АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/111/15 22-ц/774/518/К/15
Справа № 214/8039/13-ц Головуючий в І інстанції
Провадження 22-ц/774/518/К/15 Попов В.В.
Категорія № 27 ( ІУ ) Доповідач Грищенко Н.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Братіщевої Л.А., Остапенко В.О.,

при секретарі: Петренко К.І.,

за участю: представника позивача Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - Подолінного Романа Гергійовича ,

представника відповідача - ОСОБА_4 - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (надалі ПАТ КБ "ПриватБанк") звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" зазначив, що 26 серпня 2006 року між сторонами був укладений кредитний Договір, згідно якого відповідачу ОСОБА_4 надано кредитні кошти в розмірі 1153 грн. 90 коп. зі сплатою 24% за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у результаті чого станом на 27.09.2013 року утворилась заборгованості, яка складається із заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 6703 грн. 33 коп., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 482 грн. 24 коп., пені в розмірі 14467 грн. 24 коп. та штрафів в загальному розмірі 1582 грн. 64 коп., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь та понесені судові витрати.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" відмовлено в задоволені позовних вимог.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ "ПриватБанк", посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вважає що, суд першої інстанції не взяв до уваги, що строк позовної давності перервався визнанням відповідачем свого боргу та частковим погашенням заборгованості у 2012 році, тому підстави для застосування пропуску строку позовної давності відсутні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню , з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 26 серпня 2006 року між сторонами укладений кредитний договір №KRМАRX08302288, згідно умов якого відповідачу ОСОБА_4 надано кредитні кошти в розмірі 1153 грн. 90 коп. зі сплатою 24 % за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевим терміном повернення 25 серпня 2008 року (а.с.5).

Як убачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, відповідач ОСОБА_4 зобов'язання за кредитним договором виконувала неналежним чином, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 27 вересня 2013 року становить 23235,45 грн., з яких: 6703,33 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 482 ,24 грн.- заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі, 14467,24 грн.- пеня, 500,00 грн. - штраф ( фіксована счастина), 1082,64 грн. - штраф ( процентна складова).

Відмовляючи ПАТ КБ "ПриватБанк" в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Однак колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно із ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані ( пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6 ) як розподілити між сторонами судові витрати.

Проте суд першої інстанції не з'ясував у повній мірі всі обставини, які мають значення для справи, та не виконав усі вимоги цивільного судочинства, у зв'язку із чим рішення в даній справі неможна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як роз'яснено в абз. 1, 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судове рішення у цивільній справі" від 18 грудня 2009 року № 14 відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем ПАТ КБ "ПриватБанк" строку позовної давності. Однак, такого висновку суд дійшов із порушенням вимог законодавства.

Так згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно до ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу яка його порушила.

Згідно ч.1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін.

Так з матеріалів справи вбачається, що у Заяві на отримання кредиту вказано, що боржник ознайомлений та згодний із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам ("Розстрочка" Стандарт), які були надані їй у письмовій формі, своїм підписом підтвердила факт надання їй повної інформації про умови кредитування.

Згідно п.п.5.5 Умов надання споживчого кредиту, термін позовної давності по вимогах про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів за даним договором встановлюється в 5 років. Вказане відповідає положенню ч.1 ст. 259 ЦК України. ( а.с.9)

Зі змісту Заяви позичальника про надання споживчого кредиту, укладеного між сторонами, убачається, що позичальник ознайомлена з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам , які були надані їй у письмовій формі. ( а.с. 5)

Крім того, відповідно до ч.1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Як убачається із заяви ОСОБА_6 від 06 червня 2012 року, вона визнала свій борг за кредитним договором та просила переглянути його умови. ( а.с.59). Тому, на думку колегії суддів, позивач не пропустив строк звернення до суду за захистом порушених прав.

Крім того, як убачається з розрахунку заборгованості відповідач ОСОБА_4 кожного місяця, починаючи з березня 2012 року здійснювала погашення кредитної заборгованості, у зв'язку із чим тіло кредиту станом на 24 квітня 2013 року було остаточно погашено ( а.с.3-4), що також свідчить про визнання відповідачем своїх кредитних зобов'язань.

Визначаючи загальну заборгованість за кредитним договором , яка має бути стягнута з відповідача на користь позивача, колегія суддів ураховує наступне.

Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобов'язання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже аналіз норм ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах загального строку позовної давності за основною вимогою.

Пунктами 5.1 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що при порушенні позичальником взятих на себе зобов'язань Банк, має право нарахувати , а Позичальник сплатити пню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу. ( а.с.9).

Враховуючи викладене, розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача за період з листопада 2012 року по вересень 2013 року, тобто за рік до звернення до суду із позовом, та в межах заявлених позовних вимог становить 3619,79 грн., виходячи з розрахунку : прострочена заборгованість по відсоткам становить 6703,33 грн. х 0,15% х 360 днів /100% = 3619,79 грн.

Відповідно до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь - якому взятих з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у сумі 500 грн. + 5% від суми заборгованості.

Тому з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" підлягає стягненню заборгованість по штрафу - 500 грн. ( фіксована складова) та 5% ( від суми заборгованості 10805,36 грн. ) 540,27 грн.

З урахуванням викладеного, колегії суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню відповідно до п.1,3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № KRMARХ 08302288 від 26 серпня 2006 року у розмірі 11845,63 грн, з яких 6703 грн. 33 коп.- заборгованості по відсоткам, 482,24 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, пеню в розмірі 3619,79 грн., штрафу - 500 грн. ( фіксована частка), штрафу - 540,27 грн. ( відсоткова складова).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч.5 ст.88 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Із відповідача ОСОБА_4 на користь ПАТ "КБ "ПриватБанк". у відшкодування судових витрат за розгляд справи в суді першої та апеляційної інстанції підлягає стягненню сплачений судовий збір в сумі 354,15 грн. ( а.с. 1,61)

Керуючись ст.ст.303, 307, п.п1,4 ч.1 ст.309, ст.ст.314- 316 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" задовольнити частково.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 19 січня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитними договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № KRMARХ 08302288 від 26 серпня 2006 року у розмірі 11845,63 грн, з яких 6703 грн. 33 коп.- заборгованості по відсоткам, 482,24 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, пені в розмірі 3619,79 грн., штрафу - 500 грн. ( фіксована частка) та штрафу - 540,27 грн. ( процентна складова).

В задоволенні іншої частини позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати в сумі 354,15 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: