АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 544/2119/14-ц Номер провадження 22-ц/786/477/15Головуючий у 1-й інстанції Сайко О. О. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Дорош А.І., Триголова В.М.

при секретарі: Коваль А.А.

за участю представника позивачів - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11

на рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Яромир-Агро» про визнання недійсними договорів оренди землі.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 через свого представника за довіреністю - ОСОБА_12 звернулися до суду з позовом до ТОВ "Яромир-Агро" про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Свої позовні вимоги обґрунтовували тим, що їм на праві приватної власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області. У 2011 року ними як орендодавцями землі та відповідачем ТОВ «Яромир-Агро» як орендарем, було підписано текст договору оренди землі, предметом якого є строкове платне користування належними їм земельними ділянками. Вказані договори укладені з позивачами з істотним порушенням Закону України «Про оренду землі». Вказували, що дані порушення виявляються у відсутності в тексті договорів істотних умов договору, а саме - умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є підставою для визнання договорів оренди недійсними. Договори оренди порушують їх законні права та інтереси, а саме право власності. Текст укладених угод суперечить їх намірам та волевиявленню щодо обсягу прав, які були надані відповідачу, як орендарю земельних ділянок.

З урахуванням наведеного, просили визнати недійсними договори оренди земельних ділянок, укладені між ними та ТОВ "Яромир-Агро", виходячи з норм ч. 2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі».

Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року у задоволенні вищевказаного позову ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 до ТОВ "Яромир-Агро" - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду, позивачі в особі представника за довіреністю - ОСОБА_12 оскаржили його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просили рішення місцевого суду - скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що 20 вересня 2011 року між ТОВ "Яромир-Агро", з однієї сторони, та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, з іншої сторони, було укладено договори оренди, за умовами яких вищеперелічені особи передали в оренду відповідачу належні кожному з позивачів на підставі Державних актів на право власності земельні ділянки, які знаходяться на території Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області.

Усі вищевказані договори оренди землі 12 вересня 2012 року були зареєстровані у відділі Держкомзему в Пирятинському районі Полтавської області, про що у Державному реєстрі вчинені відповідні записи.

За змістом ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Судом встановлено, що спірні договори оренди землі дійсно не містять істотної умови, передбаченої ч. 1 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», щодо передачі у заставу та внесення до статного фонду права оренди земельної ділянки.

Разом з тим, відмовляючи у задоволенні позовних вимог щодо визнання з цих підстав договорів оренди землі недійсними, районний суд виходив з того, що позивачі, підписавши тексти договорів, за весь період часу з моменту їх укладання до часу звернення до суду з даним позовом та його вирішення в судовому порядку,- не зверталися до відповідача з заявами щодо внесення змін чи доповнень до умов оскаржуваних договорів; а також і з того, що оскаржувані договори містять істотні умови, передбачені Законом України «Про оренду землі», а умова, на відсутність якої посилаються позивачі, може бути урегульована сторонами у позасудовий спосіб, що унеможливлює визнання договорів оренди недійсними. Окрім того, судом взято до уваги, що позивачами не доведено порушення їхніх прав та інтересів відсутністю в укладених ними договорах оренди земельних ділянок такої істотної умови, як передача у заставу й внесення до статного фонду права оренди земельної ділянки.

Колегія суддів погоджується з зазначеним висновком суду, як таким, що відповідає фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

В порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право, тому суд повинен встановити чи дійсно порушуються права орендодавців у зв'язку з відсутністю в договорах оренди умов, передбачених статтею 15 Закону України «Про оренду землі», визначити істотність цих умов, а також з`ясувати у чому саме полягає порушення їхніх законних прав (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 25 грудня 2013 року у справі №6-78цс13)

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції дав належну оцінку підставам позову та встановленим обставинам, з урахуванням зібраних у справі доказів, та правильно виходив з того, що права позивачів, як орендодавців не порушені, а умови договорів, на які останні посилаються підлягають уточненню в позасудовому порядку.

Вірним є також висновок суду, що посилання позивачів на те , що передача в заставу, як і внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, пов'язане з можливим припиненням права власності позивачів, - не ґрунтується на законі, оскільки передача земельної ділянки у користування відповідача на підставі договорів оренди (ст. 758 ЦК України), які не є правочинами щодо відчуження майна (продаж, дарування, міна), не припиняє права власності орендодавців на належне їм майно.

Крім того, відповідно до п.14 Перехідних положень ЗК України, до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 01 січня 2016 року, забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств.

З урахуванням наведеного, судом правильно зазначено про те, що не можна вважати, що відсутність відповідних умов у спірному договорі надає орендареві повноваження щодо передачі права оренди земельної ділянки до статутного капіталу господарського товариства або у заставу, оскільки зазначені дії прямо заборонені законом на момент укладення договору оренди земельних ділянок та на час звернення із позовом до суду. При цьому, імовірна домовленість сторін про можливість відповідної передачі права оренди при наявності прямої зборони на такі дії у Земельному кодексі України, суперечила б вимогам закону.

За таких обставин, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову - визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, укладених з відповідачем, оскільки факту порушення прав позивачів укладенням оспорюваних договорів не вбачається та останніми не доведено.

При встановленні фактичних обставин справи судом апеляційної інстанції норми процесуального права - не порушено, а при ухваленні судового рішення правильно застосовано норми матеріального права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

При вирішенні даного спору судом правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За наведених обставин, підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції - відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11 - відхилити.

Рішення Пирятинського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: