Справа № 202/9030/14-ц
23 лютого 2015 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді - Шклярука Д.С.
при секретарі - Петричкевич Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа - Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду міста Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_2 у якій просить суд взнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що він є одноосібним власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору міни від 01 серпня 2014 року. Зазначений договір було зареєстровано та внесено відповідні зміни про власника, згідно з якими він є одноосібним власником зазначеного об'єкта нерухомості.
Згідно з довідки ОК ЖБК № 242 від 08.08.2014 року у вказаній квартирі зареєстровано три особи: ОСОБА_3, 1974 р.н., ОСОБА_4, 1995 р.н., та ОСОБА_2, 1985 р.н.
ОСОБА_3 була попереднім власником квартири та повинна була зняти з реєстраційного обліку себе та ОСОБА_4 Натомість ОСОБА_2 не має наміру добровільно зніматися з реєстрації за вказаною адресою.
При цьому відповідач не є членом його родини, не є його родичем, будь-якого відношення до нього не має.
Він має намір разом зі своєю сім'єю проживати у вказаній квартирі, власником якої він є, проте реєстрація відповідача перешкоджає у здійсненні права власності, та порушує таке його право.
В судовому засіданні представник позивача підтримав пред'явлену позовну заяву та просив її задовольнити. В обґрунтування позову представник посилалася на обставини викладені у позовній заяві.
ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином про місце та час розгляду справи, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав, свого представника до суду не направив, на підставі чого з урахуванням згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, справа підлягає розглядові судом з ухваленням даного рішення заочно.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи і дослідивши зібрані письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно із договором міни від 01 серпня 2014 року укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1, ОСОБА_3 передала у власність ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_1 передав у власність ОСОБА_3 22/35 частини житлового будинку з будівлями та спорудами № 363 по вул. Мануїльського в м. Новомосковську Дніпропетровської області. Міну було проведено без грошової доплати. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5, та зареєстровано в реєстрі за № 1447.
Право власності за позивачем на квартиру АДРЕСА_1, як за одноосібним власником, було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 01 серпня 2014 року за реєстровим № 6544187.
У зазначеній вище квартирі станом на 08 серпня 2014 року значаться зареєстрованими наступні особи: ОСОБА_3, її донька ОСОБА_4 та її племінним ОСОБА_2
Наявність реєстрації відповідача, який не є позивачу ані родичем, ані членом сім'ї, створює перешкоди у володінні, користуванні та розпоряджанні спірною квартирою, оскільки, як зауважив представник позивача у судовому засіданні, через наявність фактичної реєстрації відповідача, позивач змушений у значно збільшеному розмірі сплачувати кошти за комунальні послуги. Окрім того, наявність реєстрації відповідача, при тому що ОСОБА_2 фактично не мешкає у спірній квартирі довготривалий час, утруднює його можливість в повній мірі розпорядитися спірною квартирою.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місяця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, що набрало законної сили про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, тому підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати відносяться на рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224-226, 228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
ВизнатиОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.
Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого Цивільним процесуальним кодексом України.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційний суд Дніпропетровської області через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: Д.С. Шклярук