АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Борисової О.В.

- Гаращенка Д.Р.

при секретарі - Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановського Олександра Дмитровича та скасування постанови,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Солом'янського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні скарги на рішення державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановського Олександра Дмитровича.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року скасувати та постановити нову ухвалу про задоволення скарги.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала Солом'янського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року є незаконною і необґрунтованою, суд не дав належну правову оцінку доказам у справі. Зазначає, що в силу вимог закону державний виконавець зобов'язаний вчиняти заходи щодо примусового виконання рішення, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі дотримуватись порядку вчинення виконавчих дій, встановлених Законом України «Про виконавче провадження». Проте, всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем, у встановлені законом строки не повідомлено ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження, про накладення арешту на її майно та не запропоновано ОСОБА_3 визначитися з майном на яке необхідно звернути стягнення в межах виконавчого провадження. Ні ОСОБА_3, ні члени її сім'ї постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно не отримували, оскільки підпис на поштовому повідомленні не належить ні боржнику, ні членам її сім'ї. Таким чином, неналежне виконання державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві ТрухановськимОлександром Дмитровичем вимог Закону України «Про виконавче провадження» перешкодило ОСОБА_3 своєчасно і у повному обсязі захистити свої законні права та інтереси.

В судовому засіданні представник ОСОБА_3ОСОБА_4 повністю підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановський Олександр Дмитрович, представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» та представник Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи судом повідомлені у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомили, а тому, колегія суддів вважає можливим слухати справу в їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 23 липня 2013 року позові вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_7, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_7, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором від 07.03.2008 року в розмірі 20 441,32 доларів США, що в перерахунку офіційного курсу валют НБУ до гривні складає 163 387,48 грн.

На підставі зазначеного рішення суду 1-ї інстанції, 14.01.2014 року Солом'янським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист №2-3160/13 про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за договором від 07.03.2008 року в розмірі 20 441,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ до гривні складає 163 387,48 грн.

20 серпня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» звернулось до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-3160/13, виданим Солом'янським районним судом міста Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_7, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» заборгованості за договором від 07.03.2008 року в розмірі 20 441,32 доларів США, що за офіційним курсом НБУ до гривні складає 163 387,48 грн.

21 серпня 2014 року, на підставі виконавчого листа Солом'янського районного суду міста Києва №2-3160/13 від 20 серпня 2014 року, державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №44466946).

Цього ж дня, 21 серпня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем було винесено постанову про арешт всього майна ОСОБА_3 в межах суми боргу та оголошення заборони на його відчуження (ВП №44466946).

З матеріалів справи вбачається, що 21 серпня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем було направлено на адресу ОСОБА_3 копії постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження.

На підставі постанови державного виконавця про арешт майна божника та оголошення заборони на його відчуження, 21 серпня 2014 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України до Державного реєстру обтяжень рухомого майна було внесено запис про заборону відчуження рухомого майна ОСОБА_3.

ОСОБА_3, вважаючи, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем було порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження» в частині не направлення їй , як боржнику, у визначені законом строки копії постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження, що позбавило її можливості запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу, звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця та про скасування постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2014 року і про скасування реєстраційного запису Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, внесеного до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про заборону відчуження рухомого майна ОСОБА_3.

Відмовляючи ОСОБА_3 в задоволенні скарги на дії державного виконавця, у скасуванні постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2014 року та у скасуванні реєстраційного запису Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, внесеного до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про заборону відчуження рухомого майна ОСОБА_3, суд 1-ї інстанції виходив з того, що оскаржувані дії державного виконавця вчинені відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та в межах повноважень, наданих йому законом, права скаржника порушено не було, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем з дотриманням вимог закону, а тому скарга є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції повністю відповідають встановленим обставинам справи, дослідженим доказам та вимогам закону з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч.2, ч.5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 31 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

З досліджених судом доказів достовірно встановлено, що 21 серпня 2014 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем на підставі заяви стягувача, отриманої 20.08.2014 року, було винесено постанови про відкритті виконавчого провадження і про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження та у строки встановлені Законом України «Про виконавче провадження» направлено дані постанови на адресу боржника, зазначену в виконавчому листі.

З наявного в матеріалах справи поштового реєстру та витягу з пошукової системи Укрпошта вбачається, що ОСОБА_3 копії постанов державного виконавця від 21.08.2014 року було отримано 01.09.2014 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі.

ОСОБА_3, відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2014 року, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановський Олександр Дмитрович діяв не на підставі та не в межах повноважень і не в спосіб визначений чинним законодавством.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду 1-ї інстанції про відсутність правових підстав для задоволення скарги представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановський Олександр Дмитрович та скасування постанови про накладення арешту на майно боржника, оголошення заборони його відчуження від 21.08.2014 року та скасування реєстраційного запису Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, внесеного до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про заборону відчуження рухомого майна ОСОБА_3.

Доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановським Олександром Дмитровичем під час проведення виконавчих дій грубо порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у встановлені законом строки не повідомлено ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на її майно, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Необґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що, виносячи постанову про накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони його відчуження від 21.08.2014 року, державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановський Олександр Дмитрович не запропонував ОСОБА_3 визначитися з майном на яке необхідно звернути стягнення в межах виконавчого провадження, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що в разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом.

У відповідності до вимог ст.32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 4 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що під час примусового виконання рішення суду боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві Трухановський Олександр Дмитрович приступив до примусового виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на майно ОСОБА_3, оскільки звернення стягнення на майно боржника полягає не тільки в його арешті, але й і у виявленні, вилученні і примусовій реалізації.

Доводи апеляційної скарги про те, що ні ОСОБА_3, ні члени її сім'ї копій постанови про відкриття виконавчого провадження та про накладення арешту на майно не отримували, оскільки підпис на поштовому повідомленні не належить ні боржнику, ні членам її сім'ї, колегія суддів вважає необгрутованими, з огляду на таке.

Пунктом 106 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270, встановлено, що під час вручення фізичній особі реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом з повідомленням про вручення працівник поштового зв'язку на підставі пред'явленого одержувачем документа, що посвідчує особу, зазначає на бланку повідомлення про вручення його прізвище.

Відповідно до п.п.129, 130 даних Правил оператор поштового зв'язку за невиконання чи неналежне виконання послуг поштового зв'язку несе відповідальність перед користувачами послуг поштового зв'язку згідно із законом. Будь-яка інформація про поштове відправлення, поштовий переказ, відправника (найменування, поштова адреса) надається лише адресату або його законному представнику за його заявою. Працівники поштового зв'язку, які допустили порушення зазначених вимог, несуть відповідальність згідно із законом.

Апелянтом не надано ні суду 1-ї інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_3 та/або її законний представник звертались до відповідного оператора поштового зв'язку зі скаргою на те, що працівником відділення поштового зв'язку рекомендоване поштове відправлення Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві адресоване ОСОБА_3 було вручено невідомій особі. Як і не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що за результатами розгляду скарги працівника поштового зв'язку, який допустив дане порушення, згідно із законом було притягнуто до відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, постановлена з порушенням норм матеріального права, при неповному з'ясуванні обставини, що мають значення для справи, а викладені в ухвалі висновки не відповідають обставинам справи, колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки суд повно та об'єктивно встановив дійсні обставини справи, дослідив надані сторонами докази, дав їм вірну правову оцінку.

Інші доводи апеляційної скарги правильність висновків суду 1-ї інстанції також не спростовують.

Ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_3ОСОБА_4 відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 313-315 ЦПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Солом'янського районного суду м.Києва від 18 грудня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: