Провадження № 2/734/304/15 Справа № 734/679/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 червня 2015 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Бригинець М.М.,

при секретарі - Колоколуша Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до Козелецької районної державної нотаріальної контори, треті особи: Державна реєстраційна служба Козелецького районного управління юстиції, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про зобов'язання вчинити певні дії, мотивуючи тим, що 25 лютого 2005 року на підставі договору дарування, який посвідчений відповідно до діючого законодавства державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори Гладким С.М., зареєстровано у реєстрі № 143 вона набула права власності на житловий будинок АДРЕСА_1, Козелецького району, Чернігівської області. Договір дарування 17 березня 2005 року зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації», реєстровий номер 9759669 за № 99 в книзі 1, що підтверджується витягом з Реєстру права власності на нерухоме майно № 6764056. Згідно вказаного договору дарування ОСОБА_5 (даритель) з однієї сторони подарував та вона (обдарована) з другої сторони прийняла у дар належний йому на праві приватної власності житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. ОСОБА_6, який є її батьком, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Їй стало відомо, що бланк, який був використаний для вказаного договору дарування не зареєстрований, а сам договір дарування відсутній в нотаріальній конторі. Вказана інформація підтверджується листом № 1426/01-16 від 16 жовтня 2013 року, згідно якого Козелецька державна нотаріальна контора повідомляє, що згідно даних Козелецької державної нотаріальної контори договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, АДРЕСА_2 посвідчений Гладким С.М., державним нотаріусом Козелецької районної державної нотаріальної контори за реєстровим номером № 143 від 25 лютого 2005 року. В реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за 2005 рік від 25 лютого 2005 року є запис щодо посвідчення договору дарування житлового будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, але відсутні дані щодо бланку, який зареєстрований як використаний для вище зазначеного договору. Крім того, бланк НОМЕР_1 не зареєстрований як використаний для вище зазначеного договору дарування в АРМ «РНБ». Згідно архівних даних нотаріальної контори, вище зазначений договір дарування відсутній. Внести відповідні відомості до Єдиного Реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів про витрачення державним нотаріусом Козелецької державної нотаріальної контори 25 лютого 2005 року спеціального бланку нотаріального документа серії НОМЕР_1 на посвідчення договору дарування житлового будинку не має можливості. Відсутність зазначених відомостей в Єдиному Реєстрі спеціальних бланків нотаріальних документів унеможливлює реалізацію її права власності на подароване їй майно, оскільки відповідно до п. 22-1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року за № 20/5, нотаріус перевіряє справжність кожного аркуша документу, який викладений на спеціальних бланках нотаріальних документів та подається для вчинення нотаріальних дій за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів у порядку, передбаченому Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів. Таким чином, договір дарування від 25 лютого 2005 року між нею та ОСОБА_5 є таким, що відповідає вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, вчинений у формі, встановленій законом, нотаріально посвідчений, лише саме через його відсутність у нотаріальній конторі та те, що бланк НОМЕР_1 не зареєстрований як використаний для вище зазначеного договору дарування, вона була вимушена звернутися до суду для захисту своїх прав, але у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на вказане майно за договором дарування їй було відмовлено у суді першої інстанції та вказана позиція була підтримана і апеляційним судом Чернігівської області. Так, згідно рішення Козелецького районного суду від 09 грудня 2014 року та ухвали апеляційного суду Чернігівської області від 23 січня 2015 року встановлено, що після укладення договору дарування 25 лютого 2005 року в ОСОБА_5 право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями припинилося, а у неї виникло право власності. Вказаний договір дарування є дійсним, а незаконність набуття права власності на нерухоме майно нею не встановлено судом. Вказане право власності на житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано Ніжинським міжміським бюро технічної інвентаризації. Крім того, відсутня її вина у невнесенні відомостей до програми Автоматизоване робоче місце «Реєстр нотаріальних бланків» про використання бланку нотаріального документу НОМЕР_1 для посвідчення державним нотаріусом договору дарування від 25 лютого 2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та нею. Також ухвалою апеляційного суду зазначено - Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР зокрема ст. 1 першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної юридичної і фізичної особи безпосередньо користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визначено право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків, чи інших зборів або штрафів. Тому просить суд зобов'язати Козелецьку районну державну нотаріальну контору внести відомості до програми Автоматизоване робоче місце «Реєстр нотаріальних бланків» про використання бланку нотаріального документу НОМЕР_1 для посвідчення державним нотаріусом договору дарування від 25 лютого 2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та нею.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти позову не заперечують.

Представник третьої особи: Державної реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції в судовому засіданні не заперечувала проти позову і пояснила, що право власності позивачки на домоволодіння, яке вона отримала за договором дарування зареєстроване в установленому порядку; вона є єдиним власником даного домоволодіння і невнесення відомостей до програми Автоматизоване робоче місце «Реєстр нотаріальних бланків» про використання бланку нотаріального документу НОМЕР_1 для посвідчення державним нотаріусом договору дарування від 25 лютого 2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та нею, позбавить її права розпоряджатися своїм майном.

Третя особа: ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечує, оскільки вважає, що спадщина розподілена неправильно.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Виходячи з вимог ч. 2 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії.

Згідно ч. 3 ст. 209 ЦК України нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину який відповідає загальним вимогам, встановленним ст. 203 ЦК України.

Судом встановлено, що договір дарування житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Чернігівська область, Козелецький район, с. Лихолітки, вул. Червоноармійська 10 від 25 лютого 2005 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, є таким, що відповідає вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину; вчинений у формі, вставленій законом, нотаріально посвідчений. Згідно вказаного договору дарування в ОСОБА_5 право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями припинилося, а в ОСОБА_1 - виникло право власності. Вказаний договір дарування є дійсним; незаконність набуття права власності на нерухоме майно позивачкою ОСОБА_1 не встановлено. Вказане право власності на житловий будинок з надвірними будівлями зареєстровано Ніжинським бюро технічної інвентаризації. Але з вини державного нотаріуса Козелецької державної нотаріальної контори Гладкого С.М. було не внесено відомостей до програми Автоматизоване робоче місце «Реєстр нотаріальних бланків» про використання бланку нотаріального документу НОМЕР_1 для посвідчення договору дарування від 25 лютого 2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що унеможливлює реалізацію права власності позивачки на подароване їй майно, оскільки відповідно до п. 22-1 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03 березня 2004 року за № 20/5, нотаріус перевіряє справжність кожного аркуша документу, який викладений на спеціальних бланках нотаріальних документів та подається для вчинення нотаріальних дій за допомогою Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів у порядку, передбаченому Порядком ведення Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.) ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР зокрема ст. 1 першого протоколу до неї (1952 р.) передбачено право кожної юридичної і фізичної особи безпосередньо користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визначено право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків, чи інших зборів або штрафів.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ч. 4 ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 203, 209, 319, 334, 717, 719 ЦК України, ст. ст. 5, 7 Закону України «Про нотаріат» ст.ст. 10, 57, 60, 61, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2 до Козелецької районної державної нотаріальної контори, треті особи: Державна реєстраційна служба Козелецького районного управління юстиції, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії, з а д о в о л ь н и т и.

Зобов'язати Козелецьку районну державну нотаріальну контору внести відомості до програми Автоматизоване робоче місце «Реєстр нотаріальних бланків» про використання бланку нотаріального документу НОМЕР_1 для посвідчення державним нотаріусом договору дарування від 25 лютого 2005 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на апеляційне оскарження і може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Козелецького районного суду Бригинець М.М.