АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2763/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2014 року про накладення арешту на майно у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнання спільною сумісною власністю майна набутого за час спільного проживання , -

в с т а н о в и л а :

07 серпня 2014 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та визнання майна набутого за час спільного проживання спільною сумісною власністю подружжя, посилаючись на те, що 22 липня 1995 року між ним та відповідачем було укладено шлюб, від якого у них народився син ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та який, 19 листопада 2004 року було розірвано рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Позивач вказує у позові, що припинені шлюбні стосунки між ним та відповідачем були відновлені в серпні 2005 року. Вони знову спільно проживали без реєстрації шлюбу однією сімєю, як подружжя, в квартирі АДРЕСА_1 до жовтня 2011 року, та у вказаний період набули майно домашнього вжитку та автомобіль НОМЕР_1. Тому ОСОБА_7 звернувся до суду із даним позовом та просив встановити факт його спільного проживання однією сімєю без шлюбу з ОСОБА_6 в період з серпня 2005 року по жовтень 2011 року. Визнати за ним та ОСОБА_6 право спільної сумісної власності на автомобіль НОМЕР_1 та предмети побутового майна, а саме: газова плита «Норд»-600 грн., кухонні меблі-2500 грн., газова колонка-1300 грн., меблева стінка дитяча-3500 грн., комод для білизни-900 грн., диван розкладний-1500 грн., тумба-стіл-1200 грн., крісло, диван-800 грн., комплект меблів спальної кімнати-5800 грн., килимове покриття 6 м х 3,25 м-1300 грн., килимове покриття 6 м х 2,5 м-1100 грн., пральна машинка автомат «LG»-3600 грн., мясорубка «Ельво»-1200 грн., міксер «Зануссі»-630 грн., мікрохвильова піч-400 грн., блендер-550 грн., пилосмок «LG»-460 грн., музичний центр «Панасонік»-1500 грн., відеомагнітофон «GUC»-850 грн., ДВД програвач «Sven»-480 грн., телевізор «JVC»-2700 грн., компютер «Panasonic»-2009 року-6500 грн., намет 6-ти місний-2010 року-1500 грн. та стягнути з відповідача ОСОБА_6 на його користь судові витрати.

22.08. 2014 року ОСОБА_7 подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження автомобіля НОМЕР_1 та предметів побутового майна згідно вказаного переліку в позовній заяві.

Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2014 року у даній справі накладено арешт та заборону відчуження на: автомобіль НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА № 581042 від 23 серпня 2006 року на імя ОСОБА_6В.) та домашнє майно: газову плиту «Норд»-600 грн., кухонні меблі-2500 грн., газову колонку-1300 грн., комод для білизни-900 грн., диван розкладний-1500 грн., тумбу-стіл-1200 грн., крісло-диван-800 грн., комплект меблів спальної кімнати-5800 грн., килимове покриття 6 м х 3,25 м-1300 грн., килимове покриття 6 м х 2,5 м-1100 грн., пральну машинку автомат «LG»-3600 грн., мясорубку «Ельво»-1200 грн., міксер «Зануссі»-630 грн., мікрохвильову піч-400 грн., блендер-550 грн., пилосмок «LG»-460 грн., музичний центр «Панасонік»-1500 грн., відеомагнітофон «GUC»-850 грн., ДВД програвач «Sven»-480 грн., телевізор «JVC»-2700 грн., компютер «Panasonic»-2009 року-6500 грн., намет 6-ти місний-2010 року-1500 грн., яке знаходиться за місцем проживання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_3, АДРЕСА_2.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_6 оскаржила її в апеляційному порядку разом з рішенням суду. В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що не скасування ухвали про накладення арешту та заборони відчуження належного їй автомобіля НОМЕР_1 та вищезазначеного домашнього майна при скасуванні рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року позбавляє її можливості користуватися, розпоряджатися та володіти своїм майном на власний розсуд, чим порушує її право приватної власності. Тому просить скасувати ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2014 року про накладення арешту та заборону відчуження на автомобіль та домашнє майно. Судові витрати покласти на позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта та її представників, позивача та його представника, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Задовольняючи заяву представника позивача про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції є обґрунтованими і такими, що відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розяснено, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п. 4 даної Постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегія суддів вважає, що вказані вимоги судом виконані, а ухвала про забезпечення позову постановлена без порушення норм матеріального і процесуального права.

Із позовної заяви ОСОБА_7 вбачається, що він звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнання спільною сумісною власністю майна набутого за час спільного проживання, тобто спір між сторонами виник з приводу рухомого майна, яким користується відповідач.

Як вбачається із матеріалів справи рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року позов задоволено частково, встановлено факт спільного проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 з ОСОБА_6 в період з серпня 2005 року по жовтень 2011 року та визнано їх спільною сумісною власністю автомобіль ВАЗ 21150, д.н.з СА 5427 АН та перелік рухомого майна, яке знаходиться в квартирі АДРЕСА_3. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_7 до ОСОБА_6 відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 судові витрати, яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 листопада 2015 року залишено без змін.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Частиною 6 вказаної статті визначено, що якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили. Проте суд може одночасно з ухваленням судового рішення або після цього постановити ухвалу про скасування заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки судом першої інстанції при постановлені даної ухвали вірно оцінено обставини справи, обґрунтованість вимог позивача, в звязку із чим суд дійшов правильного висновку про забезпечення позову у даній справі, наклавши арешт та заборону відчуження на автомобіль НОМЕР_2 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу РСА № 581042 від 23 серпня 2006 року на імя ОСОБА_6В.) та перелік домашнього майна.

Оскільки ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 24 листопада 2015 року залишено без змін рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 24 вересня 2015 року, яким частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 та яке набрало законної сили і підлягає виконанню, то доводи апелянта про скасування ухвали від 22 серпня 2014 року про забезпечення позову є безпідставними та необґрунтованими, підлягають відхиленню, оскільки спростовуються вимогами чинного законодавства.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права, тому підстави для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 315, 317 ЦПК України, колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22 серпня 2014 року про накладення арешту на майно у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу та визнання спільною сумісною власністю майна набутого за час спільного проживання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :