РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя: - ОСОБА_1

при секретарі: - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 Анатоліївнипро стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути солідарно з відповідачів на його користь проценти за користування безпідставно набутими та збереженими коштами за період з 07 липня 2014 року по 01 вересня 2015 року в сумі 84 649,05 грн., інфляційне збільшення за період з серпня 2014 року по липень 2015 року в сумі 159 228,77 грн., три проценти річних за період з 07 липня 2014 року по 01 вересня 2015 року в сумі 11 285,49 грн., а всього 255 163,31 грн. В обґрунтування заяви посилається на те, що 19.09.2012 року Київським районним судом м. Харкова винесено рішення по цивільній справі №2018/2-1358/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-я сторона: ВГІРФО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про усунення перешкод в користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, 3-і особи: КП «ХМБТІ», ПН ХМНО ОСОБА_7 про визнання угоди недійсною. Рішенням Київського районного суду від 19.09.2012, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.11.2012 року, визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку, застосовано двосторонню реституцію. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2012 року відмовлено у відкритті касаційного провадження у справі з перегляду зазначених вище судових рішень. Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2012 року набуло законної сили 08.11.2012 року, однак відповідачі не виконали його добровільно в частині повернення позивачу отриманих в нього коштів в сумі 250 000,00 грн. В наслідок чого позивач був вимушений звернутись з позовом до Київського районного суду м. Харкова про стягнення грошових коштів з відповідачів. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2014 р. по цивільній справі №640/11485/14-ц в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 р. по цивільній справі №640/11485/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, та вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача проценти за користування безпідставно набутими та збереженими коштами в сумі 112 395,55 грн., інфляційне збільшення в сумі 27 000,00 грн., три проценти річних в сумі 12 431,51 грн., а всього 151 827,06 коп. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 р. рішення апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 р. залишено без змін. На час звернення до суду відповідачі продовжують не виконувати вищезазначені судові рішення про стягнення з них на користь позивача грошових коштів, позивач вбачає підстави для стягання з відповідачів процентів за користування безпідставно набутими та збереженими коштами, інфляційного збільшення боргу, та трьох процентів річних.

Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву відповідно до якої, справу просив розглядати без його участі та без участі його представника на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не зявились, про дату та час розгляду справи повідомлялись.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

19 вересня 2012 року Київським районним судом м. Харкова по цивільній справі № 2018/2-1358/11 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-я сторона: ВГІРФО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про усунення перешкод в користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, 3-і особи: КП «ХМБТІ», ПН ХМНО ОСОБА_7 про визнання угоди недійсною винесено рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено в повному обсязі. Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 задоволено. Визнано недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого в м. Харкові по вул. Шевченка, 215-А, від 19 лютого 2009 р., укладеного між ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_3, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_7, р. № 779. Вказаним рішенням ухвалено повернути сторони у первісний стан. Визнати за ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований м. Харкові по вул. Шевченка, 215-А. Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 250 000,00 грн.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 19.09.2012 року по цивільній справі № 2018/2-1358/11 залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 08.11.2012 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.12.2012 року відмовлено у відкритті касаційного провадження по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, 3-я сторона: ВГІРФО Київського РВ ХМУ ГУ МВС України в Харківській області про усунення перешкод в користування квартирою шляхом виселення та зняття з реєстраційного обліку та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_3, 3-і особи: КП «ХМБТІ», ПН ХМНО ОСОБА_7 про визнання угоди недійсною.

Рішення Київського районного суд м. Харкова від 19.09.2012 року набуло законної сили 08.11.2012. На підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчі листи, які предявлено до виконання до Київської ВДВС ХМУЮ. На час розгляду справи в суду відсутні відомості про виконання зазначеного рішення.

Позивач звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2014 року по цивільній справі №640/11485/14-ц в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено в повному обсязі. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 року по цивільній справі №640/11485/14-ц (провадження 22-ц/790/714/15) рішення Київського районного суду м. Харкова від 20.11.2014 р. скасовано, ухвалено нове. Яким позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь позивача проценти за користування безпідставно набутими та збереженими коштами в сумі 112 395,55 грн., інфляційне збільшення в сумі 27 000,00 грн., три проценти річних в сумі 12 431,51 грн., а всього 151 827,06 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.07.2015 р. рішення апеляційного суду Харківської області від 05.02.2015 р. залишено без змін.

На підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчі листи, які предявлено до виконання до Київської ВДВС ХМУЮ. На час розгляду справи в суду також відсутні відомості про виконання зазначеного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 1214 ЦК України у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними (стаття 536 цього Кодексу). Приписами ч.1 ст. 536 ЦК України закріплено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами.

Оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини, а законом не встановлений розмір процентів за користування чужими грошовими коштами, отриманими на виконання правочину, визнаного судом недійсним, з огляду на положення про аналогію закону згідно норми ч. 1 ст. 8 ЦК України, до спірних правовідносин в частині нарахування процентів має бути застосована ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1048 ЦК України якої позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до наданих позивачем розрахунків за період з 07 липня 2104 року по 01 вересня 2015 року сума процентів за безпідставне користування відповідачами його грошовими коштами складає 84 649,05 грн.

Крім того, відповідно до норми ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахункова сума інфляційного збільшення суми безпідставно збережених відповідачами коштів за період з серпня 2014 року по липень 2015 року складає 159 228,77 грн.

Сума належних до стягнення з відповідачів трьох процентів річних від простроченої сплатою на користь позивача суми безпідставно набутих і збережених коштів в період з 07 липня 2014 року по 01 вересня 2015 року становить 11 285,49 грн.

Відповідно до вищевикладеного, загальна сума належних до стягнення з відповідачів на користь позивача грошових коштів за користування безпідставно набутими та збереженими коштами за період з 07 липня 2014 року по 01 вересня 2015 року становить: 84 649,05 грн. + 159 228,77 грн. + 11 285,49 грн. = 255 163,31 грн.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку по обґрунтованість доводів позивача, наявність підстав для стягнення відповідних сум з відповідачів, у звязку з чим позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Харкова від 11.09.2015 року позивачу відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі. У звязку з тим, що відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичними особами позовів майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, враховуючи ціну позову 255 163,31 грн., розрахунковий розмір судового збору становить 2 551,63 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 8, 536, 625, 1048, 1214 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 255 163 (двісті пятдесят пять сто шістдесят три) грн. 31 коп.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь держави судовий збір в розмірі 2 551 (дві тисячі пятсот пятдесят один) грн. 63 коп.

Рішення може бути оскаржене до судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І.В. Ніколаєнко