Провадження № 4-с/761/242/2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2015 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Волошина В.О.

при секретарі: Анісоквець Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб М.І., заінтересовані особи: ОСОБА_2, -

в с т а н о в и в :

В липні 2015р. заявник ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва із зазначеною скаргою, в якій просив суд: поновити процесуальний строк для подання вказаної скарги; визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб М.І. (далі по тексту - державний виконавець) щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві при примусовому виконанні виконавчого листа №761/6682/14-ц, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 11 вересня 2014р.; скасувати постанову державного виконавця від 15 грудня 2014р. в межах виконавчого провадження №45280853 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Свої вимоги заявник обґрунтовував тим, що 11 вересня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва на виконання рішення по справі № 761/6682/14-ц за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, було видано виконавчий лист за яким з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 3775,8 грн. Даний виконавчий лист було пред'явлено до примусового виконання у ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві та відкрито виконавче провадження № 45280853. Однак, 14 липня 2015р. заявником було отримано постанову державного виконавця від 15 грудня 2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав того, що боржника не розшукано, належне йому на праві власності майно, на яке можна звернути стягнення, не виявлено.

Враховуючи, що згідно відомостей Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником ОСОБА_2 зареєстровано право власності на не нерухоме майно, що не було перевірено державним виконавцем та стало підставою для винесення оскаржуваної постанови, сторона заявника звернулась до суду із даною скаргою.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились, своїх уповноважених представників не направили, при цьому, про день та час розгляду скарги повідомлялись відповідно до встановленого законом порядку. Враховуючи швидкоплинність процесу із розгляду даної категорії справ, а також положення ст. 386 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд даної скарги за відсутності нез'явившихся осіб.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що подана скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ст. 385 ЦПК України скаргу на дії державного виконавця може бути подано у десятиденний строк з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатись про порушення її прав чи свобод.

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлений судом.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014р. за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при вирішенні питання про поновлення строку на подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд має виходити з того, що у відповідному законодавстві не міститься перелік таких поважних причин, їх з'ясовують у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Беручи до уваги причини пропуску заявником строку звернення до суду із даною скаргою, суд вважає за необхідне поновити останньому процесуальний строк для подання скарги.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Пунктом 1) ч. 2 цієї статті передбачено, що відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, 11 вересня 2014р. Шевченківським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 761/6682/14-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» суми сплаченого судового збору в розмірі 3775,8 грн.

Постановою державного виконавця від 15 грудня 2014р., в межах виконавчого провадження №45280853, було повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 2) ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Як вбачається зі змісту зазначеної постанови, підставами для її винесення було те, що згідно Державного реєстру прав на нерухоме майно, відомості щодо майна, яке належить боржнику на праві власності, відсутні; згідно відповіді ДПС України боржник не працює; згідно відомостей УПФ - отримує пенсію; на виклики державного виконавця боржник не реагує; транспортних засобів за боржником не зареєстровано; власником пакетів акцій боржник не значиться; виходом державного виконавця за адресою, де згідно з виконавчим документом зареєстрований боржник, боржника не розшукано, належне йому на праві власності майно, на яке можна звернути стягнення, не виявлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Як вбачається із матеріалів скарги, а саме з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, за боржником на праві приватної власності зареєстровано дві квартири, а саме: чотирикімнатна квартира № 3, яка знаходиться в м. Києві, по вул. Якіра у будинку 10А та восьмикімнатна квартира № 15, яка знаходиться в м. Києві, по вул. Софіївській у будинку 14 (а.с.6-8).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не були належним чином реалізовані передбачені Законом виконавчі дії задля виконання рішення суду та безпосередньо розшуку майна боржника на яке можна звернути стягнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

У відповідності з ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 59 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скарга є обґрунтованою, оскаржувані дії державного виконавця є неправомірними, оскільки ним вжиті не всі дієві заходи щодо виконання судового рішення, а тому скаргу необхідно задовольнити та скасувати винесену державним виконавцем постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві за виконавчим провадженням №45280853 від 15 грудня 2014 р.

Керуючись ст. 11, 17, 47 Закону України «Про виконавче провадження», п. 16 постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014р. за № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», ст. 59, 60, 383-387 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в:

Поновити Публічному акціонерному товариству «УкрСиббанк» строк на подання скарги на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб М.І., заінтересовані особи: ОСОБА_2.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб М.І., заінтересовані особи: ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб М.І. щодо винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві в межах виконавчого провадження №45280853 щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого Шевченківським районним судом м. Києва 11 вересня 2014р. по справі №761/6682/14-ц.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві Білозуб М.І. від 15 грудня 2014р. про повернення виконавчого документа стягувачеві в межах виконавчого провадження №45280853.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: