МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" січня 2015 р. Справа № 370/2633/14-ц

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Тандира О.В., при секретарі Приходько О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Макарів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), в якому, враховуючи заяву про збільшення розміру позовних вимог, просив стягнути з останньої 173766,79 грн. заборгованості за договором позики, з яких: 145867 грн.- борг, 4167,36 грн. - штрафних санкцій, 23732,43 грн. - втрат від інфляції. Також позивач просив стягнути судові витрати у розмірі 1737,66 грн. зі сплати судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідач порушує умови договору позики від 03.05.2013 року, укладеного між ним та відповідачем - ОСОБА_2, відповідно до якого остання прийняла у власність 19 000 доларів США, що є еквівалентом 151867 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на день укладення договору (1 долар США=7,993 грн.), строком на один рік. Внаслідок невиконання умов вказаного договору у відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 173766,79 грн.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечив проти позову, посилаючись на те, що насправді отримав позику в значно меншому розмірі, а ні ж вказано в позовній заяві.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

03.05.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики (далі-договір), відповідно до п.1 та п. 2 позивач надає відповідачу кошти у сумі 19 000 доларів США, що є еквівалентом 151867 грн. згідно офіційного курсу НБУ станом на день укладення договору (1 долар США=7,993 грн.), строком на один рік, а відповідач зобов'язується повернути позику в строки та умовах передбачених договором.

Позивач свої зобов'язання за договором позики виконав, надавши відповідачу позику в сумі 19 000 доларів США, що підтверджується Актом приймання-передачі позики від 03.05.2014 року (Додаток 1 до договору позики від 03.05.2014 року).

В свою чергу відповідач зобов'язувався відповідно до п. 2 договору позики повернути готівку протягом одного року з моменту передачі позики позивальнику на умовах та в порядку встановленому в Графіку погашення позики (Додаток-2), що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п.2 та п.4 Додатку -2 до договору позики, повернення позики проводиться шляхом щомісячних платежів розмір, яких визначений у Графіку, а саме 750 доларів США, що еквівалентно 5 995 грн. згідно офіційного курсу НБУ. Всі платежі здійснюються не пізніше 20 числа відповідного місяця.

Відповідно до п. 5 договору позики в разі, коли відповідач не поверне позику у встановлений строк, позивач вправі стягнути заборгованість в примусовому порядку із нарахуванням штрафних санкцій, встановлених чинним законодавством.

Відповідно до п. 7 договору позики, якщо відповідач своєчасно не поверне суму позики, він зобов'язаний сплатити на вимогу позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 5 процентів річних від простроченої суми.

Відповідач не виконував належним чином зобов'язання за договором позики: у якості сплати платежу за червень 2013 року відповідач перерахувала на карту позивача 6000 грн.

Більше ніяких коштів позивач від відповідача не отримував, в результаті чого виникла заборгованість, в зв'язку з чим позивачем на адресу відповідача неодноразово надсилались листи з вимогою виконання взятих на себе зобов'язань по поверненню коштів, які були залишені без уваги.

Так, за відповідачем по укладеному з позивачем договору позики від 03.05.2013 року рахується заборгованість на загальну суму 173766,79 грн., з яких: 145867 грн. - боргу, 4167,36 грн. - штрафних санкцій, 23732,43 грн. - втрат від інфляції.

Вирішуючи даний спір по суті, суд виходить також з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в яких одна сторона (Відповідач) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від Відповідача виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 173766,79 грн., є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача суд до уваги не приймає, оскільки відповідач не довів належними та допустимими доказати ті обставини, на які посилався.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в сумі 1737,66 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 60, 79, 88, 209, 212-215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 145867 грн., боргу, 4167,36 грн., штрафних санкцій, 23732,43 грн., втрат від інфляції, а всього 173766,79 грн., та 1737,66 грн., судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Макарівський районний суд Київської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий О.В. Тандир