Справа №489/9703/14-ц 22.07.2015 22.07.2015 22.07.2015
Провадження №22-ц/784/1260/15
Провадження № 22ц/784/1260/15 Головуючий у 1-ї інстанції Спінчевська Н.А.
Категорія 27 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2015 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

при секретарі: Свіщук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2 і ОСОБА_3

на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року

за позовом

Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра»

(далі ПАТ «КБ «Надра)

до ОСОБА_2, ОСОБА_3

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

26 грудня 2014 року ПАТ «КБ «Надра» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку 253 142 грн. 56 коп. заборгованості за кредитним договором.

Позивач зазначав, що позичальник ОСОБА_2 в порушення умов укладеного з ним та його поручителем ОСОБА_3 договору «Автопакет» від 12 березня 2008 року у встановлені строки не погашає суму основного кредиту та проценти за користування кредитом, а тому він має право вимагати повернення кредитних коштів від позичальника та поручителя в солідарному порядку з урахуванням штрафних санкцій.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року позов задоволено частково, ухвалено про стягнення з відповідачів на користь ПАТ «КБ «Надра» 127535 грн. 56 коп. основного боргу, проценти по кредиту 75 642 грн. 39 коп. і 30 722 грн. 25 коп. пені. З кожного із відповідачів на користь банка стягнуто по 1 169 грн. 51 коп. судових витрат. В іншій частині відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 і ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просять скасувати рішення суду і ухвалити нове.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12 березня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є позивач, і ОСОБА_2 як позичальником, та ОСОБА_3 як поручителем укладено кредитний договір «Автопакет» №08/03/2008/980 К-655, за яким позичальник отримав 192 420 грн. 00 коп. під 19,4% на місяць строком до 11 березня 2015 року, а поручитель взяв на себе обовязок нести солідарну відповідальність за належне виконання умов договору. Предметом застави за договором визначено автомобіль марки «Skoda Oktavia Combi 2.0», 2008 року випуску, р/н НОМЕР_1.

Банк виконав свої зобовязання перед позичальником, надавши йому обумовлений договором кредит.

Проте, в порушення наведених вимог закону, боржник належним чином не виконав свої зобовязання, а саме порушив строки внесення щомісячно визначеного платежу в сумі 4256 грн. 47 коп., в звязку з чим виникла заборгованість.

Станом на 10 грудня 2014р. заборгованість позичальника за кредитним договором склала 253 142 грн. 56 коп. (127 535 грн. 92 коп. основний борг по кредиту, 75 642 грн. 39 коп. - проценти за користування кредитом, 30 722 грн. 25 коп. пеня, 19 242 грн. 00 коп. - штраф).

Письмова вимога ПАТ КБ «Надра» про усунення порушень умов кредитного договору і дострокове повернення кредиту направлена на адресу позичальника та поручителя 30 жовтня 2014 року.

Установивши такі факти, суд на виконання вимог ст. ст. 214, 215 ЦПК України вірно визначився із характером спірних правовідносин та правовою нормою, що підлягає застосуванню, врахував положення ст. ст. 526, 553, 1049, 1054 ЦК України та відповідні положення договорів кредиту і поруки й обґрунтовано задовольнив позов банка щодо стягнення основного боргу за кредитом, процентами та пенею. В стягненні штрафу відмовив виходячи з відсутності підстав для його нарахування.

За такого, висновки суду є мотивованими та обґрунтованими.

Доводи ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в апеляційній скарзі щодо відсутності підстав для повторного стягнення заборгованості спростовуються матеріалами іншої цивільної справи, за якими рішення, яке б набрало законної сили, про стягнення заборгованості за зазначеним кредитним договором, судом не ухвалювалося. Попередній позов банка по іншій цивільній справі залишено без розгляду, що надало йому право на повторне звернення до суду із вищезазначеним позовом.

За такого, підстав для закриття провадження у справі, у суду першої інстанції не було.

Щодо наявності предмета застави, то його оцінка не може впливати на розмір суми, нарахованої банком заборгованості по кредиту.

Окрім цього, у випадку продажу автомобіля як предмета застави, загальна сума заборгованості може бути зменшена в порядку виконання судового рішення шляхом зарахування суми, що виручена від продажу транспортного засобу, в рахунок погашення боргу.

За таких обставин, колегія суддів, перевіривши рішення суду першій інстанції в межах апеляційної скарги, не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 і ОСОБА_3 відхилити, а рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 31 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуюча

Судді