РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2015

Хмельницький міськрайонний суд в складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

29.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою загального користування (дорогою) по АДРЕСА_1, посилаючись на те, що з 2007 року ОСОБА_2 самовільно склав будівельні матеріали, бетонні плити, в зв'язку з чим вона позбавлена можливості здійснювати обслуговування свого житлового будинку, господарських будівель та споруд. В зв'язку з неправомірними діями відповідача, їй заподіяна моральна шкода 10 000 грн.

В судовому засіданні позивач та її представник наполягають на задоволенні позову.

Відповідач та його представник проти позову заперечили, мотивуючи тим, що складування плит та каміння було зроблено з метою недопущення неправомірних дій позивача щодо захоплення дороги та використання струмка з метою виведення стічних вод, а станом на час розгляду справи ці матеріали прибрані.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 відповідно до державного акту від 08.06.2012 року. Відповідно до цього ж акту, від точки А до Б земельна ділянка ОСОБА_1 межує з землями міської ради. Відповідно до викопіювання з плану м.Хмельницького вказані землі є провулком Чапаєва (землі загального користування). Враховуючи розміщення земельної ділянки, будинковолодіння ОСОБА_1 має вихід і на вулицю Високу і на провул.Чапаєва. З 2007 року ОСОБА_2, який проживає по АДРЕСА_1 навпроти будинковолодіння ОСОБА_1, складував поблизу межі ОСОБА_1 будівельні матеріали, за що неодноразово попереджався інспекцією по контролю та санітарному благоустрою міста з наданням терміну для прибирання з міської території будівельних матеріалів, проте здійснив таке прибирання лише після звернення ОСОБА_1 до суду з позовом.

Вказані обставини окрім вже зазначених документів підтверджуються листами інспекції по контролю та санітарному благоустрою міста виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 12.04.2007 року та 24.02.2009 року; висновком ДІМ ПЗВМ ХМВ УМВС України в Хмельницькій області від 21.05.2014 року; фотознімками, поясненнями сторін та свідків про наявність будівельних матеріалів станом на час звернення до суду та їх відсутність станом на час ухвалення рішення у справі.

Відповідно до п. «а» ч.3 ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватися у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, тощо). Експлуатація земель загального користування здійснюється необмеженим колом суб'єктів у встановленому порядку. Законодавством України передбачено можливість обмеження права користування зазначеними землями (зокрема, при проведенні будівельних або інших робіт) шляхом закриття проїздів, перекриття вулиць та ін. але для цього необхідне рішення уповноваженого державного органу або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до п.3.2.7 правил благоустрою м.Хмельницького, затверджених Рішенням 15-ї сесії №10 від 29.02.2012 року, зі змінами згідно рішення від 25.06.2014 року, громадяни міста зобов'язані забезпечувати своєчасний вивіз побутового та будівельного сміття, не допускати складування будівельних матеріалів, побутових відходів, негабаритів та гілля поза власною земельною ділянкою, відповідно до п.3.2.8 вказаних правил, утримувати в належному стані об'єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності, а також, визначені Правилами прилеглі території до цих об'єктів (тротуари, зелені насадження, огорожі). За цими правилами, утримання в належному стані території - використання її за призначенням відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, місцевих правил забудови, правил благоустрою території населеного пункту, а також санітарне очищення території, її озеленення, збереження та відновлення об'єктів благоустрою.

Ст.152 КУпАП передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за порушенням норм та правил благоустрою територій населиних пунктів.

Таким чином, на момент звернення до суду, вимоги позивача були підставними, оскільки в зв'язку з діями відповідача, вона не могла належним чином утримувати прилеглу до її будинковолодіння територію, що є порушенням зазначених правил благоустрою. Заперечення, подані відповідачем в послідуючих судових засіданнях щодо відсутності доказів складування будівельних матеріалів, спростовуються його ж поясненнями та поясненнями його представника ОСОБА_3, в попередніх судових засіданнях, щодо можливого врегулювання спору шляхом добровільного прибирання вулиці, про що свідчить звукозапис судового засідання та іншими матеріалами справи, зокрема фотознімками, поясненнями свідків. Зауваження щодо відсутності порушення прав позивача, оскільки спірні землі належать Міській раді не заслуговують на увагу, оскільки висновки суду грунтуються виключно через призму обов'язків землевласників щодо належного підтримання благоустрою прилеглої до їх будинку території, а не як користувача землями загального користування, а отже інтереси Міської ради за таких обставин ніяким чином не зачіпаються. Позитивні наміри відповідача щодо недопущення неправомірних дій ОСОБА_1 можуть розцінюватися лише морально-етичними критеріями, але не мають юридичного підгрунтя, оскільки на момент виникнення спору він не був уповноваженою особою щодо здійснення такого нагляду від імені Міської ради.

Разом з тим, на момент розгляду справи вказана територія була прибрана ОСОБА_2 від будівельних матеріалів, а віддтак вимога про усунення цих порушень не підлягає задоволенню. Подальше наполягання ОСОБА_1 на позові в частині усунення перешкод є безпідставним.

В частині заподіяння моральної шкоди, суд дійшов висновку про недоведенність вимог позивача належними та допустимими доказами, спір між сторонами має триваючий характер та обумовлений взаємними образами та діями, тому і в цій частині, в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст.209, 212-215, 60 ЦПК україни, ст.ст.16, 23 ЦК України, ст.ст. 83, 152 ЗК України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя