Дата документу 13.02.2015
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Ніколовой І.С.,

при секретарі - Бондаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вікритого акціонерного товариства «Медіа-група» про захист честі, гідності та ділової репутації, третя особа - головний редактор видання «Наш город плюс» ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтернет-виданні «Наш город плюс» була розміщена стаття з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», та з текстом «ОСОБА_1 поздней ночью оказался на месте взрыва. Коммунист и сторонник так называемого Антимайдана, участник пророссийских митингов в Мелитополе и Запорожье ОСОБА_1 уже через несколько минут после ночного взрыва фотографировал его последствия. К тому моменту, когда на месте ЧП еще не остыли следы возможных подрывников, антимайдановец ОСОБА_1 их затаптывал, фотографируя последствия. Через час после взрыва информация с этими фотоснимками появилась на страницах одного из местных интернет-изданий, симпатизирующих пророссийским активистам. Как, почему и с какой целью на месте взрыва «работал» ОСОБА_1 - лучший друг одиозного коммуниста ОСОБА_5 - должны выяснить спецслужбы».

Крім того, без погодження з позивачем в статті розмістили його фото з мережі «Фейсбук».

Зазначена стаття була проглянута більше ніж 3 000 разів, а також продубльована та прокоментована в інших інтернет-виданнях.

Позивач стверджує, що зазначена стаття є направленою на підрив його честі, гідності та ділової репутації. Він не є членом комуністичної партії України, веде журналістську діяльність, через яку відвідує різного роду мітинги та висвітлює їх події шляхом фоторепортажів та написанням відповідних статей. Він не є антимайданівцем, оскільки вважає своїм обов'язком займатися поновленням порушених прав людини в Україні, а в період з листопада 2013 по січень 2014 р.р. приймав участь у суспільній правозахисній організації «Немезіда», яка «стоїть на майданівських позиціях» та захищає права партії «Батьківщина». З ОСОБА_5 він знайомий особисто з 1996-1997 року, спершу за родом діяльності, а у 2012 році був його довіреною особою на виборах народних депутатів.

Крім того, публікація зазначеної статті потягла за собою допит позивача, як неблагонадійної особи, співробітниками міліції, хоча жодного журналіста, який висвітлив цю подію, більше не допитували. Зауважує, що дійсно прибув на місце вибуху вночі одним з перших, оскільки мешкає неподалік, фотографував його наслідки та спілкувався з присутніми там особами, жодних слідів вибуху не затопчував. Пізніше співробітники міліції, які дозволили йому проводити фотозйомку, попросили ці фотографії для долучення до матеріалів кримінального провадження, відкритого за фактом вибуху.

Стверджує, що публікації статті у інтернет-виданні потягла за собою розповсюдження широкому колу користувачів інтернету неправдивої інформації, яка порочить його честь та гідність, з використанням без дозволу його особистого фото з соцмережі «Фейсбук», та створила реальну загрозу його затримання органами внутрішнх справ. Крім того, позивач зазнав фінансових втрат, оскільки є членом FOREX CLUB, та займається розміщенням вкладів фізичних осіб з метою отримання прибутку. Два з чотирьох його вкладників у вересні 2014 р., не розірвавши укладені договори, вилучили свої вклади, мотивуючи це «про всяк випадок». Зазначене позивач пов'язує з публікацією статті, через яку постраждала його ділова репутація, та через його виклик до міліції на допит про обставини вибуху, про що він повідомив вкладників.

Хоча опублікована стаття не підписана, позивач вважає, що її написав ОСОБА_7, за косвеними ознаками. Належними відповідачами вважає ОСОБА_2 як власника доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4, та ВАТ «Медіа-група».

Просить суд:

· стягнути з відповідачів на його користь грошову компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 53 940грн, зобов'язати їх виплатити зазначену суму протягом одного місяця;

· понудити відповідачів опублікувати на сайті «Наш город плюс» спростування та публічне вибачення перед ним, журналістом та громадянином України, розмістивши в публікації чіткі фотокопії поданої ним позовної заяви, додатку №16 до позову, та рішення суду, а також в обов'язковому порядку фрази з посиланням на статтю від 15.08.2014 р.: «Приносим свои извинения журналисту и гражданину Украины ОСОБА_1 за ложную и непроверенную информацию о нём и о его действиях на месте взрыва в ПриватБанке. Он не является членом КПУ. Ярлык «ярый антимайдановец» не соответствует действительности и тем более ОСОБА_1 не причастен к теракту. В связи с тем, что редакцией сайта «Наш город плюс» ему был нанесен моральный вред, связанный с подрывом его чести, достоинства и деловой репутации, редакция обязана выплатить ему денежную компенсацию в размере (указать сумму) в соответствии с принятым решением суда»;

· перед публікацією спростування зробити вичитку та провести правку повного текста повідомлення разом з позивачем, та, після підписання ним даного тексту, опублікувати на сайті «Наш город плюс».

· стягнути судові витрати в сумі 540грн.

Відповідач ОСОБА_2, діючи від себе особисто та як представник ВАТ «Медіа-група», позов не визнав у повному обсязі.

Суду пояснив, що є власником доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4, однак ані він, ані ВАТ «Медіа-група» (директором якого він працює) не є власниками сайту, на якому розміщена стаття. Він особисто не писав цієї статті, її автор не зазначений. Доступ до сайту має широке коло осіб, та хто її розмістив - йому невідомо.

Третя особа ОСОБА_3 суду пояснив, що ані видання «Наш город плюс», головним редактором якого він є, як друкований засіб масової інформації, ані він особисто не має жодного відношення до інтернет-сайту ІНФОРМАЦІЯ_4, тому не підтримує заявлені вимоги у повному обсязі.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судом встановлені такі факти та відповідні ім правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 в інтернет-виданні «Наш город плюс» була розміщена стаття з назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», з фотографією позивача та з текстом «ОСОБА_1 поздней ночью оказался на месте взрыва. Коммунист и сторонник так называемого Антимайдана, участник пророссийских митингов в Мелитополе и Запорожье ОСОБА_1 уже через несколько минут после ночного взрыва фотографировал его последствия. К тому моменту, когда на месте ЧП еще не остыли следы возможных подрывников, антимайдановец ОСОБА_1 их затаптывал, фотографируя последствия. Через час после взрыва информация с этими фотоснимками появилась на страницах одного из местных интернет-изданий, симпатизирующих пророссийским активистам. Как, почему и с какой целью на месте взрыва «работал» ОСОБА_1 - лучший друг одиозного коммуниста ОСОБА_5 - должны выяснить спецслужбы» (а.с.4).

Позивач зазначає, що викладена інформація є неправдивою.

Згідно довідки від 27.08.2014р., він не є членом Комуністичної партії України (а.с.15).

Він не є «антимайданівцем», на доказ чого надав фото з мітингу «Єдина Україна! Единая страна!» (а.с.20), звернення до прокуратури Печерського району м.Києва з приводу невнесення ОСОБА_8 до виборчих списків від політичної партії «Батьківщина» та інш.(а.с. 24-28).

Він не є близьким другом ОСОБА_5, а був його довіреною особою як кандидата на виборах народних депутатів (а.с.29-30).

У якості доказів запрошення його для дачі пояснень до органів міліції надав суду копії протоколів його допиту 26.08.2014р. у якості свідка (а.с. 31-32).

Також у якості доказів фінансових втрат надав суду власноруч складену довідку про свою ділову активність (а.с.54).

Надав суду розрахунок суми моральної шкоди в розмірі 53 940грн (а.с.55), зауважуючи, що в зв'язку з розміщеною на сайті інформацією він зазнав шкоди в своїй трудовій діяльності та, відповідно, фінансових втрат, а також біля нього склалася аура неприязні, недовіри, що негативно впливає на його репутацію.

В цю суму входить річна вартість навчання його повнолітніх дітей в учбових закладах, та річна сума мінімальної заробітної плати по Україні, яка є компенсацією та за разом страховою сумою від можливих ще більших фінансових втрат.

Статтею 3 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

У відповідності з ст.32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

В свою чергу, ст.34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Разом з тим відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань відповідає обов'язок не поширювати про особу недостовірну інформацію та таку, що ганьбить її гідність, честь чи ділову репутацію.

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону України «Про інформацію» реалізація права на інформацію громадянами, юридичними особами і державою не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов'язане з обов'язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров'я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 15 Постанови «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27 лютого 2009р. за № 1, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Так, позивач зазначив, що відомості, які він просять визнати такими, що не відповідають дійсності, ганьблять їх честь, гідність і ділову репутацію, були поширені на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2. Разом з тим, роздруківки, які приєднано до матеріалів справи, суд не може прийняти до уваги та вважати його належним доказом, оскільки вони є не офіційним записами, наданими власниками сайту, через який, як стверджує позивач, було поширено зазначену інформацію.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

У відповідності з ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно ч. 3 ст. 277 ЦК України, негативна інформація про особу вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного.

Відповідно до положень ст. 297 ЦК України, кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Дослідивши поширену інформацію в системному зв'язку з текстом статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3», суд приходить до висновку, що інформація, спростування якої вимагає позивач, є результатом аналізу історичних подій, які відбувались в Україні і в яких безпосередньо приймав участь позивач, з точки зору сприймання оточуючими цих подій.

Викладена в статті інформація свідчить про те, що вона є оціночними судженнями невстановленої особи, оскільки позивач не надав суду доказів авторства.

На клопотання позивача, у національного реєстратора доменних імен - компанії Imena.ua (Internet invest, LTD. DBA IMENA.UA) були витребувані докази.

Згідно відповіді (а.с.83), дані, що були надані реєстрантом доменного імені ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_2, з зазначенням адреси на контактного телефону. Також зазначено, що ТОВ «Інтернет Інвест» не розміщує одноіменний веб-сайт ІНФОРМАЦІЯ_4 на своїх технічних майданчиках і не є власником ІР-адреси: НОМЕР_1. З цієї причини запитувана інформація щодо веб-ресурсу ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІР їм невідома.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1, належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайта, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК) . Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Враховуючи, що автор статті під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_3» не зазначений, належним відповідачем по справі, згідно наведених роз'яснень Пленуму, є власник веб-сайта, особи якого позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_2 є власником веб-сайту, суду не надано.

Відповідно до Закону України «Про телекомунікації», домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється, а доменне ім'я - позначення (словесне, цифрове, словесно-цифрове), яке використовується для ідентифікації діяльності юридичних і фізичних осіб в мережі Інтернет, з будь-якою метою.

Таким чином, ОСОБА_2, згідно відповіді національного реєстратора доменних імен - компанії Imena.ua (Internet invest, LTD. DBA IMENA.UA), є власником доменного імені (назви сайту), але не самого ресурсу.

Доказів того, що Вікрите акціонерне товариства «Медіа-група» є власником веб-сайту, суду не надано.

Таким чином, позов пред'явлено до неналежних відповідачів, тому, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 N 2 , у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст.23, 1167 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» №1 від 27.02.2009р., «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009р., ст.ст.10,11,209,212,214,215,218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Вікритого акціонерного товариства «Медіа-група» про захист честі, гідності та ділової репутації, третя особа - головний редактор видання «Наш город плюс» ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана апеляційному суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: