Справа № 2/489/109/15 р
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
19 лютого 2015 року Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді Спінчевської Н.А.,
при секретарі - Ковальовій С.В.,
за участю представника позивача Павленко З.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,
У жовтні 2014 року ТзОВ «Торговий Дім «Міст Експрес» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди.
В судовому засіданні при розгляді справи, представник позивача підтримала позов. Просила про його задоволення.
Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Своїх пояснень або заперечень на позов до суду не подав.
У відповідності до ст.ст.224,225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З матеріалів справи вбачається, що наказом від 14.11.2013 року № 2599/ОС генерального директора ТзОВ «Торговий дім «Міст Експрес» ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в товариство водієм автотранспортних засобів відділу адресного обслуговування Миколаївського операційного відділення за основним місцем роботи з виконанням обов'язків експедитора поряд з основною роботою у порядку суміщення посад без звільнення від основної роботи.
14.11.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого відповідач прийняв на себе матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання ввірених йому цінностей.
Як слідує зі справи 03.12.2013 року відповідач на підставі накладної видачі відправлень зі складу позивача отримав вантаж для його доставки одержувачу, про що розписався у накладній, частину з якого не доставив одержувачу.
В своїй письмових поясненнях позивачу від 05.12.2013 року відповідач вказував на те, що частина вантажу була викрадена з його автомобіля невідомими особами під час занесення вантажу до магазину.
Підстави, умови, порядок, межі й розмір матеріальної відповідальності працівників за шкоду, заподіяну ними підприємству, установі організації, встановлені главою ІХ КЗпП України.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов'язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.
Згідно з п. 1 ст. 134 КЗпП України відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей.
Статтею 135-1 КЗпП України передбачено, що письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей.
Згідно з укладеним між сторонами договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 14.11.2013 відповідач прийняв на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення зберігання цінностей ввірених йому .
Розділом V Посадової інструкції експедитора товариства визначено, що експедитор несе відповідальність за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов'язків, передбачених даною Посадовою інструкцією, в тому числі за збереження та вчасність доставки, за збереження виданих йому відправлень.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
При цьому у спорах про відшкодування шкоди діє презумпція завдавача шкоди, згідно з якою саме відповідач доводить відсутність своєї вини у завданні шкоди.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір.
Керуючись ст.ст.14, 15, 209, 212-215, 224, 225 ЦПК України, суд
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Міст Експрес» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.А. Спінчевська