Справа № 265/623/15-ц
Провадження № 2/265/656/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Скоробогатько Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Житлово-комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс», -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду із позовом до відповідачів, посилаючись на те, що вона та її син, ОСОБА_5, є власниками кв. АДРЕСА_1. У вказаній квартирі зареєстровані відповідачі, які є дітьми ОСОБА_5 Відповідачі при цьому не мешкають за вказаною адресою з 2009 року, бо виїхали разом із їх матір'ю. Внаслідок цього позивачці чиняться перешкоди з боку останніх в частині користування належним їй майном. До того ж позивачка змушена нести витрати за комунальними платежами замість відповідачів. Оскільки відповідачі мешкають за іншою адресою, а добровільно вирішити спір не вдається можливим, то просила суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування кв. АДРЕСА_1.

У судове засідання позивачка не з'явилась, надавши суду заяву з проханням вирішити спір за її відсутності, задовольнивши заявлений позов.

Відповідач, ОСОБА_3, надав суду заяву з проханням вирішити спір на користь позивачки, бо в теперішній час офіційно зареєстрований в м. Сімферополь.

Відповідачка, неповнолітня ОСОБА_2, також надала суду заяву з проханням вирішити справу у її відсутність та на користь ОСОБА_1, оскільки вона офіційно зареєстрована в м. Сімферополі, де постійно проживає разом із матір'ю.

Від малолітнього ОСОБА_4, також надійшла заява, в якій він просив зняти його з реєстрації по АДРЕСА_1, бо прописаний та постійно проживає в м Сімферополь разом із матір'ю.

Законний представник відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_4, мати останніх, ОСОБА_6, надала заяву суду з проханням задовольнити заявлені вимоги позивачки, не заперечуючи проти зняття з реєстрації з кв. АДРЕСА_1 своїх дітей, які постійно зареєстровані в м. Сімферополь.

Від ОСОБА_5, який до суду не з'явився, надійшла заява з тим, що він не заперечує проти зняття з реєстрації з належної йому квартири АДРЕСА_1, відповідачів, які приходяться йому дітьми.

Представник Служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, яка діє на підставі довіреності, Халайджян К. А., не заперечувала проти задоволення заявлених позовних вимог, вважаючи, що права дітей при вирішенні вказаного спору дотримуються.

Представники ЖКП «Азовжитлокомплекс», будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду не з'явились за невідомих суду причин.

Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного вмотивування.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності 2/3 частки кв. АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 листопада 1994 року, зареєстрованим в Маріупольському БТІ 15 грудня 1994 року, а також свідоцтвом про право на спадщину від 16 березня 2010 року, що також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23 березня 2010 року (а. с. 6, 7, 8).

В свою чергу ОСОБА_5 є власником 1/3 частки кв. АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 17 листопада 1994 року, зареєстрованим в Маріупольському БТІ 15 грудня 1994 року (а. с. 6).

За змістом ст. ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Суд за матеріалами справи встановив, що відповідачі зареєстровані в АДРЕСА_1, що підтверджується особовим рахунком за цією адресою, наданим ЖКП «Азовжитлокомплекс» (а. с. 10).

Згідно до ст. 405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. При цьому житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Стаття 3 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК) визначає, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом та мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

В контексті ст. 405 ЦК вимога спільного проживання є додатковою і має обов'язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім'ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним.

За ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до акту від 26 листопада 2014 року, складеного представниками ЖКП «Азовжитлокомплекс», вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по АДРЕСА_1, будучи зареєстрованими, не мешкають з 2009 року, що підтверджують сусіди (а. с. 9).

При цьому факт реєстрації відповідачів в м. Сімферополь підтверджується копіями паспортів, а також довідками учбових закладів та житлової організації щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а. с. 22, 24, 25, 27, 28, 29).

Таким чином суд встановив, що відповідачі не мешкають в спірному житловому приміщенні, є зареєстрованими в м. Сімферополь, тому чинять тим самим перешкоди ОСОБА_1 у володінні належним їй нерухомим майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У судовому засіданні натомість було підтверджено, що відповідачі не мешкають разом із позивачкою в кв. АДРЕСА_1 більше п'яти років, тому втратили право користування цим житловим приміщенням.

Враховуючи, що мається відповідна згода співвласника кв. АДРЕСА_1, ОСОБА_5, то суд вважає необхідним заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, треті особи: ОСОБА_5, Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Житлово-комунальне підприємство «Азовжитлокомплекс», - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, 1992 року народження, ОСОБА_2, 1998 року народження, ОСОБА_4, 2002 року народження, такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подання апеляційної скарги через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя.

Суддя