АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/603/15Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Зінченко М. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоДмитренка М. І.
суддівКорнієнко Н. В. , Новікова О. М.
при секретаріПосипайко А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на ухвалу судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, третя особа: Катеринопільське відділення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міністерства доходів України в Черкаській області про звільнення від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16 серпня 2013 року між ним та Головним управлінням Держземагенства у Черкаській області було укладено договір оренди землі. Згідно договору відповідач передав земельну ділянку для ведення фермерського господарства в адміністративних межах Вікнинської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області.

Позивач посилався на невиконання відповідачем зобов'язань за договором оренди щодо надання земельної ділянки в користування та просив суд зобов'язати Головне управління Держземагенства у Черкаській області звільнити орендаря - ОСОБА_6 від сплати орендної плати за договором оренди землі за період з 13 грудня 2013 року по 26 лютого 2014 року включно в сумі 8 180, 26 грн.

Ухвалою судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2014 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із ухвалою судді суду першої інстанції, представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, як таку, що постановлена із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, а справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_6 - ОСОБА_8, дослідивши матеріали по справі в межах апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Відмовляючи у відкритті провадження, суддя виходив з того, що спірні правовідносини виникли внаслідок здійснення суб'єктом владних повноважень владних управлінських функцій у галузі земельних відносин з приводу виконання адміністративного договору, тому вказаний спір є публічно-правовим і не може розглядатися у порядку цивільного судочинства, а підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства Черкаським окружним адміністративним судом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду, оскільки він суперечить матеріалам справи і не ґрунтується на нормах цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до вимог ст. 311 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позов поданий фізичною особою ОСОБА_6 до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, суб'єкта владних повноважень з приводу неналежного виконання умов цивільно-правового договору - договору оренди землі.

Суддя суду першої інстанції прийшов до хибного висновку, що спірні правовідносини виникли з приводу виконання адміністративного договору.

Адміністративний договір - це угода, укладена суб'єктами адміністративного права на підставі адміністративно-правових норм у загальнодержавних та інших публічних інтересах, правовий режим якої визначається змістом владних повноважень, носієм яких є обов'язково одна зі сторін.

В даному випадку предметом спору є цивільно-правовий договір, та взаємні права і обов'язки його сторін.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

За частинами 1 і 2 ст. 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) компетенція адміністративних судів поширюється, зокрема, на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності, а також спори за зверненням суб'єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

З положень ст. ст. 13, 14, 140, 142, 143 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 167, 169, 374 ЦК України, ст. ст. 80, 84, 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України випливає, що органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у правовідносинах щодо розпорядження земельними ділянками державної та комунальної власності діють як органи, через які держава або територіальна громада реалізують повноваження власника земельних ділянок.

Реалізуючи відповідні повноваження, державні органи або органи місцевого самоврядування вступають з фізичними особами у цивільні правовідносини. У таких відносинах держава або територіальні громади є рівними учасниками земельних відносин з іншими юридичними та фізичними особами.

Таким чином, справи у спорах за участю державних органів та органів місцевого самоврядування, що виникають з правовідносин, у яких державні органи та органи місцевого самоврядування реалізують повноваження власника землі, підвідомчі судам цивільної юрисдикції.

Суддя вправі відмовити у відкритті провадження у справі лише з тих підстав, які передбачені законом. Такі підстави визначено у ч. 2 ст. 122 ЦПК.

Крім того, відповідно до роз'яснень, наданих у п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» земельні відносини, суб'єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об'єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї), регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5 Земельного кодексу України; далі - ЗК). Захист судом прав на землю у цих відносинах здійснюється способами, визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею 152 ЗК, у тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають із земельних відносин, у яких хоча б однією зі сторін є фізична особа, незважаючи на участь у них суб'єкта владних повноважень, згідно зі статтею 15 ЦПК розглядаються в порядку цивільного судочинства, зокрема, вирішення інших питань, що відповідно до закону необхідні для набуття і реалізації права на землю, про надання чи передачу земельної ділянки у власність або користування чи не вирішення цих питань, припинення права власності чи користування землею.

Отже, даний спір з приводу виконання сторонами цивільно-правового договору підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

З наведеного випливає, що суддя суду першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі з мотивів недотримання позивачем вимог ст. 122 ЦПК України допустив порушення згаданих вище норм процесуального права, а тому доводи апеляційної скарги є обґрунтованими і ухвала не може бути залишена в силі, оскільки винесена з порушенням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою і підлягає до задоволення, а ухвала судді про відмову у відкритті провадження до скасування, як постановлена з порушенням норм процесуального права, з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до Головного управління Держземагенства у Черкаській області, третя особа: Катеринопільське відділення Звенигородської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління Міністерства доходів України в Черкаській області про звільнення від сплати орендної плати за користування земельною ділянкою - задовольнити.

Ухвалу судді Катеринопільського районного суду Черкаської області від 19 грудня 2014 року по даній справі - скасувати.

Матеріали цивільної справи направити до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :