Провадження № 2/522/9617/15
УХВАЛА

02 грудня 2015 року Приморський районний суд у складі головуючого судді Івченко В.Б.,

при секретарі Школа О.В.,

розглянувши в судовому засіданні у м. Одесі заяву позивача про відвід головуючому судді по цивільній справі №522/19849/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває на розгляді цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину.

В судовому засіданні позивач, представник позивача надали до суду заяву про відвід судді з підстав, викладених у заяві наданої до суду від 02.12.2015 року в рамках цивільної справи №522/19849/15-ц.

Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином про дату та місце судового засідання повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

Відповідно до п.30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі Пєрсак проти Бельгії, Європейський суд зазначив: «Хоча неупередженість, зазвичай, означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до ст.6 Конвенції. У цьому контексті можливо провести різницю між субєктивним підходом, що має на меті визначити особисті переконання даного судді в конкретній справі, та обєктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії з боку судді, або висловити будь-які правомірні сумніви.

Відповідно до обєктивного тексту має бути визначено, чи існують, виходячи з особистої поведінки судді, переконливі факти, які можуть бути викликати сумніви щодо його безсторонності. Стосовно цього навіть зовнішні прояви мають велике значення. Головне тут довіра, яку суди мають викликати в громадськості понад усе.

Відповідно будь-який суддя стосовно якого існують обґрунтовані причини побоювання у недостатній безсторонності має вчинити самовідвід (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі De Cubber v Belgium).

Враховуючи те, що в провадженні судді Івченка В.Б. перебувала цивільна справа №522/22526/14-ц за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання спільної дитини, справа була розглянута по суті, суд вважає, що у задоволенні заяви про відвід судді необхідно відмовити за безпідставністю, однак з метою забезпечення довіри до правосуддя громадян, задля недопущення конфлікту інтересів, а також виключення обставин, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді, суддя вважає за необхідне заявити самовідвід та передати для автоматичного розподілу справу між суддями Приморського районного суду м. Одеси для розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 20, 23, 25 208-210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про відвід судді Івченка В.Б. відмовити

По цивільній справі №522/19849/15-ц за позовною заявою ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину заявити самовідвід.

Цивільну справу №522/19849/15-ц за позовом ОСОБА_1, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину передати для автоматичного розподілу між суддями Приморського районного суду м. Одеси для розгляду справи по суті.

Ухвала в порядку ст.293 ЦПК України оскарженню не підлягає.

Суддя Приморського

районного суду м. Одеси ОСОБА_4