Справа №442/5408/14-ц
Провадження №2/442/119/2015
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2015 рокуДрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді - Грицай М.М.,

при секретарі - Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, Дрогобицької міської ради, з участю третьої особи Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1, в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_5.

Позов мотивує тим, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності його батькам (ОСОБА_3, ОСОБА_5) та йому. Шлюб між батьками розірвано в 1993 році. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати. У лютому 2014 року батько звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_5, зазначивши, що являється єдиним спадкоємцем. Однак, саме він являється єдиним спадкоємцем після смерті матері, а тому змушений був звернутися з даним позовом до суду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить позов задоволити. Доповнив, що він займався похованням матері.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та пояснив, що відповідач ОСОБА_3 порушив право позивача 17.02.2014 року, звернувшись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 Спадкодавець являється матір?ю позивача, який є єдиним спадкоємцем після її смерті. Відповідач не може претендувати на спірне спадкове майно, оскільки у 1993 році розірвав шлюб із ОСОБА_5, про що свідчить актовий запис. Позивач звернувся з відповідною заявою до нотаріуса, але правовстановлюючий документ на квартиру, що входить до спадкового майна, знаходиться у відповідача, який відмовляється його надати. Позивач ОСОБА_2 фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки володіє ощадною книжкою померлої, на рахунку якої знаходяться кошти. Однак, відповідач претендує на ту саму частку у спадковому майні (квартирі), що й позивач, а тому останній змушений був звернутися до нього з даним позовом.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та пояснив, що похованням ОСОБА_5 займався його син - позивач ОСОБА_2 Останній часто приїжджав до нього, і під час одного з візитів, він віддав синові ощадну книжку померлої. Де саме на даний час знаходиться оригінал правовстановлюючого документа (свідоцтво про право власності) на спірне житло, він не може пригадати. Звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, оскільки до дня смерті ОСОБА_5 він проживав у згаданій квартирі і проживає надалі. З померлою дружиною на час розлучення подружнє майно не ділили, даним майном він продовжує користуватись і вважає себе єдиним спадкоємцем спадкового майна після смерті ОСОБА_5

Представник відповідача ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог та доповнив, що позивач фактично не вступив у володіння спадковим майном, а тому не може на нього претендувати у відповідності до вимог Цивільного кодексу в редакції 1963 року. Нотаріусом прийнято від позивача заяву про прийняття спадщини, оскільки таким не з?ясовано природу грошей, які знаходяться на рахунку померлої, зокрема, чи це дійсно кошти, отримані спадкодавцем за життя, чи це кошти, перераховані на вказаний рахунок як допомога на поховання. Вважає, що позивач не вступив у володіння спадковим майном, а тому право його, як спадкоємця, не порушено. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача Дрогобицької міської ради у судове засідання не з'явився, проте, попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності та письмове заперечення на позов. Посилається на те, що позивач не представив доказів, що підтверджують його дії, спрямовані на прийняття спадщини. Вказані спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом Української РСР, відповідно до вимог якого, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори ОСОБА_10 в судовому засіданні щодо вирішення даного позову поклався на думку суду. Будучи допитаним в якості свідка, показав, що до нього звернувся відповідач ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті дружини ОСОБА_5, представивши свідоцтво про одруження. Про розлучення останніх він дізнався лише після звернення сина - позивача у справі. Відповідно, він не вправі видати свідоцтво про прийняття спадщини відповідачу, оскільки на день смерті спадкодавця вони були розлучені. Позивач вступив у володіння спадковим майном, оскільки представив ощадну книжку спадкодавця. Так як спадкодавець померла в 2001 році, то в даному випадку діяв Цивільний кодекс УРСР, згідно якого доказом вступу у володіння спадковим майном була також ощадна книжка. Згідно пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, визначено, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців, зокрема, ощадної книжки. Наявність ощадної книжки у позивача означає, що він вступив у володіння рухомим майном. Однак, свідоцтво про право на спадщину він не може видати позивачу, оскільки останнім не представлено оригінали документів на майно, в тому числі, свідоцтва про право власності на квартиру, на якому він повинен поставити належну відмітку. Не маючи оригіналу свідоцтва про право власності на майно, позивач не може реалізувати своє право на спадщину. Оскільки спірна квартира належить трьом власникам на праві спільної сумісної власності, то він змушений був віддати оригінал свідоцтва про право власності відповідачу, який представив таке при зверненні з заявою про прийняття спадщини.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, беручи до уваги вищенаведене, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 видно, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвали шлюб, про що 27.10.1993 року складено актовий запис за № 329.

Зі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого 12.05.1999 року Виконкомом Дрогобицької міської ради, вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть, серії НОМЕР_2, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Зі спадкової справи спадкодавця ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_3 17.02.2014 року звернувся у Першу Дрогобицьку державну нотаріальну контору з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини ОСОБА_5

Як вбачається з рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 24.04.2014 року, яке вступило в законну силу 24.06.2014 року, ОСОБА_3 відмовлено в задоволенні позовних вимог про визнання розірвання шлюбу недійсним, анулювання актового запису про розірвання шлюбу та визнання свідоцтва про розірвання шлюбу недійсним.

Отже, шлюб між померлою ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_2 розірвано у 1993 році, відтак, останній не являється спадкоємцем за законом.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Згідно ст. 524 ЦК УРСР ( редакція 1964 року ), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР ( редакція 1964 року ) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 року, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців, зокрема, ощадної книжки.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона є дружиною відповідача ОСОБА_3 У 2001 році у спірній квартирі вона почала прибирання, під час якого серед книжок знайшла ощадну книжку померлої та свідоцтво про одруження. Вказані документи вона віддала чоловікові. Як ощадна книжка потрапила до позивача, їй невідомо.

З ощадної книжки (оригінал якої оглянутого в судовому засіданні), виданої на ім?я ОСОБА_5 (рахунок НОМЕР_3), вбачається, що залишок коштів на рахунку до і після смерті спадкодавця становив 0,03 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, будучи єдиним спадкоємцем спадкового майна за законом після смерті матері ОСОБА_5, фактично вступив у його володіння, а відтак, прийняв спадщину.

Оскільки, як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 не в змозі надати нотаріусу (на вимогу останнього) оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно (квартиру) за відсутності такого, то за позивачем, для реалізації та захисту його спадкових прав, слід визнати право власності на його частку у спадковому майні, зокрема, квартирі, в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 57-60, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 (одну третю) частину квартири №26 (загальною площею 52,7 кв.м.) на АДРЕСА_1, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Грицай М.М.