Справа пр. №2/756/967/15
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2015 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Андрейчука Т.В.

при секретарі - Ліщенко Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2014 року позивач приватне акціонерне товариство "ПРОСТО-Страхування" (далі - ПрАТ "ПРОСТО-Страхування") звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідачів приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія"), ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що між ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів від 11 серпня 2012 року серії АТК №219480, предметом якого було страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2.

11 серпня 2012 року на пр-ті Героїв Сталінграда в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілів CHEVROLET Lacetti, д.р.н. НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_6, HYUNDAI IX35, д.р.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_7, SKODA Roomster, д.р.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_8, PEUGEOT Partner, д.р.н. НОМЕР_6, яким керувала ОСОБА_9, HYUNDAI Grandeur, д.р.н. НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_1

Позивач стверджував, що винуватцем дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_1

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 11 серпня 2012 року, автомобіль VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, отримав механічні пошкодження. Розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля, яким є ОСОБА_3, склав 42357,55 грн.

Позивач зазначив, що вказана подія за участю застрахованого автомобіля визнана ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" страховою та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у сумі 42357,55 грн.

30 квітня 2013 року сума страхового відшкодування у розмірі 42357,55 грн була сплачена ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" страхувальнику.

На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику за договором добровільного страхування транспортних засобів від 11 серпня 2012 року серії АТК №219480 страхове відшкодування, до нього у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, котрим є ОСОБА_1

У зв'язку з тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля HYUNDAI Grandeur, д.р.н. НОМЕР_7, була застрахована у ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", позивач звернувся до цього страховика з вимогою сплатити страхове відшкодування. Проте ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" у добровільному порядку відшкодувало ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" лише 32442,98 грн.

З цих підстав позивач просив стягнути з відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" суму страхового відшкодування у розмірі 8914,57 грн, а відповідача ОСОБА_1 - франшизу у сумі 1000,00 грн. Також позивач просив суд стягнути з відповідачів судовий збір у сумі 243,60 грн.

У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги свого довірителя підтримали, просили суд їх задовольнити.

Представник відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" у судовому засіданні проти позову ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" в частині вимог до його довірителя заперечував, пояснив, що позивачем при розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, не було враховано коефіцієнт зносу транспортного засобу. У свою чергу, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" сума страхового відшкодування була визначена з урахуванням зносу автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, а тому підстави для задоволення позову відсутні.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", показання свідка, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 11 серпня 2012 року між ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів серії АТК №219480, предметом якого було страхування ризиків, пов'язаних з володінням, користуванням, розпорядженням належним страхувальнику на праві власності автомобілем VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2 (а. с. 5).

11 серпня 2012 року на пр-ті Героїв Сталінграда в м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобілів CHEVROLET Lacetti, д.р.н. НОМЕР_3, яким керувала ОСОБА_6, HYUNDAI IX35, д.р.н. НОМЕР_5, під керуванням ОСОБА_7, SKODA Roomster, д.р.н. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_8, PEUGEOT Partner, д.р.н. НОМЕР_6, яким керувала ОСОБА_9, HYUNDAI Grandeur, д.р.н. НОМЕР_7, під керуванням ОСОБА_1 (а. с. 10-13).

Нереабілітуючі підстави для закриття кримінального провадження - це ті підстави, що звільняють від відповідальності та покарання особу, визнану винною у вчиненні злочину. До таких підстав відноситься, зокрема, закриття кримінальної справи у зв'язку з примиренням винного з потерпілим (ст. 46 КК України). Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 13 травня 2013 року закрито кримінальне провадження №1-кп/756/273/13 стосовно ОСОБА_1 за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, у зв'язку примиренням його з потерпілим. Цією постановою встановлено, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, CHEVROLET Lacetti, д.р.н. НОМЕР_3, HYUNDAI IX35, д.р.н. НОМЕР_5, SKODA Roomster, д.р.н. НОМЕР_4, PEUGEOT Partner, д.р.н. НОМЕР_6, HYUNDAI Grandeur, д.р.н. НОМЕР_7, трапилась з вини водія ОСОБА_1 (а. с. 14-16).

За приписами ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, винуватцем дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю автомобілів VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, CHEVROLET Lacetti, д.р.н. НОМЕР_3, HYUNDAI IX35, д.р.н. НОМЕР_5, SKODA Roomster, д.р.н. НОМЕР_4, PEUGEOT Partner, д.р.н. НОМЕР_6, HYUNDAI Grandeur, д.р.н. НОМЕР_7, є водій ОСОБА_1

Внаслідок згаданої дорожньо-транспортної пригоди автомобіль, власником якого ОСОБА_3, отримав механічні пошкодження. Згідно зі звітом з оцінки транспортного засобу від 27 березня 2013 року №7402/58537, складеним фізичною особою-підприємцем ОСОБА_10, розмір матеріальних збитків, заподіяних власнику автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, становив 38831,54 грн (а. с. 17-39). Вартість відновлювального ремонту цього транспортного засобу склала 42837,55 грн, що підтверджується рахунками від 14 березня 2013 року №СЗ00235769/СС00162369 та від 19 квітня 2013 року №СЗ00235769/СС00165262 (а .с. 40, 57).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана однієї особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 990 ЦК України, яка кореспондується з положеннями ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється.

Враховуючи те, що внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобілю VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, спричинено механічних пошкоджень, ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" за договором добровільного страхування транспортних засобів від 11 серпня 2012 року серії АТК №219480 складено страховий акт від 28 березня 2013 року №58537, яким даний випадок визнаний страховим, та прийнято рішення про виплату страхувальнику ОСОБА_3 страхового відшкодування у сумі 37551,00 грн (а. с. 49, 50, 51). Після цього було з'ясовано, що для повного відновлення пошкодженого автомобіля необхідно також замінити блок керування подушкою безпеки, а тому страховиком було складено додатковий страховик акт на суму 4806,50 грн (а. с. 53, 54-55, 56, 57, 58-72, 74, 75).

П. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором.

04 квітня 2013 року позивачем сплачено ОСОБА_3 страхове відшкодування у сумі 37551,00 грн, а 30 квітня 2013 року - ще 4806,50 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №8880 і №12146 (а. с. 52, 76). Отже, загальна сума страхового відшкодування, яку страховик сплатив ОСОБА_3, склала 42357,00 грн.

За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, цивільна відповідальність ОСОБА_1. за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля HYUNDAI Grandeur, д.р.н. НОМЕР_7, була застрахована ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" згідно з полісом АЕ/0279973. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну складає 50000,00 грн, франшиза за договором - 1000,00 грн. (а. с. 114).

Відтак, при вирішенні даного спору застосуванню підлягають також норми Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до цього Закону потерпілим, які є юридичними особами, страховиком відшкодовується виключно шкода, заподіяна майну.

За приписами ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2% від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту, яка підлягає стягненню з винної особи.

З наведеного вбачається, що обов'язок відшкодувати ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" витрати, пов'язані з виплатою ним страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортних засобів від 11 серпня 2012 року серії АТК №219480, в межах ліміту відповідальності страховика (за вирахуванням франшизи) покладається на ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія".

На виконання приписів п. 22.1, п. 22.2 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" сплатило ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" 32442,98 грн у якості відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою позивачем страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортних засобів від 11 серпня 2012 року серії АТК №219480 (а. с. 112, 113). Повністю відшкодувати витрати ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" відповідач ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" відмовилось, мотивуючи це тим, що при розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, не було враховано коефіцієнт зносу транспортного засобу.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ст. 1192 ЦК України).

Згідно з п. 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування колісного транспортного засобу, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування колісним транспортним засобом (втрати товарної вартості).

Ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Порядок розрахунку зносу транспортних засобів врегульовано п. 7.37., п. 7.3.8., п. 7.3.9. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092. Так, відповідно до п. 7.3.8., п. 7.3.9. цієї Методики при визначенні вартості відновлювального ремонту транспортного засобу коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та для складників колісних транспортних засобів, строк експлуатації яких не перевищує 5 років - для легкових колісних транспортних засобів виробництва країн СНД, 7 років - для інших легкових колісних транспортних засобів тощо. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо колісні транспортні засоби експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо колісні транспортні засоби експлуатувалися в умовах, визначених у п. 4 таблиці 4.1 додатка 4.

Позаяк строк експлуатації автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, на момент дорожньо-транспортної пригоди не перевищував 7 років, при визначенні вартості його відновлювального ремонту коефіцієнт фізичного зносу дорівнював нулю. Належних та допустимих доказів на підтвердження наявності обставин, зазначених в п. 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, матеріали справи не містять.

Отже, твердження ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія", що при розрахунку вартості відновлювального ремонту автомобіля VOLKSWAGEN Polo, д.р.н. НОМЕР_2, потрібно враховувати коефіцієнт зносу транспортного засобу, є хибним.

Зважаючи на те, що ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" сплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспортних засобів від 11 серпня 2012 року серії АТК №219480 у сумі 42357,00 грн, ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" у добровільному порядку сплатило позивачеві 32442,98 грн в якості відшкодування витрат, пов'язаних зі сплатою ним страхового відшкодування, решту витрат у позасудовому порядку не компенсовано, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" на користь ПрАТ "ПРОСТО-Страхування" ці витрати у сумі 8914,57 грн (42357,55 грн - 32442,98 грн - 1000,00 франшизи = 8914,57 грн).

Франшиза у сумі 1000,00 грн підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ПрАТ "ПРОСТО-Страхування".

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно до задоволених вимог: 219,03 грн (8914,00 грн / 9914,57 грн х 243,60 грн = 219,03 грн) - з ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія"; 24,55 грн (1000,00 грн / 9914,57 грн х 243,60 грн = 24,57 грн)- з ОСОБА_1

З огляду на вищевикладене, відповідно до ст. ст. 16, 610, 625, 979-985, 988-993, 1188, 1194 Цивільного кодексу України, ст. ст. 16, 22, 27 Закону України "Про страхування", ст. ст. 12, 22, 29 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів", п. 2.4., п. 7.37., п. 7.3.8., п. 7.3.9. Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" до приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія", ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування, - задовольнити.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" в порядку суброгації витрати пов'язані з виплатою страхового відшкодування у сумі 8914 (вісім тисяч дев'ятсот чотирнадцять) гривень 57 (п'ятдесят сім) копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" франшизу у сумі 1000 (тисяча) гривень 00 (нуль) копійок.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Українська пожежно-страхова компанія" на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" судовий збір у сумі 219 (двісті дев'ятнадцять) гривень 03 (три) копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-Страхування" судовий збір у сумі 24 (двадцять чотири) гривні 57 (п'ятдесят сім) копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.В. Андрейчук