Головуючий в І інстанції Потапенко А.В.
Єдиний унікальний № 374/340/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2015 року м. Ржищів

Ржищівський міський суд Київської області в складі:

головуючого-судді - Потапенка А.В.,

за участі: секретаря - Проценко Ю.В.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа - Ржищівська міська рада Київської області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ

У серпні 2015 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом до ОСОБА_3, посилаючись на те, що на початку квітня 2015 року відповідач розпочала будівельні роботи по переобладнанню вхідних дверей до її квартири, шляхом встановлення додаткових дверей, що відкриваються назовні коридору загального користування. Раніше встановлені вхідні двері до квартири АДРЕСА_1, власником якої є відповідач, відповідно до пожежних вимог відкривалися всередину квартири. Він як співвласник квартири АДРЕСА_3, що знаходиться поруч з квартирою відповідача, та інші мешканці будинку зверталися до ОСОБА_3 з вимогою не робити самовільного переобладнання вхідних дверей, оскільки це суперечить вимогам закону та спричиняє додаткові незручності іншим мешканцям будинку в користуванні коридором загального призначення та створює реальну загрозу життю і здоров'ю людей у разі виникнення пожежі. Відповідач на зауваження не реагувала. 17 квітня 2015 р. він звернувся до виконавчого комітету Ржищівської міської ради зі скаргою на зазначені вище незаконні дії відповідача. За результатами звернення 13 липня 2015 р. Ржищівська міська рада надіслала лист ОСОБА_3, де запропоновано їй переобладнати вхідні двері таким чином, щоб вони відкривалися всередину квартири. Однак відповідач на зауваження виконавчого комітету Ржищівської міської ради жодним чином не відреагувала. Посилаючись на п. 5.28 ДБН В.1.1-7-2002 р., ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, ст. ст. 9, 100, 150 ЖК України, ст. ст. 311, 317, 319, 316, 321, 386, 391, ст. 47 Конституції України, просив: зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ним квартирою АДРЕСА_3, шляхом зобов'язання відповідача привести (переобладнати) вхідні двері квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що під час установлення вхідних дверей до квартири відповідача він просив її сина ОСОБА_4 встановити двері таким чином, щоб вони не перешкоджали йому (позивачу) у користуванні власним входом до квартири. Після встановлення додаткових вхідних дверей ОСОБА_3 під час їх відкриття вони повністю щільно блокують дверний прохід до його квартири, тому такими діями відповідача порушені його права як співвласника квартири АДРЕСА_3. Проти утеплення квартири відповідачем він не заперечує, але не згоден із заявою сусідів, яким відповідач не чинить ніяких перешкод.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Пояснив, що відповідач самовільно улаштувала нові двері без згоди виконавчого комітету Ржищівської міської ради. Згідно вимог п. 5.28 ДБН В.1.1-7-2002 у випадку коли коридор на сходовій клітці є вузьким, пожежних вимог вхідні двері повинні відчиняться всередину квартири. Позивач не заперечує проведення утеплення квартири відповідача, але тільки з улаштуванням дверей з відкриттям всередину квартири.

У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити, пояснила, що вона, поставивши такі двері, намагалась утеплити квартиру, оскільки квартира на першому поверсі. Директор АПБ «Агропроект» їй пояснив, що коли встановити пристрій для самозачинення дверей, то можливо залишити таке переобладнання дверей. Перенести петлі дверей на інший бік неможливо, оскільки там розташовані сходи на другий поверх будинку.

Представник третьої особи - Ржищівської міської ради в судове засіданні не з'явився, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що він працює головним інженером АПБ «Агропроект». ОСОБА_3 зверталась до нього з питання установлення дверей до своєї квартири. Може вказати, що коли двері не повністю відкриті, то нікому не загороджують прохід. Що стосується державних будівельних норм, то при установці дверей вони дотримані. Переобладнати двері, щоб відкривались на іншу сторону неможливо, оскільки вони перекривають марш сходової клітки.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві спільної сумісної власності квартира АДРЕСА_3, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 10 лютого 2005 року №273 (а.с.8).

Як вбачається із технічного паспорту ОСОБА_3 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 (а.с. 53-55).

Відповідно до листа виконавчого комітету Ржищівської міської ради Київської області АДРЕСА_1-39/К.2842 від 13 липня 2015 року на адресу відповідача, за роз'ясненнями органів МЧС у відповідності до п. 5.28 ДБН В.1.1-7-2002, у випадках, коли в багатоквартирних житлових будинках загальний коридор має вузьку ширину або дверні полотна знаходяться з двох сторін, за вимогами пожежної безпеки вхідні двері повинні відчинятися тільки всередину. На одній сходовій площадці у будинку знаходяться чотири квартири, які відповідно до проекту будівництва мають вхідні двері, які відчиняються всередину, тому в разі заміни дверей необхідно було притримуватися будівельних норм, тобто встановлювати нові двері всередину. ОСОБА_3 запропоновано переставити дверне полотно всередину відповідно до вимог державних будівельних норм (а.с.9).

Відповідно до звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 встановлено, що вказані мешканці не заперечують проти того, що встановлено зовнішні двері до квартири АДРЕСА_1, яка належить ОСОБА_3.(а.с.23).

Відповідно до листа АПБ «Агропроект» № 28 від 3 вересня 2015 року ОСОБА_3 було повідомлено, що як правило, двері із сходової клітки повинні відкриватись в середину квартири, але якщо при конструктивному вирішенні вхідних дверей в квартиру виникає необхідність відкривати їх на сходову клітку, то п. 2.34 ДБН В.2.2-15-2005 нею виконано, а п. 4.9 ДБН В.2.2-15-2005 не виконано (а.с.24).

З оглянутих у судовому засіданні фотознімків (38-47), що надані ОСОБА_1 та фотознімків, що надані ОСОБА_3 (а.с. 50-52) встановлено, та підтверджено згідно пояснень сторін у справі під час судового засідання, таке. У квартирі АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 установлені двері старого зразка, що відчиняються всередину квартири. Відстань між дверними проходами ОСОБА_3 та ОСОБА_1 складає близько 37 см. (а.с. 38). Дверні проходи у квартири сусідів - сторін у справі розміщені по відношенню один до одного під кутом близько 90 градусів. Під час відчинення встановлених відповідачем додаткових дверей квартири ОСОБА_3 на кут близько 45 градусів, прохід до квартири ОСОБА_1 частково закритий. Додаткові двері квартири АДРЕСА_1, що належать відповідачу відчиняються назовні коридору (а.с. 52). Під час відчинення цих додаткових дверей, вони повністю щільно блокують дверний прохід у квартиру АДРЕСА_3, співвласником якої є позивач (а.с. 45).

У обґрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що відповідачем не отримано дозвіл виконавчого комітету на переобладнання приміщень.

Відповідно до ст. 100 ЖК України (у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 р. №191-VIII, що набрав чинності з 5 квітня 2015 р.) виконання наймачем робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребують отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Виконання робіт, визначених частиною першою цієї статті, внаслідок яких змінюється площа, кількість чи склад приміщень у будинках державного чи громадського житлового фонду, допускається за письмовою згодою наймодавця (орендодавця), якщо інше не передбачено договором найму (оренди).

Відповідно до ст. 152 ЖК України (у редакції Закону від 5 квітня 2015 р.) виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об'єкта в експлуатацію не потребується.

Отже, доводи позивача щодо отримання відповідачем дозволу на улаштування додаткових дверей не ґрунтуються на чинному законодавстві, оскільки починаючи із 5 квітня 2015 р. такі дозволи не потребуються.

Разом із тим, відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном

Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

У відповідності до ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно - технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року № 572», якою затверджені правила користування приміщеннями житлових будинків, власники, наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків мають право на: своєчасне отримання житлово-комунальних послуг належної якості згідно із законодавством; відшкодування збитків, завданих їх майну та/або приміщенням, шкоди, заподіяної їх життю чи здоров'ю внаслідок незадовільного утримання будинку або ненадання чи надання не в повному обсязі послуг, відповідно до законодавства; переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, з дозволу власника будинку (квартири) та органу місцевого самоврядування, виданого в установленому порядку.

Відповідно до п. 2.27 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30 грудня 2014 р. №1417 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 5 березня 2015 р. за №252/26697, двері на шляхах евакуації повинні відчинятися в напрямку виходу з будівель (приміщень), за винятком випадків, які обумовлені ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки».

Пунктом 5.18 ДБН В. 1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» передбачено, що не нормується напрямок відкривання дверей для: а) квартир у житлових будинках; б) приміщень з одночасним перебуванням не більше 15 осіб, крім приміщень категорій А та Б, а також парильних саун; в) комор і технічних приміщень площею не більше за 200 м2 і без постійних робочих місць; г) технічних поверхів, в яких розміщується тільки інженерне обладнання будинку та без постійних робочих місць; д) балконів, лоджій (за винятком дверей, що ведуть до зовнішньої повітряної зони сходових кліток типу Н1); е) виходів на площадки сходів типу С3; ж) санітарних вузлів.

Згідно із п. 5.28 ДБН В. 1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва» за наявності дверей, що відчиняються з приміщень у коридори поверхів, ширину евакуаційних шляхів по коридору слід приймати такою, що дорівнює ширині коридору, яку зменшено: а) на половину ширини дверного полотна - при розташуванні дверей з одного боку коридору; б) на ширину дверного полотна - при розташуванні дверей з двох боків коридору.

Відповідно до п. 2.34 ДБН В.2.2-15-2005 "Будинки і споруди. Житлові будинки. Основні положення" вхідні двері до квартир, а також елементи кріплення та замикання повинні бути посиленої конструкції з ущільненнями в притулах згідно ДСТУ Б В.2.6-11. Двері квартири у відчиненому положенні не повинні зменшувати розрахункову ширину сходових площадок і маршів. За змістом пункту 4.9 цих норм двері квартир, що виходять безпосередньо в сходові клітки, повинні бути глухими або з армованим склом, обладнані пристроєм для само зачинення й ущільненнями в притулах.

Відповідно до п.5.1 та п. 5.2 ДБН В. 1.1.7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», для забезпечення безпечної евакуації людей повинні передбачатися заходи, спрямовані на: створення умов для своєчасної та безперешкодної евакуації людей у разі виникнення пожежі; захист людей на шляхах евакуації від дії небезпечних факторів пожежі, зазначені заходи забезпечуються комплексом об'ємно-планувальних, конструктивних, інженерно- технічних рішень, які слід приймати з урахуванням призначення, категорії за вибухопожежною та пожежною небезпекою, ступеня вогнестійкості та висоти (поверховості) будинку, кількості людей, евакуюються.

Підпунктом 1.4.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17 січня 2005 року N 76 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за N 927/11207, передбачено, що переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається. Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

У відповідності до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24 січня 2006 року, власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинку, порушують умови проживання громадян.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення у повному обсязі, шляхом установки додаткових вхідних дверей таким чином, що відчиняються всередину квартири, оскільки у судовому засіданні було беззаперечно встановлено факт того, що відповідачем при установці додаткових вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 були порушені права власника квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_1, внаслідок обмеження вільного доступу до квартири та вільного виходу з квартири, яка належить йому на праві спільної сумісної власності, у випадку відчинених додаткових вхідних дверей відповідача до квартири АДРЕСА_1 двері позивача до квартири АДРЕСА_3 повністю щільно блокуються.

Водночас, приймаючи рішення про задоволення вимог позивача, суд бере до уваги те, що переобладнання дверей в напрямку виходу із квартири АДРЕСА_1 із відчиненням дверей на сходову клітку в бік до сходів на другий поверх будинку неможливе через пряме порушення п. 2.34 ДБН В.2.2-15-2005, та що підтверджується поясненнями свідка ОСОБА_5 та копіями плану поверхів будинку АДРЕСА_1 (а.с. 48, 49).

Крім того, у судовому засіданні було встановлено, що установка відповідачем додаткових вхідних дверей до квартири АДРЕСА_1 не відповідає вимогам протипожежної безпеки, а саме позбавляє позивача на безперешкодну евакуацію з його квартири у разі виникнення пожежі та у випадку відчинених вхідних дверей до квартири відповідача, погіршує умови експлуатації і проживання позивача ОСОБА_1, додаткові двері не обладнані пристроєм для самозачинення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні жилим приміщенням шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення (п. 4 ч. 2 ст. 16 ЦК України), а саме зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні позивачем квартирою АДРЕСА_3, шляхом зобов'язання відповідача привести (переобладнати) вхідні двері квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Вирішуючи відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, питання щодо судових витрат, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, а саме судового збору у розмірі 243 грн 60 коп. за подання позову до суду (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 152 ЖК України, 316, 317, 319, 383, 391 ЦК України, Правилами користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів № 45 від 24 січня 2006 року, Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року N 76, Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30 грудня 2014 р. №1417, ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об'єктів будівництва», ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки», ст. ст. 2, 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215 - 218, 294 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 квартирою АДРЕСА_3, шляхом зобов'язання відповідача привести (переобладнати) вхідні двері квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 243 (двісті сорок три ) гривні 60 копійок на відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Ржищівський міський суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 21 вересня 2015 року.

Суддя: