Справа № 758/8018/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2015 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Шаховніної М. О. ,

при секретарі - Якимович К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом прокуратури Подільського району міста Києва в інтересах ОСОБА_1 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Подільського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві про визнання права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року прокуратура Подільського району міста Києва в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Подільського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві про визнання права користування житловим приміщенням.

Свої вимоги мотивують тим, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 15.05.1995 року № 142 "Про передачу основних фондів комунальної власності місту", гуртожиток для сімейних по АДРЕСА_2, що належав до житлового фонду "Заводу залізобетонних виробів" ВАТ "Державний будівельний комбінат №4", який входив до складу корпорації "Київміськбуд", з 01.01.1995 року на праві повного господарського відання закріплений за державною комунальною холдинговою компанією "Київміськбуд", а Розпорядженням КМДА від 10.12.2004 року даний будинок визнаний житловим будинком для малосімейних та переданий до комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва.

Вказують, що 03 лютого 1999 року ОСОБА_2, матері ОСОБА_1, інтереси якого вони представляють, як працівнику ЗЗВ ВАТ ДБК-4, ЖУ "Західне" ДП "ЕКОС" був виданий ордер № 54 на родину з трьох осіб - її, чоловіка ОСОБА_3 та сина, на поселення в службове жиле приміщення, а саме кімнату АДРЕСА_1. ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована в даній кімнаті з 06.02.1998 року по день смерті ( 23.10.2005 року), остання справно сплачувала плату за житлово-комунальні послуги.

Зазначають, що згідно поверхового плану, складеного КП БТІ в м. Києві, нумерація кімнати АДРЕСА_1 була змінена на квартиру АДРЕСА_1

У позовній заяві представник Прокуратури зазначає, що згідно акту КП "Синьоозерне Подільського району м. Києва" ОСОБА_1 разом із батьком ОСОБА_3 мешкають у квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання.

Вказують, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 неодноразово звернувся до відповідача з заявами щодо постановки його та сина на реєстраційний облік у даній квартирі та видачі ордеру серії Б на займане приміщення, однак останнім було відмовлено, посилаючись на те, що ними не надано доказів законності вселення в спірну квартиру.

Посилаючись на ст. 64, 65 ЖК України, враховуючи те, що ОСОБА_1 вселився у спірну квартиру як член сім"ї, а саме син ОСОБА_2, постійно разом з батьком сплачує житлово-комунальні послуги за дану квартиру, позивач просить визнати за ОСОБА_1 право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_2 та зобов'язати Подільський РВ ГУ ДМС України в місті Києві провести реєстрацію місця проживання останнього у даній квартирі.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 17 листопада 2015 року позов прокуратури Подільського району міста Києва в інтересах ОСОБА_1 до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації, Подільського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві залишено без розгляду в частині зобов'язання зареєструвати.

У судовому засіданні представник прокуратури Подільського району міста Києва позовні вимоги підтримала у повному обсязі за тих же підстав, просила їх задовольнити.

ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги прокуратури Подільського району міста Києва підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні не заперечував проти задоволення вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_2.

Представник Подільського районного відділу ГУ ДМС України в місті Києві у судове засідання не з"явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, ОСОБА_1, вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справи у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин у справі.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 15.05.1995 року № 142 "Про передачу основних фондів комунальної власності місту", гуртожиток для сімейних по АДРЕСА_2, що належав до житлового фонду "Заводу залізобетонних виробів" ВАТ "Державний будівельний комбінат №4", який входив до складу корпорації "Київміськбуд", з 01.01.1995 року на праві повного господарського відання закріплений за державною комунальною холдинговою компанією "Київміськбуд" (а.с. 39-41).

Рішенням АТ ХК "Київміськбуд" від 31.10.1995 року № 4 "Про створення дочірнього підприємства по експлуатації та ремонту житлового фонду та об'єктів соціаль-побутового призначення "ЕКОС" ХК "Київміськбуд" та затвердження його статуту", створене ДП "ЕКОС", якому з моменту державної реєстрації (04.12.1995 року) переданий та закріплений на праві повного господарського відання житловий фонд АТ ХК "Київміськбуд", в тому числі і гуртожиток по АДРЕСА_2 ( а.с. 42-46), рішенням АТ ХК "Київміськбуд" від 11.03.1996 року № 5 "Про реорганізацію структури ДП "ЕКОС"" даний будинок передано на баланс ЖУ "Західне" ДП "ЕКОС" ( а.с. 47-48).

Розпорядженням КМДА від 12.09.2012 року № 1605 даний будинок визнаний житловим будинком для малосімейних та переданий до комунальної власності територіальної громади Подільського району м. Києва ( а.с. 49). Вподальшому Розпорядженням Подільської РДА в м. Києві від 29.01.2015 року № 50 будинок по АДРЕСА_2 переданий на баланс та закріплений на праві повного господарського відання за КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" ( а.с. 51-52).

У судовому засіданні встановлено, що 03 лютого 1999 року ОСОБА_2, матері ОСОБА_1, інтереси якого представляє позивач, як працівнику ЗЗВ ВАТ ДБК-4, ЖУ "Західне" ДП "ЕКОС" був виданий ордер № 54 зі скороченою відміткою "3л/м" на поселення в службове жиле приміщення, а саме кімнату АДРЕСА_1 ( а.с. 11).

Відповідно до інформації, наданої ПАТ ХК "Київміськбуд" від 03 липня 2015 року, скорочення "3л/м", що міститься в ордері № 54 від 03.02.1999 року , виданому ОСОБА_2 на поселення в кімнату АДРЕСА_1 означає, що даний ордер видано на 3 (три) ліжко-місця в зазначеній кімнаті ( а.с. 12).

Таким чином, ОСОБА_2 заселилася в кімнату АДРЕСА_1 на підставі ордеру № 54 від 03.02.1999 року виданому на родину з трьох осіб - неї, її чоловіка ОСОБА_3 (а.с. 8) та сина ОСОБА_1 (а.с 6).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть ( а.с. 9).

Згідно довідки, виданої ЖУ "Південне" ДП "ЕКОС" від 28.10.2005 року № 2769 ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована в кімнаті АДРЕСА_1 з 06.02.1998 року по день смерті (а.с. 15), згідно довідки виданої ЖУ "Південне" ДП "ЕКОС" від 28.09.2005 року остання справно сплачувала плату за житлово-комунальні послуги ( а.с. 13).

Згідно поверхового плану, складеного КП БТІ в м. Києві, нумерація кімнати АДРЕСА_1 була змінена на квартиру АДРЕСА_2 ( а.с. 55).

З акту КП "Синьоозерне Подільського району м. Києва" від 05 березня 2013 року вбачається, що ОСОБА_1 разом із батьком ОСОБА_3 мешкають у квартирі АДРЕСА_2 без реєстрації місця проживання ( а.с. 22).

Відповідно до інформації, наданої КП "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва" від 18.06.2015 року № 90/2, за адресою АДРЕСА_2 згідно картотеки ЖЕД-708 "Синьоозерне" ніхто не зареєстрований ( а.с. 54).

Представник позивача у судовому засіданні зазначала, що батько ОСОБА_1 - ОСОБА_3 неодноразово звернувся до відповідача, КП "Синьоозерне Подільського району м. Києва", Подільського РВ ГУ ДМС України в м. Києві з заявами щодо постановки його та сина на реєстраційний облік у даній квартирі та видачі ордеру серії Б на займане приміщення, однак останнім було відмовлено, посилаючись на те, що ними не надано доказів законності вселення в спірну квартиру (а.с. 16-18).

Причиною звернення прокурора до суду з даною позовною заявою на захист житлових прав ОСОБА_1 стала відмова відповідача в добровільному порядку визнати за останнім та його батьком право на користування займаним житловим приміщенням.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України.

Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Статтями 127-129 ЖК України передбачено, що для проживання робітників у період роботи можуть використовуватися гуртожитки Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної в місті Ради народних депутатів.

Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу.

Ордер на жиле приміщення видається громадянинові на вільне жиле приміщення на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду (ст. 58 ЖК України).

Ордер на жиле приміщення може бути визнаний недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян і організації на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім'ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки.

Згідно ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 „Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя " визначено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 вселився у кімнату АДРЕСА_1 як член сім"ї наймача (як син). Після смерті ОСОБА_2 останній користується спірним жилим приміщенням, несе разом з батьком витрати по його утриманню.

На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані та знайшли своє доведення в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню.

На підставі ст. ст.9, 36, 45, 64, 67, 71, 72, 128 ЖК України, та керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 84, 88, 208, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування житловим приміщенням, а саме: АДРЕСА_2

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва шляхом подання через Подільський районний суд міста Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя М. О. Шаховніна