Справа № 639/9596/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2015 року Жовтневий районній суд м. Харкова

У складі: головуючого -судді Шиянової Л.О.

за участю секретаря - Чигрінової І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Моторноого (транспортного) страхового бюро України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за страховим випадком, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернувся у суд з позовом до відповідача,Моторного (транспортного) страхового бюро України та просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 35 378,07 та судові витрати.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.02.2014 року ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні ДТП, в наслідок якого автомобіль позивача отримав ушкодження. Оскільки цивільна відповідальність заподіювача шкоди не була застрахована, то позивач звернувся із заявою до МТСБУ про виплату страхового відшкодування та направив до МТСБУ копію автотоварознавчого дослідження із сумою завданої шкоди, однак МТСБУ відмовило йому у відшкодуванні заподіяної шкоди , посилаючись на те, що Апеляційний суд Харківської області своєю постановою від 01 квітня 2014 року змінив постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року, виключив з резолютивної частини рішення про визнання ОСОБА_2 винним в частині адміністративного правопорушення ,передбаченого ст..124 КУпАП, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідач - МТСБУ у поданих запереченнях від 29.01.2015 року, які надійшли до суду, проти позову заперечував, зазначаючи, що у нього немає правових підстав для проведення страхової вплати , оскільки страхова виплата проводиться лише за винну особу; позивач не довів вину ОСОБА_2, яка може бути встановлена тільки в результаті призначення та проведення судової авто технічної експертизи. Крім того, відповідач вказує, що ОСОБА_2 не виконав об'явок , передбачений ст..33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1961-ІУ щодо обов'язкового письмового подання страховику, яз яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. Також відповідач не згоден з розміром заподіяної шкоди, яку просить стягнути позивач, так як за його заявою аварійним комісаром , призначеним МТСБУ, було оцінено розмір шкоди, про що складено звіт №1380 ,проведений 07.11.2013 року та оформлений 25.11.2013 року.,згідно якого розмір шкоди склав 24 868,25 грн. в тому числі ПДВ. Тому відповідач вважає, що суд повинен виходити саме зі вказаного звіту, проведеного аварійним комісаром, яку необхідно зменшити на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, так як документального підтвердження факту оплати позивачем проведеного ремонту у платника ПДВ позивач суду не надав. Також відповідач просив розглянути справи за відсутності його представника .

Позивач у судовому засіданні погодився зі вказаними запереченнями відповідача та зменшив суму позовних вимог , просив стягнути з відповідача на його користь у відшкодуванні матеріальної шкоди страхове відшкодування у сумі 19 894 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 60 коп.( 24 868,25 грн. - 20% ПДВ, що становить 4 973,65), про що надав письмову заяву та також просив розглянути справу у його відсутність( а.с.47).

Третя особа у судове засідання не з'явилась , повідомлялась належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справа, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Суд зазначає, що у відповідності до ст.11 ЦПК України , суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Також у відповідності до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, суд розглядає даний позов в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами у відповідності до ч.2 ст.27 ЦПК України.

Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що 19.10.2013 року мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Hyndai Elentra д.н. НОМЕР_1 під керуванням позивача (ОСОБА_1) та автомобіля CERI 15 AMULET д.н. НОМЕР_2, власником якого є ОСОБА_2

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25.02.2014р., визнано винним у зазначеному ДТП від 19.10.2013р. водія автомобіля CERI 15 AMULET д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_2

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 01 квітня 2014 року змінена постанова Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 лютого 2014 року, виключено з резолютивної частини рішення вказівка про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення ,передбаченого ст..124 КУпАП, але, при цьому Апеляційний суд залишив в силі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова в частині закриття судом першої інстанції провадження по адміністративній справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв'язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП, а не у зв'язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, що передбачено ч.1 ст.247 КУпАП. В мотивувальній частині постанови від 01 квітня 2014 року Апеляційний суд вказав, що змінюючи напрямок руху ОСОБА_2 в даному випадку не переконався належним чином в безпеці цього маневру, що, в свою чергу ,знаходиться в причинному зв'язку з даною дорожньо-транспортною пригодою є порушенням п.10.1 ПДД України та знаходиться у причинному зв'язку з даною подією.

Таким чином, суд вважає, що сам факт ДТП та вина в ньому ОСОБА_2 найшли своє підтвердження.

Відповідно до ч.1,2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Відповідно до ст..1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюється Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" . Відповідно до п. 41.1 ст. 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Як встановлено судом та визнано сторонами, на момент ДТП ОСОБА_2 не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Позивач з метою отримання страхового відшкодування у встановленому законом порядку звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування.

МТСБУ розглянуло заяву позивача та письмом №3/1-05/13863 від 22.05.2014 року відмовило у виплаті страхового відшкодування підстав, викладених вище ( а.с.16). При визначені суми страхового відшкодування у своїх запереченнях на позов відповідач керувався звітом №1380, проведеним 07.11.2013 та оформленим 25.11.2013 року аварійним комісаром, призначеним ним, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля Hyndai Elentra д.н. НОМЕР_1 в наслідок ДТП з врахуванням податку на додану вартість становить 24 868,25 грн., а за мінусом ПДВ становить 19 894,60 грн.( а.с.38-43) Фактично відповідач визнав вказану суму, позивач погоджується зі вказаною сумою страхового відшкодування, тому, суд вважає, що вона і підлягає стягненню з МТСБУ.

Відповідно до ст. 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України факти визнані сторонами та іншими особами,які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому шкоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля є позивач, тому має право на відшкодування шкоди ( а.с.17).

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

В даному випадку позивачем судовий збір не сплачувався,оскільки він є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією посвідчення ( а.с.4), тому судовий збір у сумі 243,60 грн. стягується з відповідача на користь держави. витрат на проведення експертизи в сумі

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 81, 88,169, 212-215, 218 ЦПК України; ст.ст.386, 1187,1194 ЦК України; ст. 41 ЗУ "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд ,-

ВИРИШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, третя особа ОСОБА_2 про відшкодування шкоди за страховим випадком, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_1 у відшкодуванні матеріальної шкоди страхове відшкодування у сумі 19 894 (дев'ятнадцять тисяч вісімсот дев'яносто чотири) грн. 60 коп.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь держави судовий збір у сумі 243 ( двісті сорок три )грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.

Суддя Л.О. Шиянова