Справа № 462/949/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого - судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Обертас Н.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_3, про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання,

встановив:

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 03.02.2012 року, і від спільного подружнього життя мають двох синів: повнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 10.02.2015 року звернулася з позовом у суд про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_5 до закінчення ним навчання 01.07.2016 року, посилаючись на те, що син є студентом третього курсу стаціонарної форми навчання Львівського коледжу будівництва, архітектури та дизайну, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Представник відповідача - мати відповідача ОСОБА_2 позов визнала частково, зазначила, що її син спроможний надавати кошти на утримання сина ОСОБА_3, однак в меншому розмірі, ніж просить позивач, а саме 600 грн. Просила врахувати, що відповідач перебуває на заробітках за кордоном, де має мінливий дохід, заробляючи близько 500 Євро на місяць, крім цього хворіє гепатитом С і сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 600 грн. щомісячно до його повноліття.

Третя особа - ОСОБА_3 позов підтримав, просить задовольнити такий в повному обсязі. Зазначив також, що займається велосипедним спортом в ДЮСШ «Іскра», що потребує додаткових витрат.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Крім того, згідно з ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст. ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано у судовому порядку 03.02.2012 року (а.с.5). Син сторін ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований та проживає разом з матір'ю АДРЕСА_1 (а.с.12) та, після досягнення повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5, продовжує навчатися на стаціонарній формі навчання ДВНЗ «Львівський коледж будівництва, архітектури та дизайну», навчання в якому закінчує 01.07.2016 року (а.с.10), у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги.

Також встановлено, що відповідач ОСОБА_4 хворіє на гепатит С (а.с. 23-25), і хоча працює та має заробіток, проте, згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 21.05.2013 року сплачує 600 грн. аліментів на утримання неповнолітнього сина сторін ОСОБА_5.

Позивач ОСОБА_1 працює в Західному територіальному управлінні Національної гвардії України, є військовослужбовцем та отримує заробіток, а повнолітній син сторін ОСОБА_3 навчається на бюджетній формі навчання та отримує стипендію.

Таким чином, ОСОБА_3 має право на отримання аліментів у зв'язку з продовженням навчання і до досягнення ним 23 років, такий обов'язок поширюється на обох батьків, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Також суд враховує, що згідно даних довідки Сектору медичного забезпечення ГУ МВС України у Львівській області від 30.03.2015 року ОСОБА_3 перебуває на диспансерному обліку в лікарні з приводу хронічного геймориту, хронічного субкомпенсованого тонзиліту, ВСД по кардільному типу, пролапсу мітрального клапану, потребує систематичного профілактичного та санітарно-курортного лікування.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, суд не бере до уваги покликання позивача, що син займається спортом, а це потребує додаткових матеріальних витрат, з огляду на наступне.

Згідно довідки № 0401/1 від 01.0.2015 року, ОСОБА_3, 1997 року народження, займається велосипедним спортом у відділенні велоспорту ДЮСШ «Іскра».

Разом з тим, витрати на зайняття спортом, по своїй суті, не є витратами, пов'язаними із навчанням повнолітнього, а є додатковими витратами, що викликані розвитком його здібностей.

Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина передбачений гл. 16 СК України, в зазначеній главі не міститься норми про обов'язок батьків нести додаткові витрати.

Правила та порядок участі батьків у додаткових витратах на дитину встановлені ст.185 СК України, яка міститься у гл.15 СК України та поширюється на правовідносини щодо обов'язків батьків з утримання неповнолітніх дітей, а тому її правила не можуть бути розповсюджені на правовідносини, які виникли між повнолітнім та його батьком.

У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивномута безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Виходячи з наведеного, керуючись принципом розумності і справедливості, та враховуючи, що утримувати дітей зобов'язані обоє батьків, те що позивач працює, а відповідач є працездатним та має мінливий дохід, то з відповідача слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 650 грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2015 року до завершення сином навчання 01.07.2016 року, оскільки такий розмір аліментів, на переконання суду, відповідатиме реальним потребам повнолітнього, у зв'язку з його навчанням, а також матеріальному становищу сторін у справі.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, а тому із ОСОБА_4 слід стягнути 243,60 грн. судового збору в дохід держави, від сплати якого при подачі позовної заяви позивач була звільнена.

У відповідності до ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-184, 199 Сімейного кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, зареєстрованого по АДРЕСА_2, аліменти на користь повнотінього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, в розмірі 650 (шістсот п'ятдесят) грн. щомісячно, починаючи з 10.02.2015 року до завершення сином навчання 01.07.2016 року.

В решті позову - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 243 (двісті сорок три) гривні 60 копійок судового збору в дохід держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.