Справа № 459/110/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

13 лютого 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого- судді Кріль М.Д.

при секретарі Бойко М.А.

за участю: позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа: Міський сектор Головного управління Державної міграційної служби України) про надання дозволу на тимчасовий виїзд з України неповнолітньої дитини без згоди та супроводу батька та виготовлення проїзного документу дитині для виїзду за кордон,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка в січні 2015 року звернулася в суд з даним позовом, в заяві вказала, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 28.07.1998 року по 28.03.2006 року. Від подружнього життя у них народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. За рішенням суду місце проживання доньки після розірвання шлюбу було визначено з нею і на даний час дитина проживає разом з нею. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, не приймає будь-якої участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини. Жодних перешкод у спілкуванні з дочкою вона відповідачу не чинить, але всупереч цьому він не бажає спілкуватися з дитиною. Вона має намір на період літніх та зимових канікул виїхати за кордон з дочкою, але відповідач не надає згоди на виїзд дитини за кордон. Уточнивши позовні вимоги просить надати їй дозвіл на виготовлення проїзних документів для дочки без дозволу батька, а також надати їй дозвіл на виїзд неповнолітньої дочки за кордон без згоди батька в період літніх та зимових шкільних канікул.

В судовому засіданні позивачка позов підтримала, суду пояснила, що вона неодноразово зверталася до відповідача щоб він надав дозвіл на виготовлення документів для дитини для її виїзду за кордон разом з нею, дочка також сама просила відповідача надати дозвіл, однак він кожного разу відмовляє.

Належно повідомлений відповідач до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, з заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Третя особа подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Дослідивши докази суд встановив слідуюче.

Позивачка та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі до 28.03.2006 року, що стверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 від 28.03.2006 року.

Від подружнього життя у сторін народилася дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на даний час є неповнолітньою, що стверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 від 07.10.2002 року.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ч.2 ст. 154 СК України батьки мають право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересуватися по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, постановою КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року № 231.

У відповідності до ч.2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

За змістом Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою КМУ від 27.01.1995 року №57, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 - річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Крім того, в силу ст.7, 150, 155 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

В силу ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Як вбачається з матеріалів справи позивачка бажає оформити для дочки документи для виїзду за кордон в період з 19 червня 2015 року по 23 червня 2015 року - автобусний тур країнами Польща та Чехія, в період з 01 липня 2015 року по 20 липня 2015 року - Республіка Польща, в період з 01 серпня 2015 року по 25 серпня 2015 року - Республіка Польща, в період з 20 грудня 2015 року по 20 січня 2015 року - Арабська Республіка Єгипет.

Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що відмова відповідача в дачі згоди на виїзд дитини за кордон порушує право дитини на оздоровлення та відпочинок за кордоном, дитина не досягла 16-ти річного віку, суд вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Надати дозвіл ОСОБА_1 на виїзд за кордон України неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2 в період з 19 червня 2015 року по 23 червня 2015 року - автобусний тур країнами Польща та Чехія, в період з 01 липня 2015 року по 20 липня 2015 року - Республіка Польща, в період з 01 серпня 2015 року по 25 серпня 2015 року - Республіка Польща, в період з 20 грудня 2015 року по 20 січня 2015 року - Арабська Республіка Єгипет.

Надати ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення проїзного документу дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, для виїзду за кордон України, без дозволу (згоди) батька ОСОБА_2.

Судові витрати з відповідача не стягувати на прохання позивачки

Копію рішення направити відповідачу.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Львівської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення може бути переглянуте Червоноградським міським судом Львівської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: М. Д. Кріль