АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 752/15305/13-ц
№ апеляційного провадження:22-796/2564/2015
Головуючий у суді першої інстанції: Калініченко Л.С.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

25 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кравець В.А., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Круглику В.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова Компанія «ЗДОРОВО» на користь ОСОБА_3 середню заробітну плату за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 4 883 гривень 85 копійок та моральну шкоду у розмірі 300 гривень.

Вирішено питання щодо стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, представник ПрАТ «СК «Здорово» подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Представник «СК «Здорово» в судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність особи, яка не з'явилася.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що у серпні 2013 року позивач звернулася суду з позовом до відповідача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з 11 березня 2011 року вона перебувала з відповідачем у трудових відносинах та звільнена за угодою сторін 29 квітня 2013, про що свідчить запис у трудовій книжці. Зазначила, що в день звільнення з нею не було здійснено повного розрахунку, у зв'язку з чим вона звернулася до суду про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та моральної шкоди.

Також позивач зазначила, що відповідач за час її роботи регулярно затримував виплату заробітної плати, у зв'язку з чим вона зверталася до Голосіївського і районного суду м. Києва із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості із заробітної плати. На виконання судового наказу, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 21 червня 2013 року, відповідачем 6 липня 2013 року перераховано на картковий рахунок ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати, що існувала на час її звільнення з роботи.

У зв'язку із викладеним просила суд стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати у розмірі 4 883 грн. 85 коп. та моральну шкоду у розмірі 5000 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 березня 2013 року позивач була прийнята на посаду головного спеціаліста зі страхування Центру обслуговування клієнтів № 3 у м. Києві Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО».

11 листопада 2012 року переведена на посаду заступника директора страхування Центру обслуговування клієнтів № 3 у м. Києві.

29 квітня 2013 року звільнена із займаної посади за угодою сторін.

Згідно із судовим наказом, виданим Голосіївським районним судом м. Києва 21 червня 2013 року у справі № 752/10719/13-ц за заявою ОСОБА_3 про стягнення заборгованості по заробітній платі з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЗДОРОВО» стягнуто заборгованість по заробітній платі в розмірі 3 392,89 грн.

6 липня 2013 року відповідачем перераховано на картковий рахунок ОСОБА_3 заборгованість із заробітної плати, що існувала на час її звільнення з роботи.

Відповідно до довідки від 29.04.2013 року № 22, виданої Приватним акціонерним товариством СК «ЗДОРОВО», середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 становить 108 грн. 53 коп.

Період затримки заборгованості складає 67 днів, а тому сама яка підлягає стягненню з відповідача складає 7 271,51 грн.

Проте, у позовні заяві позивач просила стягнути з відповідача середній заробіток за весь час затримки виплати у розмірі 4 883 грн. 85 коп.

В силу ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

За положенням ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача не здійснена виплата заробітної плати в зазначені строки. Крім того, позивачу завдано моральну шкоду.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 22.02.2012 року № 4-рп/2012 для звернення працівника до суду з заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги, що позивачем пропущено тримісячний строк для звернення до суду за захистом свого порушеного права, оскільки як вбачається з матеріалів справи, відповідач провів остаточний розрахунок з позивачем 6 липня 2013 року шляхом перерахування коштів у сумі 2802 грн. 97 коп. на її картковий рахунок у ПАТ КБ «ПриватБанк», про що свідчить виписка банку з рахунку ОСОБА_3 від 22 серпня 2013 року.

У зв'язку із викладеним, початком перебігу строк позовної давності є 6 липня 2013 року, позивач звернулася до суду 23 серпня 2013 року, тобто у встановлений законом строк.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», якщо наявні порушення прав працівника у сфері трудових відносин (невиплата належних йому грошових сум тощо), що призвели до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і потребують від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодувати моральну (немайнову) шкоду покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності.

Також колегія суддів не погоджується з доводами апеляційної скарги, що судом безпідставно стягнуто моральну шкоду, оскільки затримка заробітної плати сталася з вини відповідача, що призвело до моральних страждань позивача, було порушено її звичайний уклад життя.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують та не впливають на їх правильність.

Оскільки рішення суду постановлене з дотриманням норм діючого законодавства, висновки суду обґрунтовані, відповідають обставинам справи, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді