РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

643/20299/14-ц

2/643/1096/15

23.02.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Малихіна О.Р.

при секретарі - Березко О.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Московський РВ в м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області, про захист прав власника і про позбавлення права користування квартирою,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка просить захистити її право власності на АДРЕСА_1, позбавити відповідача права користування житловим приміщенням і зняти його з реєстрації у вказаній квартирі.

Вказує, що відповідач понад сім років не проживає в належній їй квартирі, комунальні платежі не сплачує, відмовляється в добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку, чим порушує її право розпоряджатися квартирою, а також вимоги передбачені ч.1 ст. 383, ст. 391 ЦК України, ст. ст. 150, 158, 168, 169 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування і свободу вільного вибору місця проживання».

Відповідач про дату і час розгляду справи повідомлений повісткою. Але в судове засідання відповідач він не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про перенос розгляду справи до суду не подавав. Суд розглянув справу на підставі наявних в справі доказів.

В судовому засіданні встановлене наступне.

Позивачка ОСОБА_1 є власником АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 10.04.2000 року.

Відповідно до довідки ЖК «Комунальник-1» №98 від 28.07.2014 р. в квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2 з 23.06.2004 р. як її вітчим.

Позивачка підтвердила суду, що реєстрація і поселення відповідача в належній їй на праві власності квартирі проводились з її письмової згоди і на невизначений строк. Відповідач був поселений до квартири як чоловік її матері, тобто як член сім'ї.

Таким чином зі сторони відповідача не було ні якого порушення права власності позивачки на квартиру, оскільки позивачка, як власник квартири, сама розпорядилась своїм майном поселивши відповідача в квартирі і надавши йому право на користування житловою площею в її квартирі.

Розірвання шлюбу 14.08.2007 р. між відповідачем і матір'ю позивачки не позбавляє відповідача права користування квартирою відповідачки.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦКПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведеного суд розглядає справу в межах заявлених вимог, тобто розглядає позов про порушення відповідачем права власності і розпорядження належною позивачці квартирою.

Позивачка не надала суду ніяких належних доказів того, що у 2004 році при поселенні в квартиру відповідач порушив її право власності, а також того, що відповідач втратив право користування квартирою і продовжує порушувати право власності позивачки на квартиру.

З урахуванням наведеного суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 317, 321, 383, 391 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області особами яки брали участь в судовому засіданні протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду, а особами яки не брали участь в судовому засіданні протягом того ж строку з дня отримання копії рішення суду.

Суддя: