Справа №339/65/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2015 року м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Головенко О. С.

секретаря судового засідання Стельмах М.Ю.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій вказує, що з 08 серпня 2001року він перебував у шлюбі з ОСОБА_2, і у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_3. На даний час відносини між ними погіршилися, немає взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть, шлюб носить формальний характер. Відповідачка часто їздить за кордон, і в період її відсутності він здійснює догляд за дочкою. А зараз вона має намір взагалі виїхати на проживання в Польшу і за їхньою спільною домовленістю дитина залишиться на проживанні з ним.

Посилаючись на викладені обставини та на те, що спору щодо майна, яке є сумісною власністю, між ними немає, просить шлюб розірвати, а малолітню дочку залишити на проживанні з ним.

Під час попереднього судового засідання позивач підтримав позовні вимоги з наведених вище підстав. Додатково пояснив, що їхня дочка усвідомлена того, що вони розривають шлюб і це відповідатиме її інтересам , оскільки постійні сварки та конфлікти в її присутності, негативно впливали на дочку.

Відповідач позовні вимоги визнала, подавши заяву, в якій зазначила, що шлюб є дійсно невдалим, вони не можуть разом проживати через непорозуміння та постійні сварки, тому збереження шлюбу не є можливим. Через часті поїздки за кордон дочка ОСОБА_3 не може проживати із нею. В період її відсутності позивач здійснює догляд за дитиною, піклується про її побут та умови проживання. Вона не усувається від утримання дочки і за спільною домовленістю разом з позивачем дійшли до згоди про визначення місця проживання дитини з батьком та уклали між собою договір.

У відповідності до п.11 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 18.12.2009року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч.4 ст.174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом.

Оглянувши заяву відповідачки, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити, так як він обґрунтований, доведений позивачем, відповідає матеріальному закону, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

В судовому засіданні достовірними та належними доказами встановлено, що між сторонами 08.08.2001року укладений шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану

Болехівського міського управління юстиції за актовим записом №47.

В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_3.народилася дочка ОСОБА_4

З пояснення сторін встановлено, що різниця в поглядах на права та обов'язки подружжя, відсутність взаєморозуміння призвели до поступового погіршення взаємовідносин і до фактичного припинення шлюбних стосунків між ними. Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сім'ї, про що свідчить той факт, що вони не підтримують шлюбних відносин та поновлювати наміру їх не мають, не проживають разом .

Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

При розгляді даної справи суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов"язаний утверджувати в сім"ї повагу до матері. Дружина зобов"язана утверджувати в сім"ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім"ї за свою поведінку в ній.

Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч.3,4 ст. 56 СК ).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою, яка теж наполягала на розірванні шлюбу, подавши заяву про визнання позовних вимог.

На підставі наведеного, з урахуванням особливого характеру сімейних відносин та їх об"єктивну недоступність для оточуючих, беручи до уваги, що як позивач, так і відповідач категорично заперечують проти збереження їх сім"ї та наполягають на розлученні, суд не може покласти на них обов"язок збереження сім"ї при наявності їх категоричного заперечення цього.

З"ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, взявши до уваги наявність неповнолітньої дитини та обставини життя подружжя, суд встановив справжнє прагнення як позивача, так і відповідача до розірвання шлюбу, а відтак приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу не суперечить інтересам сторін та їх дитини, після цього не будуть порушені їх особисті та майнові права, у зв"язку із чим даний позов підлягає задоволенню.

Як зазначено в ч.1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Судом встановлено, що сторони проживають окремо. Питання щодо визначення місця проживання доньки ОСОБА_4, яка досягла дев'ятирічного віку , вони вирішили відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, про що заявили суду та надали письмовий договір, в якому передбачили місце проживання дитини з батьком та участь матері в її вихованні.

При цьому, відповідачка визнала , що позивач є турботливим батьком для дочки, він є матеріально забезпеченим, працевлаштований, має у власності будинок та два автомобілі.І залишення дочки на проживання з ним при обставинах, що склалися, буде відповідати якнайкращим інтересам дитини.

При прийнятті рішення судом враховано, що дитина не визнається самостійним, рівноправним учасником переговорного процесу, а сторони добровільно визначилися з місцем проживання дочки, і їхнє рішення не суперечить інтерсам дитини.

При цьому, суд звертає увагу і на те, що питання щодо визначення місця проживання малолітньої дитини можуть розглядатись неодноразово, оскільки умови виховання дитини можуть змінюватись в залежності від різних обставин (стан здоров'я батьків і дитини, можливості догляду за дитиною, поява інших обставин).

На підставі наведеного, ст. ст. 55,56, 112, 160 СК, керуючись ст.ст.130, 209, 212, 214-215ЦПК, суд,-

Р І Ш И В :

Позов задоволити .

Шлюб, зареєстрований 08.08.2001року у відділі реєстрації актів громадянського стану

Болехівського міського управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №47 між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_2 за її бажанням залишити прізвище ОСОБА_2.

Малолітню дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.н. залишити на проживанні з ОСОБА_1.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання чинності надіслати до відділу реєстрації актів цивільного стану Болехівського міського управління юстиції для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголо-шення. Особи, які брали участь в справі , не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, то вони можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Головенко О.С.