АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апел.провадження 22-ц/796/677/2015 Доповідач - Слободянюк С.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді - Слободянюк С.В.,

суддів - Лапчевської О.Ф., Корчевного Г.В.,

при секретарі - Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва на рішення Деснянського районного суду м. Києва віл 10 грудня 2014 року за позовом Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2014 року позовом Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва звернулись з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суму у розмірі 1672,63 грн., як переплату пенсії.

Позивач зазначав, що за рішенням Деснянського районного суду м.Києва відповідачу здійснено перерахунок пенсії за 2009 рік, постановою апеляційної інстанцією рішення суду першої інстанції було скасовано. При інвентаризації пенсійних справ постанови апеляційної інстанції не було виявлено, внаслідок чого переплачено пенсію.

Рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 10 грудня 2014 року у позові відмовлено.

Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м.Києва на рішення суду першої інстанції подали апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Справу розглянуто без участі апелянта, який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про що свідчить поштове зворотне відправлення від 05 січня 2015 року. Причини неявки суду не повідомлено, заяв про розгляд справи у відсутність апелянта суду не надано.

Відповідно до положення ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнав.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення скарги з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач перебуває на обліку в Управлінні пенсійного фонду України в Деснянському районні в м. Києві.

Відповідно до листа № 924 № 1016 від 14 травня 2014 року Головним Управлінням ПФУ в м.Києві Управлінню пенсійного фонду України в Деснянському районні в м. Києві запропоновано вирішити питання щодо відрахування переплати пенсії ОСОБА_2 в сумі 1672,63 грн. за період з 19 березня до 31 травня 2014 року (а.с.6).

07 серпня 2014 року позивач звернувся з претензією до відповідача про повернення у добровільному порядку вказаної суми, як надмірно виплаченої пенсії (а.с.5).

Позивачем суду надано копію постанови Деснянського районного суду м.Києва від 24 червня 2011 року (а.с.8,9), відповідно до якої зобов`язано Управління пенсійного фонду України в Деснянському районні в м. Києві здійснити з 23 листопада 2010 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_2 за 2009 року у розмірі 1650,43 грн.

Позивач зазначав, що на виконання вказаного рішення суду, відповідачу здійснено перерахунок та виплату пенсії.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року, вказана вище постанова суду першої інстанції скасована, постановлена нова постанова про відмову у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління пенсійного фонду України в Деснянському районні в м. Києві про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання вчинити перерахунок пенсії (а.с.10,11).

Відповідно до положень ст..10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом першої інстанції було встановлено, що позивачем постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2012 року отримано 19 березня 2014 року.

Як зазначено вище, листом Головного Управлінням ПФУ в м.Києві повідомляється про переплату пенсії ОСОБА_2 в сумі 1672,63 грн. за період з 19 березня до 31 травня 2014.

Позивач просить стягнути з відповідача переплачену суму у розмірі 1672,63 грн., посилаючись на постанову Деснянського районного суду м.Києва від 24 червня 2011 року, тоді, як даної постановою зобов`язано позивача здійснити виплату пенсії у розмірі 1650,43 грн.

Суду не надано належних та допустимих доказів (відомості, розрахункові рахунку, тощо), які б підтвердили здійснення переплати пенсії саме в тій сумі, яка зазначена у позовній заяві та періоди переплати.

За таких обставин, не вбачалось підстав для задоволення позову. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у позові, доводи апеляційної скарги правильність висновку суду не спростовують.

Керуючись ст.ст.303,307,308, 313 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м. Києва віл 10 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: