Категорія 30Доповідач Іващук В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" березня 2015 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі:

головуючогоІващука В.А.,
суддів:Стеблюк Л.П., Колоса С.С.,
при секретаріПантелеймоновій А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Українська пожежно-страхова компанія", за участю третіх осіб без самостійних вимог - ОСОБА_7, Публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) "Укргазбанк", про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року,

у с т а н о в и л а :

Із зазначеним позовом ОСОБА_8 звернувся в суд 20 травня 2014 року.

Зазначав, що 22 січня 2014 року ОСОБА_7, керуючи автомобілем «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_1, що належить АБ «Укргазбанк», допустив зіткнення із автомобілем «Форд» д.н. НОМЕР_2, що належить позивачу.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 3 лютого 2014 року ОСОБА_9 визнаний винним за ст.124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення.

Внаслідок винних дій ОСОБА_9 автомобіль «Форд» д.н. НОМЕР_2 пошкоджено. Згідно рахунку фактури від 14 травня 2011 року вартість відновлювального ремонту складає 13710,40 грн.

Оскільки відповідальність АБ «Укргазбанк», як власника застрахованого транспортного засобу«Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_1, застрахована Приватним акціонерним товариством "Українська пожежно-страхова компанія" (далі - ПрАТ «УПСК»), то цією страховою компанією 7 березня 2014 року виплачено страхове відшкодування у розмірі 4643, 20 грн. Решту 9067,2 грн. не відшкодовано.

Посилаючись на ці обставини та положення статей 29, 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення статей 1166, 1187,1188, 1192 ЦК України, ОСОБА_6 просив стягнути на його користь 9067 грн. 20 коп. відшкодування матеріальної шкоди та судові витрати.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року у задоволенні зазначеного позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Відповідно до положень статті 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Із оскаржуваного рішення суду вбачається, що таке рішення є по суті правильним і справедливим, а тому скасованим бути не може.

Судом першої інстанції встановлено і не заперечується сторонами, що 22 січня 2014 року о 17.30 год. ОСОБА_9 в м. Вінниці по вул. Келецькій, 111, керуючи автомобілем «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_1 під час руху заднім ходом, не переконався що це буде безпечним і не створить перешкод чи небезпеки іншим учасникам руху, допустив зіткнення із транспортним засобом «Форд» д.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

3 лютого 2014 року постановою Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КУпАП на накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 400 грн.

Власником автомобіля «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_1 є ПАТ АБ «Украгазбанк», а ОСОБА_9 знаходиться із цим банком у трудових відносинах.

Встановлено, що 1 серпня 2013 року між ПрАТ «УПСК» та ПАТ АБ «Украгазбанк» укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № 1764869 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), за яким відповідальність власника автомобіля «Шкода Октавія» д.н. НОМЕР_1 застрахована. Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну потерпілого становить 50000 грн. (а.с.9, 108).

23 січня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до ПрАТ «УПСК» із заявою-повідомленням за № 022/2/14 про дорожньо-транспортну пригоду та виплату страхового відшкодування.

23 січня 2014 року представником ПрАТ «УПСК» проведено огляд пошкодженого транспортного засобу «Форд» д.н. НОМЕР_2 та складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу (а.с.109-110) .

Згідно висновку страхового акту №ОЦ/054/000/14/0025 (аварійний сертифікат) вартість відновлювального ремонту автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_2, належного ОСОБА_6, з урахуванням фізичного зносу деталей, згідно Калькуляції AUDATEX № uip_7444 від 29.01.14 р., з ПДВ, та згідно Додатку №1 до справи № 00339_00158_14 від 12.02.14 р., станом на 23 січня 2014 року складає 4643, 26 грн. (а.с.104).

Відповідно до платіжного доручення №285 від 7 березня 2014 року вказана сума страхового відшкодування, згідно із заявою ОСОБА_6, перерахована на рахунок ТОВ «Медікор» (а.с.13).

Відповідно до висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 1789/14-21 від 15 грудня 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Форд» д.н. НОМЕР_2 складає 13 791 грн. 70 коп. в тому числі величина втрати товарної вартості 1 281 грн. 33 коп. (а.с.24).

Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позову, суд правильно виходив із відсутності правових підстав для задоволення позову, оскільки ПрАТ «УПСК» дотримано вимог законодавства при виконанні зобов'язань за страховим полісом № 1764869 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а ОСОБА_6 не доведено порушення відповідачем, як страховиком, зобов'язань по відшкодуванню йому витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля, відповідно до положень частини 1 статті 22 та статей 29, 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Правовідносини які виникли між сторонами регулюються положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) та укладеним договором страхування.

Так, згідно із положенням пункту 22.1. статті 22 вказаного Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхової суми відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до положень статей 28, 29 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Положення пункту 34.1 статті 34 Закону визначають, що страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розмірів збитків.

Відповідно до пункту 34.2 статті 34 Закону, якщо у встановлений строк аварійний комісар або експерт не з'явилися, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи.

Отже, потерпілий має право обрати аварійного комісара та провести експертне дослідження для визначення розміру шкоди самостійно лише за умови порушення страховиком зобов'язань, зокрема за умови якщо направлений страховою компанією аварійний комісар або експерт, протягом трьох робочих днів, не з'явився до місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу.

Як вбачається із матеріалів справи аварійний комісар, відповідно до умов договору та Закону, у день подання заяви-повідомлення потерпілого про ДТП (23 січня 2014 року) прибув у місцезнаходження пошкодженого транспортного засобу, здійснив необхідний огляд та визначив матеріальний збиток завданий ОСОБА_6 і останньому вчасно (7 березня 2014 року ) виплачено страхове відшкодування у розмірі 4643 грн. 26 коп. Отже, відповідач вчинив усі передбачені законом дії після отримання інформації про настання страхового випадку, виконав умови договору та закону.

У разі незгоди потерпілого з оцінкою заподіяного збитку, останній після отримання страхового відшкодування не позбавлений був можливості висловлювати страховику свою незгоду з розміром відшкодування.

Висновок експерта №1789/14-21 від 15 грудня 2014 року (а.с.67) про вартість матеріального збитку у розмірі 13791,7 грн., завданого власнику автомобіля «Форд Фієста», р.н. НОМЕР_2, на який посилається позивач у апеляційній скарзі, зроблений через тривалий період після ДТП, а також після виплати страхового відшкодування позивачу (7 березня 20014 року), а саме через дев'ять місяців, протягом яких вартість запчастин, ремонтних робіт значно збільшилась у порівнянні з їх вартістю на час визначення матеріального збитку та визначення страхового відшкодування страховиком.

Позивач на власний розсуд без достатніх правових підстав замовив вказаний експертний висновок усупереч порядку встановленому законом та договором.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції. Такі доводи не є підставою для скасування судового рішення.

Не може бути підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог посилання ОСОБА_6 у апеляційній скарзі на те, що його не було ознайомлено з розрахунком розміру страхового відшкодування відповідно до калькуляції №uip_7444 від 29.01.2041 року, яка здійснена відповідно до ліцензованої програми «Аudatex».

Судом встановлено і не заперечується позивачем, що йому було відомо про перерахування 7 березня 2014 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Медікор», за заявою ОСОБА_6, страхового відшкодування у розмірі 4643 грн. 26 коп. (а.с.13).

За таких обставин, незважаючи на те, що ОСОБА_6 не було ознайомлено з розрахунком, йому було відомо про нарахування саме такого розміру відшкодування і перерахування цієї суми на його користь. З цього часу він мав можливість ознайомитись із розрахунком та оспорювати його у встановлений договором та законом спосіб. Проте, як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 не проводив відновлювального ремонту автомобіля ні кошти від страхового відшкодування перераховані Товариству з обмеженою відповідальністю «Медікор» 7 березня 2014 року, ні за власні кошти, а продовжував та продовжує експлуатувати автомобіль по день розгляду справи.

Отже, сам по собі факт не ознайомлення ОСОБА_6 з ремонтною калькуляцією автомобіля та розрахунком страхового відшкодування не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду, а отже доводи апеляційної скарги у цій частині є безпідставними.

Із матеріалів справи вбачається, що розрахунок страхового відшкодування у Страховому Акті (аварійний сертифікат) №ОЦ/054/000/14/0025 від 6 березня 2014 р. (а.с.104) здійснено на підставі ремонтної калькуляції (а.с.111,112) створеної відповідно до ліцензованої програми «Аudatex» (а.с.114), а також з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (Ез = 0,4095) визначеного оцінювачем суб'єктом оціночної діяльності (а.с. 118-122).

Позивачем у апеляційній скарзі не зазначено у чому саме полягає неправильність створення калькуляції відновлювального ремонту автомобіля та у чому саме полягає неправильність визначення розміру страхового відшкодування саме на час його визначення, а отже апеляційна скарга не містить доводів через які оскаржуване рішення суду може бути скасованим.

Також не спростовують висновки суду й посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що судом не дана оцінка судової експертизи як доказу у справі. Такі доводи не дають підстав для скасування правильного по суті рішення суду.

Як зазначено вище, підстав для застосування судом висновків вказаної судової авто - товарознавчої експертизи не було, оскільки аварійним комісаром та суб'єктом оціночної діяльності оцінка вартості відновлювального ремонту автомобіля здійснена правильно у відповідності до вимог закону, а страхове відшкодування страховиком визначено та виплачено правильно та без порушення строку виплати. Позивачем вказані обставини не спростовані.

Отже оскаржуване рішення суду є правильним і справедливим та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому зміні чи скасуванню не підлягає.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 14 січня 2015 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: /підпис/ В.А. Іващук

/підпис/ Л.П. Стеблюк

/підпис/ С.С. Колос

Згідно з оригіналом

Суддя В.А. Іващук