Номер провадження: 22-ц/785/901/15
Головуючий у першій інстанції Турецький О.С.
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про стягнення грошових коштів,

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014року ОСОБА_2 звернувся до суду з вищевказаним позовом до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) "Брокбізнесбанк". Уточнивши свої позовні вимоги в процесі розгляду справи, позивач просив стягнути з відповідача за Договором банківського строкового вкладу (депозиту) № D_200692371 від 08.01.2014 року грошові кошти за депозитним вкладом у сумі 1000000 грн., заборгованість за процентами, станом на 11.03.2014р. у розмірі 39068,49 грн., заборгованість за процентами за період з 11.03.2014р. по 24.06.2014р. ( 105 днів) у розмірі 66164,38 грн., 3% річних, починаючи з 12.03.2014р. за 105 днів у сумі 31172,05 грн., а всього просив стягнути 1166404,92 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позову позивач та його представник посилались на те, що після укладення договору банківського вкладу 03.02.2014 року ОСОБА_2 звернувся до банку з заявою про дострокове повернення вкладу, однак його заява банком задоволена не була, банк порушив свої зобов'язання перед позивачем, і до моменту звернення до суду вклад та проценти позивачу не виплатив.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилався на скрутне фінансове становище банку, на введення тимчасової адміністрації, та на початок процедури ліквідації банку, а також на можливість отримання позивачем частини суми відшкодування у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ПАТ "Брокбізнесбанк" (м. Київ, проспект Перемоги,41, ідентифікаційний код 19357489) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) грошові кошти у розмірі 1166404,92 грн. Стягнуто судові витрати.

В апеляційній скарзі ПАТ "Брокбізнесбанк" просить рішення суду від 09 липня 2014 року скасувати і ухвалити нове рішення про відмову позивачу у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Залучений апеляційним судом до участі у розгляді справи представник Фонду

гарантування вкладів фізичних осіб апеляційну скаргу підтримав.

Позивач ОСОБА_2 на неодноразові виклики у судове засідання, та всупереч визнанню явки обов'язковою, до апеляційного суду не з'явився.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п. 1,4 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є неповне з'ясування судом обставин справи, та порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову у повному обсязі, суд першої інстанції виходив з того, що право на отримання депозитного вкладу у позивача виникло 12 лютого 2014 року, що зобов'язання мають виконуватися сторонами належним чином, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається, та що відповідач, як особа, що порушила свої зобов'язання, повинен сплатити 3% річних.

З такими висновками суду колегія суддів погоджується частково.

За змістом ст. ст. 1058,1060-1062 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу ( вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника… Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Із матеріалів справи вбачається, що 08 січня 2014 року між ПАТ "Брокбізнесбанк" та ОСОБА_2 було укладено договір банківського строкового вкладу (депозиту) № D_200692371, у відповідності з яким, позивач-вкладник передав, а банк прийняв на зберігання строком на 62 дні ( з 08.01.2014р. до 11.03.2014р. - строк вкладу) грошові кошти у сумі 1000000 грн. на вкладний депозитний рахунок НОМЕР_2. (а.с.6) За договором сторони домовились, що банк щомісячно нараховує вкладникові проценти на суму вкладу - 23% річних. Проценти виплачуються вкладнику щомісячно та в останній день строку вкладу або в день повернення вкладу з інших підстав, передбачених договором шляхом безготівкового перерахування банком суми нарахованих процентів на рахунок, визначений в п. 1.7. цього договору ( НОМЕР_3). По закінченню строку вкладу банк повертає вкладникові у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок НОМЕР_3. Можливість пролонгації дії договору сторонами передбачено не було. (а.с.6) Згідно з квитанцією № 4 позивач 08 січня 2014 року вніс на депозитний рахунок НОМЕР_2 депозитний внесок у сумі 1млн. грн. (а.с.7)

03 лютого 2014 року позивач подав заяву в Одеське ГРВ АТ "Брокбізнесбанк" про дострокове повернення вкладу, ґрунтуючись на правилах ст.1060 ч.2 ЦК України. Позивач просив видати вклад готівкою 12 лютого 2014 року. ( а.с.15) Однак на заяву позивача 12 лютого 2014 року відповідач надав відповідь про відсутність у касі необхідної суми готівкових коштів. (а.с.16)

У відповідності зі ст. 2, ст.28ч.1,34ч.5,36ч.5, 44ч.5, 45ч.5, 46 ч.2 Закону України № 4452-УІ від 23.02.2012р. "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ( в редакції що діяла на момент існування правовідносин) тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом; Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх представникам та спадкоємцям у національній валюті України в готівковій або безготівковій формі не пізніше семи днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання; під час тимчасової адміністрації не здійснюється: 1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; 2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; 3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)…; Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку; Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку; Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються; з дня призначення уповноваженої особи Фонду: 1)припиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів)) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту); Якщо в банку, що ліквідується, здійснювалася тимчасова адміністрація, з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку тимчасова адміністрація банку припиняється; 3) строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав; 4) припиняється нарахування відсотків, неустойки (штрафу, пені) та застосування інших санкцій за всіма видами заборгованості банку…

Вбачається, що 28 лютого 2014 року на підставі Постанови Правління Національного банку України № 107 " Про віднесення ПАТ "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі Фонду) було прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації, строком на 3 місяці, а саме з 03.03.2014 року по 02.06.2014 року. Оскільки позивач подав заяву про дострокове повернення депозитного вкладу до початку введення тимчасової адміністрації, то банк зобов'язаний був за умовами договору і на підставі ст.1060 ч.2 ЦК України на вимогу вкладника грошові кошти( вклад) позивачу видати. Колегія суддів погоджується, що починаючи з 12 лютого 2014 року зобов'язання банку перед позивачем були порушеними.

Постановою Правління Національного банку України № 339 від 10 червня 2014 року банківську ліцензію у АТ "Брокбізнесбанк" було відкликано і вирішено банк ліквідувати. Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 45 від 11 червня 2014 року розпочато ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк" з відшкодуванням з боку Фонду гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами з 11 червня 2014 року, призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію банку провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Куреного О.В. на період з 11 червня 2014 року.

Із дослідженої апеляційним судом виписки по депозитному рахунку НОМЕР_2 (зупиненого 10.03.2014р.) вбачається, що у відповідності з умовами договору № D_200692371 відповідач 01.02.2014 року належно перерахував позивачу проценти по депозиту на рахунок НОМЕР_3 (зупинений 08.03.2014р.) у сумі 13863,01 грн., а 01.03.2014р. банк перерахував проценти по депозиту у сумі 17463,84 грн.(а.с.57,74,76) При цьому Фондом гарантування вкладів фізичних осіб по вкладному депозитному рахунку НОМЕР_2 було виплачено позивачу із коштів Фонду (нараховані 12.06.2014р.) 167378 грн.(а.с.57,74,76,78) Відтак, залишок не виплачених позивачу з депозитного рахунку грошових коштів складає 832621,70 грн., тоді як суд першої інстанції, не врахувавши вищенаведені вимоги закону, та не з'ясувавши у повному обсязі усіх обставин справи, помилково вважав невиплаченим позивачу увесь вклад у сумі 1 млн. грн., допустивши можливість часткового подвійного стягнення. Із дослідженої апеляційним судом виписки по рахунку позивача НОМЕР_3 (п.1.7. договору) вбачається, що нараховані банком проценти у сумі 13863,01 грн. позивач отримав шляхом зняття готівки, а проценти у сумі 17463,84 грн. позивачем отримано за рахунок коштів Фонду.(а.с.76) Відтак, на теперішній час позивачу не виплачено нараховані за час дії договору проценти у сумі 6301,37 грн. Надані відповідачем виписки банку ніким не спростовані, позивач та його представник від явки до апеляційного суду ухилились. Тоді як суд першої інстанції всупереч вимогам ст.10 ч.4 ЦПК України всебічному з'ясуванню усіх обставин справи не сприяв.

З огляду на сутність запровадження тимчасової адміністрації, на обмеження пов'язані з цим, на факт призначення уповноваженої особи Фонду, та на те, що договір банківського строкового вкладу (депозиту) № D_200692371 можливості пролонгації договору не передбачав, і по закінченню строку дії договору банк повинен був перерахувати увесь вклад у безготівковій формі на рахунок НОМЕР_3, колегія суддів не вбачає законних підстав для стягнення на користь позивача процентів за період з 11.03.2014р. по 24.06.2014р..

Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки вимога позивача видати вклад 12 лютого 2014 року відповідачем виконана не була, то зобов'язання між сторонами слід визнати порушеними, починаючи з 12 лютого 2014 року. Проте, у зв'язку з запровадженням тимчасової адміністрації з 03 березня 2014 року, та призначення уповноваженої особи Фонду з 11 червня 2014 року, за ст. ст. 36 ч.5п.3, 46 ч.2 п. 4 Закону України № 4452-УІ від 23.02.2012р. "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", нарахування 3% річних як фінансової санкції за порушення зобов'язання, починаючи з 03 березня 2014 року, є неможливим. Позивач просив про стягнення 3% річних, починаючи тільки з 12.03.2014р. за 105 днів, тобто за період дії тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду. Вимоги про стягнення 3% річних за період з 12 лютого 2014 року до 03 березня 2014 року позивач не заявляв. А суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст.ст.11,303 ЦПК України, обмежений тими позовними вимогами, які були заявлені позивачем у суді першої інстанції.

Враховуючи наведене, з відповідача на користь позивача слід стягнути грошові кошти(вклад) у розмірі 832621,70 грн., проценти по депозиту у сумі 6301,37 грн., а у решті позову відмовити.

Відповідач визнав, що позивача немає в Реєстрі акцептованих вимог кредиторів, а відтак вимоги позивача в зазначеному розмірі підлягають задоволенню, і це не призведе до подвійного стягнення.

Доводи представника відповідача про те, що банк немає заборгованості перед позивачем, оскільки позивач заяву про включення його до реєстру акцептованих вимог кредиторів не подавав у зв'язку з чим наявний перед ним у банку борг списано, до уваги не беруться, оскільки банк свої зобов'язання перед позивачем у повному обсязі не виконав. А за ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Окрім того, колегія суддів зауважує, що у відповідності зі ст.ст.8,41 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, та право приватної власності є непорушним.

За таких обставин, апеляційну скаргу ПАТ "Брокбізнесбанк" слід задовольнити частково, рішення суду в частині стягнення вкладу та процентів по депозиту змінити, а в частині стягнення 3% річних скасувати, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09 липня 2014 року в частині стягнення вкладу та процентів по депозиту змінити, а в частині стягнення 3% річних скасувати, виклавши резолютивну частину рішення в новій редакції.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (м. Київ, проспект Перемоги,41, ідентифікаційний код 19357489) на користь ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), грошові кошти(вклад) у розмірі 832621,70 грн., проценти по депозиту у сумі 6301,37 грн., а всього стягнути 838923,07 грн.

У решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. Сєвєрова А.І. Дрішлюк