АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Барановської Л.В., Качана В.Я.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києва цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 червня 2015р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк» про стягнення грошових коштів,

встановила:

у січні 2015р. позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача 7 403,07 євро.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначала, що 1 липня 2012р. уклала з відповідачем договір № 011-29510-020712 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування дебетної платіжної картки. Станом на 30 грудня 2014р. залишок на картці склав 7 403,07 євро.

Позивач стверджувала, що з серпня 2014р. неодноразово намагалася отримати зазначений залишок коштів у банкоматах та безпосередньо у касі банку, проте, картка відповідачем не обслуговується і отримати кошти не вдалося, що є порушенням прав вкладника, тому 30 грудня 2014р. нею було подано письмову заяву про повернення залишку по рахунку із зазначенням терміну 6 січня 2015р., але грошові кошти повернуті не були.

Рішенням суду від 2 червня 2015р. позов залишено без задоволення.

У поданій апеляційній скарзі позивач просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Апелянт посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права, оскільки заява про повернення грошових коштів була подана до банку до запровадження тимчасової адміністрації.

Апелянт та відповідач, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.66,67), у судове засідання не з'явилися, клопотання про перенесення судового розгляду не подали, тому відповідно до положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судовий розгляд у їх відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та заперечення відповідача на апеляційну скаргу, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 2 липня 2012р. між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем був укладений договір № 011-29510-020712 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування дебетної платіжної

№ апеляційного провадження:№ 22-ц/796/9643/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Гладун Х.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
картки.

- 2 -

Відповідно до пункту 1.2. договору банк зобов'язався відкрити позивачу поточний рахунок з використанням платіжної картки НОМЕР_1 в євро, надати у користування платіжну картку міжнародної платіжної системи «VISA».

Згідно виписки по рахунку станом на 30 грудня 2014р. на рахунку позивача обліковувалося 7403,07 євро.

30 грудня 2014р. позивач звернулася до банку із заявою про повернення готівкою через касу відділення банку № 7 грошових коштів у сумі 7403,07 євро не пізніше 6 січня 2015р. Заява була отримана банком 30 грудня 2014р.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач знаходиться в стадії ліквідації, у банку запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, тому вимоги позивача підлягають задоволенню лише у порядку, передбаченому ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 3 вказаної норми визначено, що банк не має право визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Пунктом 5.15. договору сторони визначили, що клієнт зобов'язується при знятті готівки у касі відділення банку в сумі, що перевищує 35 000грн./5000 доларів США/ 5000 євро, повідомляти дане відділення банку за два робочих дня шляхом здійснення телефонного дзвінка.

Позивачем умови договору були виконані, 30 грудня 2014р. подана відповідачу заява про видачу у касі банку готівкою 7403,07 євро до 6 січня 2015р., проте, відповідачем грошові кошти видані не були.

За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та підтверджені належними доказами і ґрунтується на нормах матеріального права та умовах договору.

Постановою правління Національного банку України № 150 від 2 березня 2015р. ПАТ «Дельта Банк» віднесений до категорії неплатоспроможних.

2 березня 2015р. рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» у банку з 3 березня 2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаний або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст.5 ЦК України встановлено, що акти цивільного законодавства рулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Отже, права позивача були порушені на момент звернення її до суду з даним позовом і підлягають захисту відповідно до законодавства, яке діяло на момент цього звернення.

Ні постанова правління Національного банку України, ні рішення виконавчої дирекції

- 3 -

Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання ПАТ «Дельта Банк» неплатоспроможним та про введення тимчасової адміністрації у банку, на момент порушення прав позивача та звернення її до суду не діяло, тому суд першої інстанції не мав законних підстав враховувати вищезазначені обставини при ухваленні рішення та посилатися на норми матеріального права, які не регулювали правовідносини сторін на момент звернення позивача до суду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права, тому підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Посилання представника відповідача у запереченнях на апеляційну скаргу про виплату позивачу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб 12 червня 2015р. 200 000грн., не може бути підставою для відхилення апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

На момент ухвалення судом першої інстанції рішення виплата позивачу Фондом гарантування вкладів фізичних осіб проведена не була, тому апеляційний суд не має законних підстав враховувати обставини, які виникли після ухвалення оскаржуваного рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Оскільки позивачем до при зверненні до суду з даним позовом, а також і з апеляційною скаргою, судовий збір оплачено не було, рішення ухвалюється на користь позивача, з відповідача підлягає стягненню у дохід держави судовий збір, як за подання позовної заяви, так і за подання апеляційної скарги.

При цьому, колегія суддів враховує роз'яснення, надані у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних прав № 10 від 17 жовтня 2014р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (пункт 11), та виходить із офіційного курсу євро, встановленого Національним банком України, на день подачі позовної заяви - 1857грн. за 100 євро, та офіційного курсу євро, встановленого Національним банком України, на день подачі апеляційної скарги - 2378грн. за 100 євро.

Таким чином, ціна позову на день звернення до суду становить 137475,01грн., тому судовий збір складає 1374грн. 75коп., а за подачу апеляційної скарги - 880грн.23коп.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 2 червня 2015р. скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 7403,07 євро.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь держави судовий збір: у сумі 1374грн. 75коп. за подачу позовної заяви та 880грн. 23коп. за подачу апеляційної скарги (на розрахунковий рахунок № 0010; отримувач УДКС у Солом'янському районі м. Києва; банк отримувача ГУ ДКСУ у м. Києві; ; код банку отримувача 820019).

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом

- 4 -

двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: