Справа № 152/2209/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24 лютого 2015 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Строгого І.Л.,

за участі:

секретаря - Палій М.Д.,

позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

у грудні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 16.10.2009 року.

Від спільного шлюбу у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку із чим між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, оскільки їх сім'я розпалася і існує лише формально. Спільно вони не проживають більше двох років.

Ухвалою суду від 23.12.2014 року провадження по справі було зупинено у зв'язку із наданням сторонам строку для примирення до 23.02.2015 року.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, на розірванні шлюбу наполягав, зазначив, що примирення між ним та відповідачем не відбулось та є неможливим.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові, заперечувала та зазначила, що хоча примирення між нею та позивачем не відбулось, однак, на її думку, воно є можливим.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, оцінивши дослідженні у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із такого.

Суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.10.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с. 5).

Від спільного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_2 (а.с. 6, 7).

Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною його рішення розірвати шлюб з відповідачем стало те, що спільне життя з відповідачем не склалось та збереження шлюбу вважає неможливим, оскільки у них різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку із чим між ними часто виникали непорозуміння та сварки. Сім'я розпалася і існує лише формально. Спільно вони не проживають більше двох років.

Відповідач у судовому засіданні визнала, що спільно з позивачем вони не проживають, однак розривати шлюб вона не згодна.

Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача.

Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються, Конституцією України та Сімейним кодексом України.

Так, згідно ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї.

Відповідно до ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб згідно ч. 1 ст. 36 СК України, є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

Статтею 55 СК України встановлено, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї.

Частиною 3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Згідно ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Згідно ст.ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача документально підтверджений судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області 16 жовтня 2009 року, актовий запис за № 99.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три) гривні 60 коп. судового збору.

Згідно ст.ст. 223, 294, 296 ЦПК України, рішення суду може бути оскаржене у апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя І.Л.Строгий