1> року КП «Теп <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844269/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>лопостачання м. Одеси» не є балан <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_844270/ed_2014_10_30/pravo1/T030435.html?pravo=1>соутримувачем внутрішньобудинкових систем теплопостачання в будинку, що обслуговується КП ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92», отже, не відповідає за технічний стан внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 117). <http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2009_01_14/pravo1/KMP92572.html?pravo=1>

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що спільними неправомірними діями відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ЖУФ «Ренесанс ЛТД-92» позивачу завдано матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з них солідарно. Також вважав, що наявні підстави для відшкодування моральної шкоди.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції вважав, що судом першої інстанції при ухваленні рішення на порушення вимог ч. 4 ст. 338 ЦПК України не враховані висновки і мотиви, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 березня 2013 року, та не встановлені і не зазначені у рішенні суду причини залиття квартири АДРЕСА_1, стягнуто шкоду солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3, фірми «Ренесанс ЛТД-92», не зазначено в рішенні суду, чому саме з вказаних відповідачів слід стягнути шкоду і саме в солідарному порядку та залучено до участі у справі співвласника квартири АДРЕСА_2 - ОСОБА_3, який тривалий час не мешкає в квартирі та взагалі не мешкає на території України.

А також виходив з того, що складений акт про залиття квартири від 17 січня 2011 року вказує лише про можливість причин, з яких сталося залиття квартири, та можливість вини ОСОБА_2, тому вважав, що такий акт є фактично припущенням вини останньої. Інших доказів на підтвердження доводів позивача матеріали справи не містять, а також ОСОБА_3 взагалі не проживає у вказаній квартирі, а тому вважав відсутні підстави для покладення відповідальності на відповідачів.

Проте з такими висновками суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції залишено поза увагою те, що справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом (ч. 1 ст. 304 ЦПК України), тому невстановлення обставин, що складають предмет доказування у справі, та їх незазначення у рішенні суду першої інстанції не може бути підставою для відмови у позові.

Разом з тим відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1166> майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частиною другою статті 1166 ЦК України <nau://ukr/435-15|st1166> особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов'язок спростування презумпції вини шляхом доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

На підтвердження своїх доводів позивач посилався на складений акт від 17 січня 2011 року, відповідачем ОСОБА_2 вказаний акт не спростований, доказів протилежного матеріали справи не містять.

Відмовляючи у задоволенні позову з підстав відсутності доказів вини ОСОБА_2 у затопленні квартири позивача, суд апеляційної інстанції на порушення ст. ст. 303, 309 ЦПК України на вказані норми матеріального права уваги не звернув, не врахував, на кому в такому випадку покладено обов'язок доведення відсутності вини, не звернув уваги на презумпцію вини завдавача шкоди та у разі її неспростування юридичну підставу для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Отже, покладаючи в основу рішення суду заперечення відповідача ОСОБА_2 та вважаючи акт про залиття квартири від 17 січня 2011 року таким, що викладений на припущеннях, апеляційний суд не врахував вимоги ч. 4 ст. 60, ст. 57, 212 ЦПК України про те, що всі докази оцінюються у сукупності і жоден з них не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, відхиляючи одні докази і беручи за основу інші, суд має дати оцінку підстав для цього, що апеляційним судом зроблено не було.

Порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому рішення суду апеляційної інстанцій не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до цього ж суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Одеської області від 06 лютого 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до цього ж суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов О.В. Кадєтова В.І. Мартинюк Г.І. Мостова М.І. Наумчук